ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

10 грудня 2024 року Справа № 918/571/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - не з`явився;

відповідача - Міщанюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сімак Юлії Станіславівни на рішення господарського суду Рівненської області від 20.08.2024, повний текст якого складено 22.08.2024 у справі №918/571/24 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом Управління економіки і власності Дубенської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Сімак Юлії Станіславівни

про виселення та стягнення 100 294,22 грн заборгованості по розрахунках,-

В червні 2024 року Управління економіки і власності Дубенської міської ради (надалі в тексті Управління) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сімак Юлії Станіславівни (надалі в тексті Підприємець) про виселення із займаного нежитлового приміщення та стягнення 100 294, 22 грн заборгованості по розрахунках згідно укладеного договору оренди.(арк.справи 1-3).

За наслідками розгляду справи №918/571/24 Господарський суд Рівненської області рішен-ням від 20.08.2024 повністю задоволив позов Управління. Ухвалив виселити ФОП Сімак Ю.С. із займаного нежитлового приміщення 1-го поверху п`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 151,9 кв.м., яке знаходиться у м.Дубно по вул.Мирогощанська, 1. Суд також присудив до стягнення з Підприємця на користь Управління 100 294,22 грн заборгованості по розрахунках за договором оренди та 4 630,08 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. (арк.справи 90-96).

Ухвалюючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність та розмір заборгованості Відповідача за договором оренди в сумі 100 294,22 грн. Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Позивач правомірно звернувся до суду з негаторним позовом, оскільки орендар не виконав умов договору та не повернув орендоване майно орендодавцеві після дострокового припинення Договору оренди нерухомого майна №371 від 19.06.2021.

Не погоджуючись із рішенням, Підприємець подала скаргу до Північно-західного апеля-ційного господарського суду, в якій рішення господарського суду Рівненської області від 20.08.2024 у даній справі просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову Управління. (арк.справи 99-104).

Обґрунтовуючи скаргу, Відповідач зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, ухваливши рішення з порушенням норм процесуаль-ного права. На думку Скаржника, її було позбавлено законного права на судовий захист та порушено принцип рівності прав сторін в судовому процесі, адже ФОП Сімак Ю.С. не отримувала жодних документів від суду, а матеріали справи не містять документів, що стверджу-ють належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно не прийняв до уваги відзив Від-повідача, а швидке призначення розгляду справи по суті позбавило останнього подати заперечення на відзив в порядку ст.184 ГПК України.

Крім того, Скаржник зазначає, що не отримував від Позивача листів про сплату заборго-ваності, а надані Управлінням листи не є належними доказами, оскільки в квитанціях відсутня адреса отримувача а зазначено лише «м.Дубно», відсутні печатки відділення зв`язку яке отриму-вало ці відправлення та не доведено, що отримувач дійсно отримав цей лист.

На думку ФОП Сімак Ю.С., в контексті даного спору очевидним стає той факт, що Позивач передав у володіння Відповідачу об`єкт оренди в законний спосіб, що породжує право останнього володіння даним об`єктом на строк дії Договору, а виселення порушить право орендаря на користування даним об`єктом.

Скаржник також повідомляє, що здійснює погашення існуючої заборгованості з орендної плати та покликається на платіжні інструкції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 відкрито провадження у справі №918/571/24, з урахуванням ухвали суду від 27.11.2024, розгляд справи призначено на 10.12.2024.(арк.справи 146, 157).

01.11.2024 на адресу суду надійшов відзив, в якому Управління просить залишити рішення господарського суду Рівненської області від 20.08.2024 без змін, а апеляційну скаргу Підприємця без задоволення.(арк.справи 148-150).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 10.12.2024, представник Управління надав свої пояснення щодо поданої ФОП Сімак Ю.С. апеляційної скарги.

Відповідач не забезпечив явки свого представника у судове засідання апеляційної інстанції, при цьому представник про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що стверджується Довідкою про доставку електронного листа від 29.10.2024.(арк.справи 147).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2021 Управлінням економіки і власності Дубенської міської ради-орендодавцем та ФОП Сімак Ю.С.-орендарем уклали Договір №371 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Дубно (надалі в тексті Договір).

Відповідачеві згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 19.03.2021 передано в оренду нежитлове приміщення 1-го поверху п`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 151,9 кв.м., яке знаходиться у м.Дубно по вул.Мирогощанській, 1.(арк.справи 13).

Орендар сплачує орендну плату до бюджету міста щомісяця до 20 числа поточного місяця оренди.(п.3.3. Договору).

У разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його за актом повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.(п.4.1. Договору).

Згідно п.9.1. Договору розмір орендної плати становить 8000 гривень на місяць. Зазначений розмір орендної плати за другий і кожний наступний місяці оренди визначається шляхом коригу-вання орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.(п.3.2. Договору).

Сторони уклали Договір на 5 років. Договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акту приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.(п.11.1. Договору).

Договір припиняється на вимогу орендодавця з підстав, передбачених пунктом 11.7 цього договору, і при цьому Договір вважається припиненим в день, визначений відповідно до абзацу третього пункту 11.8 Договору.(пп.11.6.4. п.11.6. Договору).

Підпункт 11.7.1. пункту 11.7 умов Договору передбачає, що договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати більше трьох місяців поспіль або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці. Про наявність однієї з підстав для дострокового припинення Договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 11.7 Договору, орендодавець або Балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або Балансоутримувачем контролю за використанням майна) (п.11.8 Договору).

Згідно п.11.8 Договору якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем орендареві листа про дострокове при-пинення Договору.(арк. справи 3-12).

З матеріалів справи вбачається, що від початку дії Договору ФОП Сімак Ю.С. сплачувала орендну плату, однак через півроку, починаючи з вересня 2021 року сплачувала оренду частково, а тому станом на 01.04.2024 за нею перед Управлінням утворилась заборгованість за оренду комунального майна в сумі 100 294,22 грн.(арк.справи 14-25).

Матеріалами справи стверджено, що Позивач неодноразово просив Відповідача погасити заборгованість за Договором (листи від 02.05.2022 №2.1.-03-19/56, від 02.02.2023 №2.1.-03-19/28, від 04.04.2023 №2.1.-03-19/65, від 15.06.2023 №2.1.-03-19/95, від 03.10.2023 №2.1.-03-19/133), однак заборгованість так і не була погашена Відповідачем.(арк.справи 26-31).

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з наявною заборгованістю з орендної плати за Договором в розмірі, що більший ніж плата за три місяці Управління листом №2.1.-03-19/84 від 04.04.2024 надіслало Підприємцю припис з проханням погасити заборгованість зі сплати орендної плати за Договором протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації цього листа.(арк.справи 34-35).

В подальшому, у зв`язку з відсутністю сплати ФОП Сімак Ю.С. заборгованості Позивач листом №2.1.-03-19/89 від 15.04.2024 повідомив Підприємця про дострокове припинення Договору оренди нерухомого майна, який вважатиметься припиненим на п`ятий робочий день з моменту реєстрації листа, тобто 22.04.2024.(арк.справи 36-38).

Разом з тим, відповідно до умов п.4.1. Договору, у разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Вважаючи, що Договір припинив свою дію ще 22.04.2024, а Відповідач досі не повернув Позивачу орендоване майно, останній позвався до суду з вимогою про виселення ФОП Сімак Ю.С, у судовому порядку із займаного нежитлового приміщення та стягнення 100 294, 22 грн заборгованості по розрахунках за договором оренди.

Як зазначалось вище, рішенням від 20.08.2024 господарський суд Рівненської області задоволив позов Управління повністю.(арк.справи 90-96).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом даного спору є виселення з приміщення та стягнення заборгованості.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.(ст.15 ЦК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України. Так, спо-собами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання пра-вочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припи-нення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шко-ди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу міс-цевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Належним в розумінні ст.16 ЦК Украї-ни є спосіб захисту внаслідок застосування якого відновлюються порушені або оспорювані права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Аналогічно врегульовано способи захисту свого порушеного права у статті 20 Господар-ського кодексу України (надалі в тексті ГК України). Так, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначе-них суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряд-жатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приват-ної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно поз-бавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршу-вати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Із змісту положень ст.317, 319 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Переглядаючи рішення у даній справі, апеляційний суд звертає увагу, що чинним законо-давством встановлено право особи звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер пору-шення та дає можливість захистити порушене право.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що договором, відповідно до ст. 626, 638 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на уста-новлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору оренди нерухомого майна 19.03.2021 між сторонами виникли відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, передбаченому ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч. 1, 6 ст.283 ГК України.

Частиною 1 ст.763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, вста-новлений договором.

Строк договору оренди, відповідно до ч.4 ст.284 ГК України, визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами Договір оренди укладено строком на 5 років з 19.03.2021.

Разом з тим, сторони погодили, що Договір припиняється на вимогу орендодавця з підстав, передбачених п.11.7 і при цьому, згідно п.11.8 Договір вважається припиненим в день, у строк п`ять робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або Балансоутримувачем контролю за використанням майна. Про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 11.7 цього договору, орендодавець або Балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом.(пп.11.6.4. п.11.6, пп.11.7.1. п.11.7. Договору).

Згідно п.11.8 Договору якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець письмово повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем орендарю листа про дострокове припинення цього договору.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок одно-сторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Як стверджено матеріалами справи, Позивач неодноразово просив Відповідача погасити заборгованість за Договором (листами від 02.05.2022 №2.1.-03-19/56, від 02.02.2023 №2.1.-03-19/28, від 04.04.2023 №2.1.-03-19/65, від 15.06.2023 №2.1.-03-19/95, від 03.10.2023 №2.1.-03-19/133), однак заборгованість так і не була погашена Відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із наявністю заборгованості з орендної плати за Договором в розмірі, що більший ніж плата за три місяці, Управління листом №2.1.-03-19/84 від 04.04.2024 надіслало Підприємцю припис з проханням погасити заборгованість зі сплати орендної плати за Договором протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації цього листа.(арк.справи 34-35).

В подальшому, у зв`язку з непогашенням заборгованості, Позивач листом №2.1.-03-19/89 від 15.04.2024 повідомив ФОП Сімак Ю.С. про дострокове припинення Договору оренди нерухомого майна, який вважатиметься припиненим на п`ятий робочий день з моменту реєстрації листа, тобто 22.04.2024.(арк.справи 36-38).

Аналізуючи умови Договору оренди від 19.03.2021, апеляційний суд констатує, що сторони погодили підстави односторонньої відмови від Договору як зі сторони орендодавця, так і з боку орендаря.(п.11.7, п.11.9 Договору).

Доводи Скаржника про неотримання ФОП Сімак Ю.С. жодного листа від Управління, що підтверджує дійсність Договора оренди спростовується матеріалами справи.

Оскільки умовами п.11.8. Договору від 19.03.2021 сторони погодили наступне:

Про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендо-давця, передбачених пунктом 11.7 цього Договору, орендодавець повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, як що порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкод-жання у здійсненні орендодавцем або Балансоутримувачем контролю за використанням майна). Лист пересилається на адресу орендаря поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна.

Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення Договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем орендареві листа про дострокове припинення цього договору. орендодавець надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендо- ваного майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу орендодавця встановлю-ється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

З огляду на встановлене, умовами Договору від 19.03.2021 визначено обов`язок орендодавця надіслати орендарю лист про дострокове припинення Договору за наявності таких підстав на адресу місцезнаходження орендаря та на адресу орендованого майна, однак не встановлено, що Договір припиняється лише з моменту отримання такого листа орендарем.

Матеріалами справи підтверджено, що Управління надсилало всі листи на обидві адреси орендаря: за місцезнаходженням Підприємця: 35604, Рівненська обл, м.Дубно, вул.Семидубська, 4 кв.11 (дана адреса зазначена у Договорі оренди від 19.03.2021), а також на адресу місцезнаход-ження майна: 35604, Рівненська обл, м.Дубно, вул.Мирогощанська, 1, кафе «Чемпіон». Відмітка поштового відділення «Укрпошта» про направлення таких листів міститься на описі вкладення у цінний лист, який є обов`язковим додатком до рекомендованого листа.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів виснує, що у зв`язку з несплатою Підпри-ємцем орендної плати в сумі, що сумарно становить заборгованість з орендної плати більше, ніж плата за три місяці та надання суду доказів надсилання орендарю листа про дострокове при-пинення Договору апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Договір оренди нерухомого майна є припиненим з 22.04.2024.

Разом з тим, відповідно до ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з ураху-ванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

При цьому, згідно із ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його про-довження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Крім того, п.4.1. Договору сторони передбачили, що у разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Апеляційний суд зазначає, що підписавши Договір оренди нерухомого майна від 19.03.2021, сторони визначили всі його умови, у тому числі умови щодо предмету договору і об`єкту оренди, умов повернення об`єкту оренди.

Враховуючи установлені фактичні обставини, повідомлення позивачем відповідно до умов п.11.7. Договору Відповідача про припинення Договору, що також відповідає приписам ст.188 Господарського кодексу України, у Відповідача починаючи з 22.04.2024 виник обов`язок повернути нежитлове приміщення 1-го поверху п`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 151,9 кв.м., яке знаходиться у м.Дубно по вул.Мирогощанській, 1 за актом приймання-передачі.

Однак, матеріали справи не містять доказів передачі приміщення Управлінню, тому, на переконання апеляційного суду, Позивач в порядку захисту своїх порушених прав на своєчасне повернення орендованого майна вправі вимагати від відповідача примусового виконання своїх зобов`язань шляхом виселення Відповідача з орендованого приміщення. Відтак колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову в частині виселення ФОП Сімак Ю.С. із займаного приміщення та задоволення цієї вимоги.

Щодо позовної вимоги Управління про стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 100 294, 22 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.173 ГК України господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст. 11, 629 ЦК України.

Зобов`язанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, згідно зі ст.193 ГК України, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він виз-начається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Договором передбачено розмір орендної плати, яка становить 8 000 гривень на місяць. Зазначений розмір орендної плати за другий і кожний наступний місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2. Договору).

Доводи Скаржника про необізнаність щодо заборгованості з орендної плати, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки отримавши згідно Договору комунальне майно у користування та володіння Скаржник прийняв на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів щомісяця до 20 числа поточного місяця оренди відповідно до п.3.3. Договору.

Крім того, матеріали справи містять копію ухвали господарського суду Рівненської області від 11.03.2024 у справі №918/1148/23, якою за заявою ФОП Сімак Ю.С. було скасовано судовий наказ про стягнення з останньої на користь Управління 77 822,51 грн заборгованості згідно Договору оренди нерухомого майна №371 від 19.03.2021.(арк.справи 33).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Враховуючи, що саме заява боржника-ФОП Сімак Ю.С. є підставою для скасування судового наказу, то колегія суддів вважає, що станом на березень 2024 року Відповідачеві було достеменно відомо про існування заборгованості з оплати орендних платежів згідно Договору оренди нерухомого майна №371 від 19.03.2021.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не прийма-ються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.(ч.8 ст.80 ГПК України).

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуаль-них строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.(ст.118 ГПК України).

Водночас, подана Скаржником квитанція про сплату орендної плати в сумі 15 000, 00 грн не приймається апеляційним судом, адже дана квитанція датована 22.08.2024, тобто після винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Матеріалами справи стверджується, що станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення у справі за Відповідачем обліковувалась заборгованість з орендної плати за Договором оренди нерухомого майна від 19.03.2021 в сумі 100 294,22 грн. Разом з тим, матеріали справи не містять, а Скаржником не надано суду доказів сплати заборгованості до звернення Управління з даним позовом до суду.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення з ФОП Сімак Ю.С. на користь Управління 100 294,22 грн заборгованості з орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційних скарг розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, доводи Відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеля-ційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див.рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,276,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сімак Юлії Станіславівни на рішення господарського суду Рівненської області від 20.08.2024 у справі №918/571/24 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/571/24 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.