ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 грудня 2024 року Справа № 903/841/24

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех"

2) ОСОБА_1

3) Фермерського господарства "Брой Агро"

про солідарне стягнення 2853726,60 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Домальчук Р. В., наказ № 85-н/пт від 11.04.2024, витяг з ЄДРПОУ;

від відповідачів: н/з.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: 03.10.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех", ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Брой Агро" про солідарне стягнення 2853726,60 грн, з них 2000000,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 112903,96 грн прострочена заборгованість по процентах, 229026,77 грн заборгованість по компенсації процентів, 11795,87 грн заборгованість по комісії прострочення, 500000,00 грн заборгованість за гарантією КМУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем -1 умов договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%" в АБ "Укргазбанк" № 367/2023/ВолОД-МСБ від 24.05.2023 в частині повернення кредитних коштів, що неповернуті в строки/терміни. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник і в поручителів - ОСОБА_1 (відповідача-2) в силу договору поруки №367/2023/ВолОД-МСБ-П1 від 24.05.2023 та Фермерського господарства "Брой Агро"(відповідач-3)в силу договору поруки №367/2023/ВолОД-МСБ-П2 від 24.05.2023, яким забезпечувалось повернення кредиту.

Ухвалою суду від 08.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.11.2024, запропоновано відповідачам надати відзив на позов, заперечення на відповідь, позивачу - відповідь на відзив.

06.11.2024 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про долучення доказів, яке у судовому засіданні 06.11.2024, суд на місці ухвалив залишити без розгляду, через його подання після закінчення процесуального строку встановленого ч.2 ст. 80 ГПК України.

Представником позивача у судовому засіданні 06.11.2024 заявлено усне клопотання про продовження строку на подання додаткових доказів.

Враховуючи, що з клопотанням про поновлення строку на подання доказів позивач до суду не звертався, строк, що встановлений законом (ч.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для подання доказів закінчився, судом ухвалено на місці відмовити у задоволенні усного клопотання позивача про продовження строку на подання додаткових доказів.

У судовому засіданні 06.11.2024 ОСОБА_1 вказав, що просить відкласти підготовче засідання для надання можливості мирно врегулювати спір.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2024 при вирішенні клопотання про відкладення підготовчого засідання поклався на розсуд суду.

Ухвалою суду від 06.11.2024 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 26.11.2024.

В судовому засіданні 26.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті; відповідач зазначив, що для погашення заборгованості йому потрібен додатковий час, не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Суд на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, в судовому засіданні 26.11.2024 ухвалив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 1 день - по 10.12.2024, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.12.2024.

Ухвалою суду від 26.11.2024 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 11.12.2024.

Відповідачі в судове засідання 11.12.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча вчасно та належно були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 911, № 865, № 881.

В судовому засіданні 11.12.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідно до ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене суд розглядає справу за відсутності відзивів відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідачів.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

24.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех" (позичальник) зголосилося на публічну пропозицію Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (банк) та приєдналося до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%" в АБ "У" шляхом підписання договору №367/2023/ВолОД-МСБ (далі - договір про приєднання) (а.с.23-26).

Правила надання кредиту клієнтам мікро-, малого середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%" в АБ "Укргазбанк" (далі - Правила) разом із договором про приєднання до правил та всіма додатками до них складають договір про надання кредиту.

Відповідно до договору про приєднання ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 3000000,00 грн. Банк щорічно переглядає графік зменшення ліміту кредитної лінії. Поновлення ліміту до початкового рівня банк здійснює на основі окремого рішення. За результатами перегляду банк має право не відновлювати ліміт до початкового рівня ліміту кредитування. В такому випадку ліміт кредитної лінії після досягнення річниці з дати укладання договору про приєднання залишається на досягнутому рівні (50% від суми початкового ліміту) та має бути погашений позичальником в дати, що передують датам наступного зниження ліміту та в сумах, які дорівнюють сумі зниження ліміту, відповідно до підписаного графіку зниження ліміту (додаток № 1 до договору про приєднання) (п.1 договору про приєднання).

Пунктом 2 договору про приєднання визначено кредитна лінія відкривається з 24.05.2023 по 23.05.2026 (включно). Позичальник погашає кредит у строки (терміни) та у сумах, що визначені в графіку зменшення ліміту кредитування

Цільове використання (мета) кредитних коштів: поповнення обігових коштів (п.4 договору про приєднання).

Згідно з п.4 договору про приєднання кредитні кошти надаються в порядку, встановленому п. 2.4.2. Правил, на поточний рахунок позичальника в національній валюті № НОМЕР_1 , відкритий в АБ "Укргазбанк".

Відповідно до п. 5 договору про приєднання кредитні кошти надаються позичальнику в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії згідно з графіком зменшення ліміту кредитної лінії окремими траншами та за умови виконання вимог п. 2.5. Правил. Після отримання позичальником повної суми кредиту в межах ліміту кредитної лінії, встановленого в п.1. цього договору про приєднання, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого кредиту. В межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього договору про приєднання з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії у разі встановлення графіку зменшення ліміту кредитування, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами (строкова заборгованість) за базовою або компенсаційною ставкою, відповідно до умов розділу 2. та 7. Правил.

Пунктом 6 договору про приєднання визначено, що базова процентна ставка: базова процентна ставка дорівнює сумі значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання договору про приєднання, а у випадку відсутності даних за попередній день, за найближчий день, що передує йому, та значення фіксованої маржі 9,0 (дев`ять цілих нуль десятих) процентних пункти; збільшена базова процентна ставка встановлюється на період воєнного стану та протягом 90 календарних днів після його припинення у розмірі 20 (двадцять) % річних. При цьому державна підтримка у вигляді компенсації процентів на частину збільшеної базової процентної ставки не надається, а така частина у разі її позитивного значення (розрахунково більше нуля) сплачується позичальником та визначається за формулою: 20% - (UIRD3m% + 9 )%.

Згідно з п.7 договору про приєднання компенсаційна процентна ставка (строкова заборгованість) при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання складає: 9,0 (дев`ять цілих нуль десятих) % річних.

Перегляд компенсаційної та базової процентних ставок здійснюється банком за процедурою та у строки зазначені в розділі 7 правил (п.8 договору про приєднання).

Відповідно до п.9 договору про приєднання за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про приєднання (прострочена заборгованість) позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у розмірі: компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла компенсаційна процентна ставка; базової процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка; збільшеної базової процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла збільшена базова процентна ставка.

Пунктом 12 договору про приєднання визначено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені у додатку 2 до цього договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати комісій припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

На підставі заяв позичальника від 25.05.2023, 29.05.2023, 30.05.2023, 09.06.2023 на отримання кредиту, банком було надано кредит шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в сумі 642000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №TR.24417630.39994.11884, в сумі 1650000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №TR.24417630.46627.11884, в сумі 150000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №TR.24417630.48075.11884, в сумі 558000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №TR.24417630.33775.11884 (а.с.27-34).

Відповідач-1 не повернув позивачу кредитні кошти у встановлені графіком зменшення ліміту кредитування терміни, що стало підставою для перенесення банком неповернутих сум кредиту з рахунку строкової заборгованості на рахунок простроченої заборгованості.

У позовній заяві позивач вказав, що станом на 09.09.2024 (включно) загальна сума неповернутого позичальником кредиту, який обліковується на рахунку простроченої заборгованості, становила 2000000,00 грн, яка відповідачем-1 не повернута позивачу та не оспорюється відповідачами.

Щодо заборгованості за процентами за користування кредитними коштами слід враховувати особливості цього кредитного продукту, який передбачає нарахування процентів виходячи з двох величин - базової процентної ставки та компенсаційної процентної ставки, а також компенсацію нарахованих процентів Фондом розвитку підприємництва.

Відповідно до Правил:

- ці Правила надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва "Доступні кредити 5-7-9" в АБ "Укргазбанк" разом із договором про приєднання до Правил та всіма додатками складають договір надання кредиту (абз.3 вступної частини);

- державна підтримка - фінансова державна підтримка суб`єктів малого та середнього підприємництва що надається Фондом розвитку підприємництва через банк на користь позичальника на умовах договору про надання кредиту, в рамках реалізації Програми фінансової підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, з метою фінансової підтримки проекту позичальника. Державна підтримка надається у вигляді компенсації процентів Фонду розвитку підприємництва (розд. "Визначення термінів");

- базова процентна ставка - процентна ставка за кредитом на строкову заборгованість позичальника, розрахована за формулою, яка зазначена в п.6 договору про приєднання (розд. "Визначення термінів");

- компенсаційна процентна ставка - процентна ставка за користування кредитними коштами, яка сплачується позичальником відповідно до Програми у розмірі від 9 до 9 процентів річних (розд. "Визначення термінів");

- компенсація - грошові кошти, які перераховуються з Ескроу рахунку, як часткова компенсація нарахованих процентів за користування позичальником кредитними коштами. компенсація по кредиту визначається як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою (розд. "Визначення термінів");

- UIRD3m - Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що відповідає депозитній ставці на строк 3 місяці - індекс, який розраховує Компанія ThomsonReuters за методикою, розробленою спільно з Національним банком України ... Значення (фіксінг) Індексу UIRD ... розкриваються Національним банком України щоденно у вільному доступі на Інтернет-сайті Національного банку України (розд. "Визначення термінів");

- нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання кредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, відповідно до п. 5.4.2. цих Правил (п.2.7);

- проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п.14 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п.2.10 цих Правил. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.17.-2.18. цих Правил (п.2.8);

- нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сторони узгодили, що в разі настання події припинення, банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначеної для такої події у п.5.4.2. Правил, а позичальник зобов`язується сплатити на користь банку платежі визначені в п.5.4. цих Правил у випадку їх виникнення (п.2.14);

- Фондом розвитку підприємництва за кредитом надається компенсація нарахованих процентів за користування позичальником кредитними коштами в розмірі та строки, визначені умовами Програми, та при дотриманні позичальником умов Порядку. Компенсація нарахованих процентів за користування кредитними коштами надається Фондом розвитку підприємництва позичальнику з метою зниження його фактичних витрат на сплату встановленої договором про приєднання базової процентної ставки за кредитом, внаслідок чого такий позичальник має сплачувати лише частину базової процентної ставки у розмірі компенсаційної процентної ставки. Для визначення суми процентів, що сплачує позичальник у період воєнного стану та протягом 90 календарних днів після його припинення, банком застосовується три види ставок: базова процентна ставка, збільшена базова процентна ставка та компенсаційна процентна ставка. Позичальник при дотриманні ним умов Програми та/або умов даного додаткового договору сплачує проценти за ставкою, що дорівнює сумі компенсаційної процентної ставки та різниці між збільшеною базовою процентною ставкою та базовою процентною ставкою (далі - частина збільшеної базової процентної ставки) якщо така різниця є позитивною (розрахунково більше нуля). При недотриманні позичальником умов Порядку та п.п. 7.2.4.1 - 7.2.4.3. та 7.2.4.5., а для кредитів, які надаються з цільовим призначенням рефінансування існуючої кредитної заборгованості, в рамках реалізації підпункту 3 пункту 4 Порядку також при настанні умов, передбачених п.7.2.4.6. Правил, позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами за більшою зі ставок: базовою процентною ставкою або збільшеною базовою процентною ставкою. Сума Компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог Порядку та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період. В розрахунку суми компенсації процентів не враховується підвищена (штрафна) процентна ставка за кредитом позичальника, зазначена в п. 9. договору про приєднання (у випадку її застосування за кредитом позичальника). Компенсація процентів за кредитом надається за календарний місяць протягом якого строк існування будь-якого із наступних порушень позичальником умов договору про надання кредиту: - прострочення виконання позичальником зобов`язання зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за кредитом (відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості за кредитом) та/або - прострочення виконання позичальником зобов`язання зі сплати частини нарахованих процентів за кредитом (за компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), не перевищував 15 календарних днів (п.2.21);

- позичальник зобов`язаний самостійно забезпечити сплату більшої зі ставок: базової процентної ставки або збільшеної базової процентної ставки, визначених у договорі про приєднання (з урахуванням умов Порядку), у випадку порушення позичальником умов Порядку або у випадку встановлення банком та/або Фондом розвитку підприємництва фактів подання позичальником недостовірної/неправдивої інформації, наслідком чого стало неправомірна участь позичальника у програмі отримання Державної підтримки згідно Порядку та/або використання позичальником кредиту не за цільовим призначенням та/або у разі, якщо період відсутності коштів у Фонду розвитку підприємництва триває понад 6 місяців поспіль та/або у разі припинення здійснення Фондом розвитку підприємництва виплат Державної підтримки у випадку припинення фінансування програми отримання Державної підтримки згідно Порядку з боку держави та/або прийняття нормативно-правових актів, обов`язкових до виконання Фондом розвитку підприємництва, що унеможливлюють здійснення Фондом розвитку підприємництва виплат Державної підтримки, та/або у інших випадках, передбачених договором про приєднання (п.2.22).

У позовній заяві позивач вказав, що станом на 09.09.2024 (включно) заборгованість позичальника перед кредитором за процентами за користування кредитом розрахована відповідно до вищенаведених норм та умов договору про приєднання, яка станом на 09.09.2024 (включно) становить 341930,73 грн, з них 112903,96 грн заборгованість за процентами прострочена, 229026,77 грн заборгованість по компенсації процентів, не оспорюється відповідачами

Згідно з додатком 2 до договору про приєднання «Тарифи» розмір комісії за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку, який забезпечений портфельною гарантією Кабінету Міністрів України, становить 1% річних від суми щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитною лінією (щомісячно). Комісія сплачується щомісячно, не пізніше 15-го числа, місяця наступного за місяцем нарахування, в день достроково розірвання Договору про надання кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день повного погашення заборгованості, на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АБ «Укргазбанк».

У позовній заяві позивач вказав, що станом на 09.09.2024 (включно) сума заборгованості по несплачених прострочених комісіях згідно розрахунку позивача становить 11795,87 грн, не оспорюється відповідачами.

На забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за договором про приєднання 24.05.2023 було укладено два договори поруки, а саме: договір поруки № 367/2023/ВолОД-МСБ-П1 між банком як кредитором, відповідачем-1 як позичальником ОСОБА_1 як поручителем (відповідач-2/поручитель-1); договір поруки № 367/2023/ВолОД-МСБ-П2 між банком як кредитором, відповідачем-1 як позичальником Фермерським господарством «Брой Агро» як поручителем (відповідач-3/поручитель-2) (далі - договори поруки) (а.с.48-53).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договорів поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього (далі - кредитний договір), несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору і відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, що і позичальник.

Пунктами 2.1 та 2.2 догорів поруки узгоджено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя і поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок (рахунки), який (які) зазначається (зазначаються) в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п.5.1 договорів поруки вказані договори поруки набирають чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діють по 23.05.2036 року (включно).

З метою досудового врегулювання спору 25.07.2024 на адресу відповідача-1 позивачем було направлено лист-вимогу № 172/21301/2024 від 22.07.2024 з проханням протягом 30-ти календарних днів від дати пред`явлення цієї вимоги повернути 2806168,54 грн заборгованості за договором приєднання, яка отримана відповідачем-1 30.07.2024, однак залишена без задоволення (а.с.68-72).

У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором відповідно до вимог п.2.1 договорів поруки позивач звернувся до відповідача-2 та відповідача-3 з письмовими вимогами № 172/25702/2024 від 28.08.2024 та № 172/25694/2024 від 28.08.2024, відповідно, про виконання зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором протягом 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги, які було надіслано 29.08.2024 на адреса відповідачу-2 та відповідача-3 рекомендованими листами (поштове відправлення за № 503, № 490), що підтверджується копією списку №172/24880/2024 згрупованих відправлень рекомендованих листів позивача та залишено останніми без задоволення (а.с.73-78).

Також на забезпечення виконання зобов`язань за договором про приєднання було прийнято гарантію Кабінету Міністрів України (п.10.1 договору про приєднання) із процентом покриття, який забезпечується державною гарантією на портфельній основі, - 50% (п.10.6 договору про приєднання).

Згідно з п.10.1 договору про приєднання сума гарантії Кабінету Міністрів України становить 1500000,00 грн.

Відповідно до Правил:

- позичальник приєднанням до Правил підтверджує, що, у випадку надання відповідно до умов п.10.1 договору про приєднання йому гарантії Кабінету Міністрів України, він проінформований про те, що грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією Кабінету Міністрів України. Гарантія Кабінету Міністрів України надається за договорами про надання кредиту включеними до портфелю гарантій Кабінету Міністрів України (п.3.3.1);

- порушення позичальником більше ніж на 90 днів поспіль своїх грошових зобов`язань з погашення основної заборгованості за кредитним договором є гарантійним випадком за гарантією Кабінету Міністрів України (п.3.3.5);

- грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) перерахованої гарантом суми сплати за гарантією Кабінету Міністрів України (у співвідношенні, визначеному в пункті 3.3.9. цих Правил) та нарахованої пені відповідно до п.п. 3.3.7 та 3.3.8 цих Правил, до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту перерахованої суми сплати за гарантією Кабінету Міністрів України та нарахованої пені відповідно до п.п. 3.3.7 та 3.3.8 цих Правил (п.3.3.6);

- позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до п.п. 3.3.7 та 3.3.8 цих Правил (п.3.3.10).

Пункт 14 Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723 встановлює, що якщо позичальник не здійснив планового платежу згідно з графіком платежів за отриманим кредитом і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 днів:

1) банк-кредитор щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надає гаранту вимогу щодо виконання ним гарантійних зобов`язань, а агенту - інформацію щодо сум, що належать до сплати гарантом разом із підтвердними документами (лист банку-кредитора із зазначенням переліку кредитів, включених до портфеля кредитів, за якими заборгованість із сплати основного боргу прострочена більше ніж 90 днів), оформленими відповідно до умов договору про надання державної гарантії на портфельній основі. При цьому сума, що належить до сплати гарантом, визначається як частина простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом на дату підготовки вимоги банком-кредитором, пропорційна розміру гарантованих державою боргових зобов`язань за таким кредитом;

2) агент перевіряє надану банком-кредитором інформацію (щодо правильного розрахунку сум, що належать до сплати гарантом) та протягом 10 календарних днів з дати отримання такої інформації передає гаранту інформацію щодо сум, які підлягають сплаті гарантом за відповідними вимогами банків-кредиторів;

3) гарант один раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) на підставі вимог, отриманих від банків-кредиторів, перевірених агентом, виплачує банкам-кредиторам суми, що належать до сплати на виконання ним гарантійних зобов`язань. Якщо сума, що сплачується гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань, буде більше за суму, що належить до сплати гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань на дату здійснення такої виплати, банк-кредитор повертає гаранту різницю між цими сумами;

4) у разі здійснення гарантом виплати на виконання гарантійних зобов`язань на вимогу банку-кредитора банк-кредитор зобов`язаний застосувати інструменти врегулювання заборгованості за кредитом (зокрема, за рахунок реалізації предмета забезпечення) у найкоротші строки відповідно до внутрішніх правил і процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках;

5) частина коштів, отриманих банком-кредитором внаслідок застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості (крім коштів, отриманих від гаранта на виконання ним гарантійних зобов`язань за кредитом), перераховується до державного бюджету. Сума такого платежу визначається пропорційно частині кредиту, покритій державною гарантією на портфельній основі, однак не може перевищувати суми, сплаченої гарантом банку-кредитору на виконання своїх гарантійних зобов`язань, та пені, на суму якої збільшується заборгованість позичальника. Якщо стягнення заборгованості проведено банком-кредитором до отримання від гаранта платежу на виконання гарантійних зобов`язань, перерахування коштів до державного бюджету не здійснюється та всі отримані в результаті такого стягнення кошти спрямовуються на погашення заборгованості позичальника перед банком-кредитором;

6) робота із застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості позичальників за кредитами проводиться банком-кредитором до прийняття банком- кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора перевіряється агентом та погоджується з гарантом.

Відповідно до договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/50 від 04.04.2022:

- у разі здійснення гарантом виплати суми за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосовувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки (п.38);

- з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору зобов`язується, зокрема: 1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом за таким проблемним кредитом; 2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу, в судах, органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (п.39);

- кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта (п.40).

05.09.2024 гарант на рахунок банку перерахував суму гарантії у розмірі 500000,00 грн, які не відшкодовані гаранту позичальником, на підставі вищенаведених норм заходи стягнення таких коштів з позичальника уповноважений банк з подальшим перерахуванням коштів гаранту.

Таким чином, загальна сума заборгованості позичальника перед банком за договором про приєднання станом на 09.09.2024 становить 2853726,60 грн, з яких:

- 2000000,00 грн - заборгованість за кредитом прострочена;

- 112903,96 грн - заборгованість за процентами прострочена;

- 229026,77 грн - заборгованість по компенсації процентами;

- 500000,00 грн - заборгованість за гарантією.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір є кредитним договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Договір, відповідно до ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000000,00 грн, в той час як позичальником допущено порушення виконання зобов`язання за договором приєднання в частині своєчасної сплати кредитних коштів та процентів за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач-1 порушив умови договору приєднання в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбаченні графіком платежів, що підтверджується банківськими виписками та розрахунком суми позову.

На день розгляду спору заборгованість відповідача-1 за договором приєднання станом на 09.09.2024 становить 2853726,60 грн, з яких: 2000000,00 грн - заборгованість за кредитом прострочена; 112903,96 грн - заборгованість за процентами прострочена; 229026,77 грн - заборгованість по компенсації процентами; 500000,00 грн - заборгованість за гарантією, підтверджена матеріалами справи, не погашена, визнана відповідачами та є підставною.

Нормами статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь- кого з них окремо.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 2853726,60 грн.

Укладеними між сторонами договорами поруки № 367/2023/ВолОД-МСБ-П1 та № 367/2023/ВолОД-МСБ-П2 від 24.05.2023 установлено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору і відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, що і позичальник.

З огляду на зазначене, позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех", ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Брой Агро"в частині солідарного стягнення 2853726,60 грн, з них 2000000,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 112903,96 грн прострочена заборгованість по процентах, 229026,77 грн заборгованість по компенсації процентів, 11795,87 грн заборгованість по комісії прострочення, 500000,00 грн заборгованість за гарантією КМУ є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок кожного з відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 73,74, 77, 86, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех" (вул.Корзонюка,50, с.Бужанка, Іваничівський район, Волинська область, 45310, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Фермерського господарства "Брой Агро" (вул.Корзонюка,50, с.Бужанка, Іваничівський район, Волинська область, 45310, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул.Єреванська,1, м.Київ, 03087, код ЄДРПОУ 23697,60 грн (два мільйони вісімсот п`ятдесят три тисячі сімсот двадцять шість гривень 60 коп.), з них 2000000,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 112903,96 грн прострочена заборгованість по процентах, 229026,77 грн заборгованість по компенсації процентів, 11795,87 грн заборгованість по комісії прострочення, 500000,00 грн заборгованість за гарантією Кабінету Міністрів України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Агротех" (вул.Корзонюка,50, с.Бужанка, Іваничівський район, Волинська область, 45310, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул.Єреванська,1, м.Київ, 03087, ) 11414,91 грн (одинадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень 91 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул.Єреванська,1, м.Київ, 03087, ) 11414,91 грн (одинадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень 91 коп.) витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Фермерського господарства "Брой Агро" (вул.Корзонюка,50, с.Бужанка, Іваничівський район, Волинська область, 45310, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул.Єреванська,1, м.Київ, 03087, ) 11414,90 грн (одинадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень 90 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

16.12.2024.

Суддя А. С. Вороняк