ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4486/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши позовну заяву за позовом Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради; (вул.Косовська,2-Д,Одеса,Одеська область,65074) до відповідача: Юдкіна Алевтина Терентіївна ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 52644,79 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 52644,79 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4486/24, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на адресу реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

Між ФОП Юдкіною Алевтиною Терентїївною (далі за текстом - «Відповідач») та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (далі за текстом - «Позивач») укладені договари № ТС-110/22, ТС-111/22, ТС-109/22, ТС-108/22, ТС-107/22, ТС-106/22, 1С- 105/22, ТС-104/22, ТС-103/22,ТС-102/22, ТС-101/22, ТС-100/22, ТС-99/22, ТС-98/22, ТС-97/22, ТС-96/22, ТС- 94/22. ТС- 93/22, на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 07.02.2022 року.

Пунктом 2.1 Договорів, Позивач надав Відповідачу право за плату тимчасово використовувати місця під розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності: площею 6,00 кв.м за адресою, м. Одеса, проспект Добровольського, 71-А (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-101/22 від 07.02 2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 82 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-102/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 57-А (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-103/22 від 07.02 2022 Року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 68 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-97/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 30 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-93/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, 80 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-94/22 від 07.02 2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, 80 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-96/22 від 07.02.2622 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 86/1 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-98/22 від 07 02 2022 року); лощею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 1 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором N° ТС-105/22 від 07.02.2022 року); - площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 1 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-106/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного ріг Семена Палія, 98 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-107/22 від 07 02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м Одеса, вул. Семена Палія, 82 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-108/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 76 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-109/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 72 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-111/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, Заболотного ріг Семена Палія, 98 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-110/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 63А ріг 10-та лінія Суворовська (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-104/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м. Одеса, Заболотного, 57 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-103/22 від 07.02.2022 року); площею 6,00 кв.м за адресою: м Одеса, проспект Добровольського, 109 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси (за Договором № ТС-99/22 від 07.02.2022 року).

Пунктом 2.5 Договорів, Відповідач має сплачувати вартість користування цими місцями в порядку та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 14.2 Правил, підставою для нарахування та внесення Відповідачем відповідної плати є Договір, що укладається відповідно до порядку, встановленого підпунктами 7.9, 13.9 Правил.

Пунктом 4.2.4 Договорів, Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за Договором.

Пунктом 5.2 Договорів, Відповідач має вносити плату за Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок Позивача.

Пунктом 6.1 Договорів, за невиконання або неналежне виконання зобов язань за Договором Відповідач має відшкодувати Позивачу завдані збитки відповідно чинного законодавства, що не звільняє Відповідача від виконання умов Договору

Позивач зазначає, що Договори № № ТС-110/22, ТС-111/22, ТС-109/22, ТС-108/22, ТС-107/22, ТС-106/22. ТС-105/22, ТС-104/22, ТС-103/22, ТС-102/22, ТС-101/22, ТС-98/22, ТС-96/22, ТС- 94/22, ТС- 93/22, ТС-97/22 були укладені між Позивачем та Відповідачем 07 02.2022 року, у зв`язку з чим у Відповідача саме з 07.02.2022 року виникли зобов`язання вносити на користь Позивача плату за Договорами щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок Позивача Ці Договори припинили свою дію 26.05.2023 року, у зв`язку з чим у Відповідача саме з 26.05.2023 року зникли зобов`язання вносити на користь Позивача плату за Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на рахунок Головного управління державної казначейської служби України у місті Одесі Одеської області.

Позивач також стверджує, що Договори № № ТС-99/22, ТС-100/22 були укладені між Позивачем та Відповідачем 07.02.2022 року, у зв`язку з чим у Відповідача саме з 07.02.2022 року виникли зобов`язання вносити на користь Позивача плату за Договорами щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок Позивача. Ці Договори припинили свою дію 19.05.2023 року у зв`язку з чим у Відповідача саме з 19.05.2023 року зникли зобов`язання вносити на користь

Позивача плату за Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на рахунок Головного управління державної казначейської служби України у місті Одесі Одеської області.

Однак, Відповідачем було не повністю внесено на рахунок Головного управління державної казначейської служби України у місті Одесі Одеської області плату за Договорами до дня його припинення, у зв`язку з чим у Відповідача виник борг перед Позивачем у сумі 52644,79 гривень, який Відповідачем на користь Позивача не сплачено, що є прямим порушенням умов Договорів з боку Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Юдкіної Алевтини Терентіївни 52644,79 грн. заборгованості.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ФОП Юдкіна Алевтина Терентїївна та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради укладені договари № ТС-110/22, ТС-111/22, ТС-109/22, ТС-108/22, ТС-107/22, ТС-106/22, 1С- 105/22, ТС-104/22, ТС-103/22,ТС-102/22, ТС-101/22, ТС-100/22, ТС-99/22, ТС-98/22, ТС-97/22, ТС-96/22, ТС- 94/22. ТС- 93/22, на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 07.02.2022 року.

При цьому згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Юдкіна Алевтина Терентїївна за власним рішення було припинено підприємницьку діяльність.

З цього приводу господарським судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, згідно з якою за змістом статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 202 - 208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності), її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею, як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Правовідносини у даній справі виникли з господарського договорів на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, які були укладені між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Юдкіною Алевтиною Терентїївною, отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням сторонами господарської діяльності (укладено господарський договір), а тому припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Юдкіної Алевтини Терентїївни не припиняє зобов`язань відповідача за договорами від 07.02.2022.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За таких обставин, перевіривши розрахунок заявленого позивачем до стягнення з відповідача основного боргу, розмір якого за розрахунком позивача становить 52644,79 грн.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, п.2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Стягнути з Юдкіної Алевтини Терентіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, ) основний борг у сумі 52644,79грн та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028 грн.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов