ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/987/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ"

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості 511 563,15 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Костючик К.О.

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості 511 563,15 грн., з яких 511 200,00 грн. основний борг, 363,15 грн. - 1% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки №53-122-01-24-14252 від 04.01.2024. А саме, відповідач допустив прострочення сплати коштів за отриманий товар - Ізолятор ОСК 10-10/80-2 виконання 011.

12 листопада 2024 року від відповідача надійшло клопотання, у якому зауважив, що позивачем у позовній заяві невірно зазначено назву відповідача. Замість Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" позивач вказав Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція". Тому вважає, що є підстави залишити позов без руху згідно ч.11 ст.176 ГПК України.

14 листопада 2024 року від позивача надійшла заява у відповідь на клопотання відповідача, у якій вказав, що при поданні позову було зазначено невірну назву відповідача. Тому просить здійснити процесуальне правонаступництво відповідача, замінити Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

На означені заяви учасників справи щодо назви відповідача суд вказує, що при відкритті провадження у справі суд виявив невірну назву відповідача у тексті позовної заяви, замість - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" позивачем було зазначено Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

Проте суд вбачав таку обставину як вчинену технічну описку при оформленні позову.

Тому в ухвалах судом було вказано вірну назву відповідача - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

Крім того, 11.01.2024 державним реєстратором проведено державну реєстрацію утворення юридичної особи - Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ) в результаті перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ) та державну реєстрацію припинення юридичної особи - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ) в результаті її реорганізації (перетворення) у Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ).

За наведеного, суд залишив без задоволення заяву відповідача про залишення позову без руху згідно ч.11 ст.176 ГПК України, та заяву позивача про здійснення процесуального правонаступництва, позаяк у даній справі відсутні підстави для вчинення таких процесуальних дій (про що оголошено протокольну ухвалу від 26.11.2024).

14 листопада 2024 року представника позивача надійшла заява про вступ у справу.

25 листопада 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшов відзив на позов.

02 грудня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 01.11.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26 листопада 2024 р. на 11:00 год.

14.11.2024 року на адресу Господарського суду Рівненської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" Демченко М.М. надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі 918/987/24 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 18.11.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі №918/987/24 задоволено.

25 листопада 2024 року від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Костючик К.О. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні по справі 918/987/24 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 02.12.2024 клопотання представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі №918/987/24 задоволено.

Ухвалою від 03.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 грудня 2024 р. на 14:30 год.

Представник позивача у засідання 11.12.2024 не з`явився. Повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Явка до суду не визнавалася обов`язковою.

Представник відповідача у засіданні 11.12.2024 надав пояснення, за якими підтримав доводи викладені у відзиві. У зв`язку з визнанням філії ВП "Рівненська АЕС" заявлених вимог в частині стягнення основного боргу до початку розгляду справи по суті, просить суд, в порядку ч.1 ст. 130 ГПК України, вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого даним Товариством при поданні позову.

Суд приймає заяву відповідача про визнання позову, оскільки остання відповідає вимогам ст.ст.46, 170 ГПК України.

Суд дослідив письмові докази.

Представник відповідача виступив у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

04 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрізолторг", як Постачальником та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", як Замовником укладено Договір поставки №53-122-01-24-14252 (далі - Договір) (а.с. 8-14).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом поставки по даному договору є продукція: 44110000-4 (Ізолятори), яка передбачена специфікацією № 1 (додаток №1 до даного договору).

Згідно з п. 2.2 Договору загальна сума договору складає 511 200,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що продукція поставляється Постачальником у 2024 році в строк по 24.03.2024 р. Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно Інкотермс-2010. Місце поставки та вантажоотримувач - 34400, м. Вараш, Рівненська область, склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Як встановлено судом, поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі. Заперечень Замовника щодо якості та/або кількості поставленого товару на адресу Постачальника не надходило.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умовами реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 12.1. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та скріплений печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2024 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар загальною вартістю 511 200,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 174 від 28.02.2024 року, ярлик від 12.03.2024 р (а.с. 33, 35).

28.02.2024 року Постачальником було складено податкову накладну № 34 на загальну суму 511 200,00 грн.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 34 від 28.02.2024 р. 13.03.2024 р. зареєстрована в ЄРПН за № .

Листом "Про оформлення ярлика на придатну продукцію по договору від 04.01.2024 р. № 53-122-01-24-14252" Замовником повідомлено постачальника про те, що продукція, отримана згідно видаткової накладної № 174 від 28.02.2024 р. пройшла вхідний контроль. Ярлик на придатну продукцію №Я-7-066-22 від 12.03.2024 р. додано до листа.

Отже, днем оформлення ярлика на придатну продукцію є 12.03.2024 р. Відтак, згідно умов Договору перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію, тобто з 13.03.2024 р.

Враховуючи вищевикладене, оплата за поставлену у відповідності до умов договору продукцію мала бути здійснена Замовником у строк до 08.09.2024 р. включно.

10 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" звернулось до відповідача з претензією про сплату заборгованості за Договором поставки № 53-122-01-24-14252 від 04.01.2024 р.

Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

Оскільки відповідач вказаний товар прийняв, але не сплатив за нього, тому за Договором поставки №53-122-01-24-14252 від 04.01.2024 р., рахується заборгованість на користь позивача у розмірі 511 200,00 грн.

Відповідно до п. 9.2. Договору сторони погодили, що розмір процентів річних, які Постачальник має право стягувати з Замовника на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у випадку порушення строків оплати за поставлену продукцію становить 1% від суми простроченого грошового зобов`язання.

Зважаючи на умови пункту 9.2 договору, позивач нарахував 1% річних за порушення строків оплати по договору в сумі 363,15 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає порушеними свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умовами реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Матеріали справи містять ярлик на придатну продукцію оформлений згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії".

Відтак, сума заборгованості яка підлягає до стягнення з відповідача становить 511 200,00 грн.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача щодо оплати поставленої продукції на суму 511 200,00 грн є законними та обґрунтованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Суд також ураховує, що відповідач визнав вказану заборгованість.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд відзначає, що відзив щодо визнання суми основного боргу підписано генеральним директором, а судом не встановлено обставин того що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрізолторг" вказує, що згідно умов Договору поставки № 53-122-01-24-14252 від 04.01.2024 р. постачальником було поставлено ВП "РАЕС" товар на загальну суму 511 200,00 грн., в свою чергу покупцем не було здійснено оплату за товар. Оскільки відповідач не здійснив оплату отриманого товару вчасно, тобто порушив умови Договору, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрізолторг" відповідно до п. 9.2. Договору нараховано 1% річних в сумі 363,15 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 1% річних суд встановив, що останній є арифметично правильним. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають заявлені один відсоток річних в сумі 363,15 грн.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 511 200,00 грн.- основного боргу та 363,15 грн - 1% річних.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір сплаченого судового збору згідно заявленої позивачем ціни позову складає 7 673,45 грн.

Відповідно до норм статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав наявну основну заборгованість до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 % судового збору, який підлягав до розподілу.

Отже судовий збір в розмірі 3 836 грн. 72 коп. слід повернути позивачу на підставі статті 130 ГПК України. Решта судового збору в розмірі 3 836 грн. 73 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032, ) в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" (вул. Центральна, буд. 43-А, с. Личанка, Київська область, 08127, ) - 511 200 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті) грн 00 коп. основного боргу, 363 (триста шістдесят три) грн. 15 коп. - 1 відсоток річних та 3 836 (три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 73 коп. судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРІЗОЛТОРГ" (вул. Центральна, буд. 43-А, с. Личанка, Київська область, 08127, ) з державного бюджету України 3 836 (три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 72 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 465 від 08 жовтня 2024 р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №918/987/24. Ухвалу видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 12 грудня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.