ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/5644/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024

по справі №916/5644/23

за заявою боржника: ОСОБА_1

про неплатоспроможність.

суддя суду першої інстанції Гут С.Ф.

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29,

повний текст ухвали складено та підписано: 23 вересня 2024.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в зв`язку із неспроможністю виконання своїх грошових зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації, керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Соловей Юрія Анатолійовича.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність оприлюднене 25.01.2024 за № 72364.

26.02.2024р. з заявою про визнання кредитором до боржника звернулось акціонерне товариство «Акцент-Банк» з вимогами в сумі 289 575,22 грн.

29.02.2024р. до суду надійшла заява АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з грошовими вимогами до боржника у сумі 81 069,01 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2024р. у попередньому засіданні визначено вимоги кредиторів ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2024р. визнано вимоги акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2024, зокрема:

- клопотання АТ «Перший Український міжнародний банк» про закриття провадження у справі №916/5644/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 задоволено;

- припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;

- скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2024;

- скасовано заборону фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати її майно, введену ухвалою Господарського суду від Одеської області від 25.01.2024.;

- припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Соловей Юрія Анатолійовича (свідоцтво № 1895 від 29.12.2018р.);

- провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - закрито.

Обґрунтування ухвали суду першої інстанції.

За результатами оцінки наявної в матеріалах справи декларації про майновий стан за 2023 рік станом на 01.11.2023, поданою ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, судом встановлено, що така декларація містить інформацію про отримання боржником доходів у загальній сумі 1 504 573,71 грн. однак відповідно до письмових пояснень які було надано боржником вони не містять обґрунтованої інформації куди були спрямовані дані кошти.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення клопотання АТ «Перший Український міжнародний банк» про закриття провадження у справі №916/5644/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі № 916/5644/23 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що 25 січня 2024 року на судовому засіданні, на якому вирішувалось питання відкриття провадження за заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , суд, перевіряючи Декларації про майновий стан боржника за 2020-2022 та станом на 01.11.2023 року, дійшов висновку про доцільність відкриття провадження, не посилаючись на обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом.

Однак, лише 19 вересня 2024 року суд, розглянувши клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 провів оцінку наявної в матеріалах справи декларації про майновий стан за 2023 рік станом на 01.11.2023, поданою ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що суд, при вирішенні питання про відкриття провадження, не робив оцінку Декларації про майновий стан боржника станом на 01.11.2023 року. Навіть якщо суд робив оцінку вказаної Декларації, то підчас судового розгляду 24.01.2024 року у суду не було жодних сумнівів.

Позиція інших учасників справи.

18.10.2024 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив АТ «Перший Український міжнародний банк» на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а ухвалу суду залишити без змін.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.10.2024.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/5644/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/5644/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 по справі №916/5644/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

09.10.2024 матеріали справи №916/5644/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 по справі №916/5644/23.

Призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 по справі №916/5644/23 на 10.12.2024 о 15:00 год.

Представники сторін в судове засідання 10.12.2024 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закону про банкрутство).

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

19.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність. У своїй заяві боржником зазначено, що у нього наявна заборгованість перед кредиторами у сумі 629 949,98 грн., яку вона не може погасити через свій фінансовий стан.

Відповідно до довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит в електронному вигляді від 05.10.2023 яка була надана разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржниця отримала дохід у сумі 1 424 573,71 грн., з якого сплатила податок 28 473,48 грн.

19.06.2024 АТ «Перший Український міжнародний банк» було зроблено запит до боржника та керуючого реструктуризацією зокрема щодо отримання вищезазначеного доходу за 2023р. та щодо причин неможливості розрахуватися з кредиторами на загальну суму 629 949,98 грн. яка є меншою за отриманий дохід а також куди були витрачені вказані кошти.

03.07.2024 від боржника надійшли пояснення відповідно до яких він зазначає, що грошові кошти, що надходять на рахунки ФОП не належали Боржнику, оскільки її ФОП знаходиться «в оренді». Зі всього місячного обіходу боржнику надходить лише 5000-6000 грн. на місяць. З зазначеним доходом Боржник не має можливості виконувати свої зобов`язання.

17.07.2024 від АТ «Перший Український міжнародний банк» надійшло клопотання (вх. №23348/24) про закриття провадження у справі №916/5644/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

За результатами оцінки наявної в матеріалах справи декларації про майновий стан за 2023 рік станом на 01.11.2023, поданою ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, місцевим господарським судом встановлено, що така декларація містить інформацію про отримання боржником доходів у загальній сумі 1 504 573,71 грн. однак відповідно до письмових пояснень які було надано боржником вони не містять обґрунтованої інформації куди були спрямовані дані кошти.

Норми права, що підлягають застосуванню та позиція суду апеляційної інстанції.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду першої інстанції, якою, зокрема, закрито провадження у справі про неплатоспроможність Боржника.

Із введенням в дію КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

Неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За таким підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 КУзПБ) Верховний Суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено «добровільне банкрутство» боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Отже, процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ. Зокрема, розділом ІІІ Книги четвертої КУзПБ врегульовано реструктуризацію боргів боржника - фізичної особи.

За наведеним у статті 1 КУзПБ визначенням, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Згідно з положеннями КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та має строковий характер.

Відповідно до ч. 7 ст. 123 та ч. 11 ст. 126 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Своєю чергою частина перша статті 130 КУзПБ регламентує, що господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:

- протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;

- зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

За змістом вказаних норм закону процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника, попри те, регламентуючи початок судової процедури погашення боргів боржника, стаття 130 КУзПБ не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

Так, концепція КУзПБ в частині судових процедур неплатоспроможності (банкрутства), які можуть бути застосовані до фізичної особи:

- визначає головною процедуру реструктуризації боргів боржника, а метою цих процедур - зняття з боржника-фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна;

- розрахована на допомогу саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність.

Станом на 19.09.2024р. вже сплинув 120 денний строк з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність однак до суду не було подано а ні погоджений план реструктуризації а ні рішення щодо переходу до наступної судової процедури.

Так, за результатами оцінки наявної в матеріалах справи декларації про майновий стан за 2023 рік станом на 01.11.2023, поданою ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, вбачається, що така декларація містить інформацію про отримання боржником доходів у загальній сумі 1 504 573,71 грн. однак відповідно до письмових пояснень які було надано боржником вони не містять обґрунтованої інформації куди були спрямовані дані кошти.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства).

Ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є Кодекс України з процедур банкрутства, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині п`ятій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Зазначене кореспондує правовому висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, за яким, добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника. (Постанова Верховного Суду 13 червня 2023 року у справі № 914/2840/21).

У зв`язку із наведеним підлягають відхиленню доводи скаржників на передчасність рішення суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки 25.09.2024 були заплановані збори кредиторів на яких мав розглядатись новий План реструктуризації, оскільки зазначені положення Кодексу (ч. 7 ст. 123) містять самостійні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Колегія суддів зазначає, що зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини 2 статті 116 КУзПБ), отже, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та / або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини 3 статті 116 КУзПБ), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина 4 статті 116, частина 7 статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини 4 статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною 7 статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини 7 статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною 3 статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини 8 статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання АТ «Перший Український міжнародний банк» про закриття провадження у справі №916/5644/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 916/5644/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі № 916/5644/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 11.12.2024.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Н.М. Принцевська