РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2024Справа № 910/12547/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 53 305,90 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення 53 305,90 грн., у тому числі: 43 959,74 грн. - основного боргу, 2 639,75 грн. - 3% річних, 6 706,41 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором №71 від 27.02.2018; договором №909 від 20.12.2018; договором №445 від 04.11.2019; договором №344 від 27.10.2020; договором № 13 від 06.01.2022; договором №350 від 28.12.2022; договором №8 від 03.01.2024; договором № 223 від 27.03.2024; договором №352 від 28.06.2024 відповідач не здійснив оплату наданих виконавцем послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12547/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.10.2024 до суду від відповідача надійшов письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, мотивуючи тим, що квартира АДРЕСА_1 була придбана Державною адміністрацією залізниці в 1997 році та належить на праві власності Товариству. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 25.10.2024 № 121375623 у даній квартирі зареєстровані та проживають громадяни ОСОБА_1 (дата реєстрації 30.09.1997), ОСОБА_2 (дата реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 (дата реєстрації 06.02.2001). Аргументуючи тим, що в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 22.10.2013 у справі № 2610/30243/2012 за позовом Державної адміністрації залізничного транспорту України до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення з квартири зазначено, що відповідачі вселилися у спірну квартиру та зареєстровані у ній з 1997 року зі згоди позивача, підтримують квартиру в належному стані, сплачують плату за комунальні послуги, вважаючи, що між сторонами був укладений договір найму житлового приміщення. За твердженням відповідача, означені особи є наймачами квартири, фактично отримують комунальні послуги, тому саме ці особи є споживачами комунальних послуг в розумінні діючого Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до зазначеного рішення Комунальне підприємство «Керуюча компанія Шевченківського району», створене за рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 року № 187, перейменовано у Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Згідно із розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за житлових будинків. Житлові будинки, у тому числі багатоквартирний будинок №104/24, на вул. Жилянській в місті Києві, який знаходяться територіально у Шевченківському районі Києва, належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебуває на його балансовому утриманні.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» є співвласником житлового приміщення - квартири №12, будинок №104/24, вул. Жилянська, м. Київ, а, відтак, споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як зазначає позивач у позовній заяві, що:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, закріплених за ним житлових будинків, у тому числі, багатоквартирного будинку №104/24, вулиця Жилянська в м. Києві.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, як доказ надання послуг в будинку №104/24, вулиця Жилянська в м. Києві позивач до позовної заяви долучив наступні договори:

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №71 від 27 лютого 2018 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №909 від 20 грудня 2018 року укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр нерухомого майна»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №445 від 4 листопада 2019 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр нерухомого майна»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №344 від 27 жовтня 2020 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №13 від 6 січня 2022 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №350 від 28 грудня 2022 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №8 від 03 січня 2024 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №223 від 27 червня 2024 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю»;

- договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району м. Києва №352 від 28 серпня 2024 року, укладеного Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю».

Як убачається із матеріалів справи, за цими Договорами Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги згідно проведених відкритих торгів щодо предмету закупівлі згідно ДК «Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, комплексне обслуговування об`єктів: «комплексне, прибирання і обслуговування місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на прибудинковій території, комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячок води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання), дрібний ремонт будинків, елементів благоустрою, прибудинкових територій та споруд» по неадміністративному мікрорайону «Ярославка» Шевченківського району міста Києва, з метою забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм,- стандартів і правил.

Згідно п. 1.3 договорів перелік житлових будинків з прибудинковими територіями - розташованими на них елементами благоустрою, що передаються Виконавцю для комплексного обслуговування, міститься в Додатку № 1 до Договорів.

Виконавець повинен надавати Послуги, якість яких відповідає діючим нормам та стандартам згідно з чинним законодавством (п. 1.4).

Згідно додатку №2 до договорів обслуговування прибудинкових територій, елементів благоустрою, дитячих та спортивних майданчиків, допоміжних будівель і споруд, сходових клітин, місць загального користування, внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій будинків, згідно чинного законодавства та у межах структури тарифу, встановленого для кожного конкретного будинку згідно Додатку 1 до Договору.

Прибирання прибудинкових територій, включаючи наступні заходи; прибирання сміттєзбірників, майданчиків розташування контейнерів для збору ТПВ, прибирання будинкових приямків, приймальних решіток зливостічних мереж; - прибирання територій дитячих та спортивних майданчиків; прибирання газонів та зелених насаджень (обстеження, поточний догляд, в межах, встановлених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05.03.2011 № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві»);поливання дворів, клумб і газонів (за умови» що послуга включена в тариф); прибирання снігу, насту та полою, посипання протиожеледовими сумішами; прибирання опалого листя, участь у роботах із завантаження та вивезення опалого листя та рештків (обрізків) кронування і видалення дерев; у разі виникнення потреби, здійснювати контрольний облік обсягів та дотримання періодичності (графіку) робіт з вивезення твердих побутових (у т.ч. роздільного збору) і великогабаритних відходів з садиб будинків комунальної власності; очищення люків колодязів інженерних комунікацій.

Прибирання сходових клітин та місць загального користування, сміттєпроводів, сміттєприймальних камер, інших допоміжних приміщень, утримання їх в належному санітарному стані, контроль за санітарним станом підвалів, технічних поверхів, покрівель (у т.ч. за станом сніжного покриву на дахах та покрівлях), недопущення погіршення їх санітарного стану відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 05.03.2011 № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві».

Виконання робіт із забезпечення освітлення місць загального користування, підвалів, підходів до машинних приміщень, ліфтів, підкачок, освітлення номерних знаків будинків (крім розрахунків за електричну енергію).

Контроль за належним технічним станом обладнання дитячих та спортивних майданчиків, надання інформації про їх стан Замовнику, огородження і демонтаж, за згодою Замовника, аварійних ігрових елементів та обладнання дитячих та спортивних майданчиків.

Забезпечення поточної експлуатації внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій будинків (централізованого опалення» централізованого гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, зливово-дощової каналізації, електропостачання. 7. Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення, зливової каналізації.

За твердженням позовної заяви, у період з жовтня 2017 року по вересень 2024 року включно позивачем нараховано 43 959,74 грн. за послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

Позивач зазначив, що рахунки до сплати за послуги з утримування будинків і споруд та прибудинкових територій для співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №104/24, вулиця Жилянська, м. Київ, у тому числі житлового приміщення - квартири №12 здійснювалися та надавалися щомісячно до сплати споживачам та відповідачу на підставі тарифів, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року №668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

У свою чергу, відповідач заборгованість не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача про стягнення основного боргу. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням умов договорів позивачем, окрім стягнення основного боргу також було заявлено до стягнення 3 % річних та інфляційні втрати.

Предметом даного спору є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за надані відповідно до умов Договорів послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, розміщеного за адресою: вулиця Жилянська, №104/24 в м. Києві, квартира №12 у сумі 53 305,90 грн., у тому числі: 43 959,74 грн. - основного боргу, 2 639,75 грн. - 3% річних, 6 706,41 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року.

За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;

послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

За змістом частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із аналізу зазначеної статті вбачається, що сторонами договору про надання послуг є замовник і виконавець.

При цьому, замовником є особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, замовляє її надання на умовах, визначених договором, контролює надання послуги і оплачує її, якщо інше не встановлено договором. А виконавцем є особа, що виконує завдання замовника - надає відповідну послугу, та отримує оплату за надану послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тобто, у розумінні ст. 901 Цивільного кодексу України, у замовника виникають право замовити послугу та обов`язок з її оплати, якщо інше не встановлено договором, а у виконавця виникають обов`язок надати послугу та право отримати оплату наданої послуги, якщо інше не встановлено договором.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 911/2756/18.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу та вартості житлово-комунальних послуг у спірний період у будинку №104/24, вулиця Жилянська, м. Київ.

Так, позивачем не надано, матеріали справи не містять доказів здійснення виконавцем надання послуг з відомостями про кількість послуг за спірний період.

Слід також зазначити, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано документів на підтвердження розміру тарифу для спірного у даній справі періоду, кількості та вартості спожитих відповідачем послуг, що позбавляє суд можливості перевірити механізм здійсненого позивачем розрахунку заявлених витрат на відшкодування вартості послуг за договорами.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що квартира АДРЕСА_1 була придбана Державною адміністрацією залізниці в 1997 році та належить на праві власності Товариству. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 25.10.2024 № 121375623 у даній квартирі зареєстровані та проживають громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , означені особи підтримують квартиру в належному стані, сплачують плату за комунальні послуги, вважаючи що саме ці особи є споживачами комунальних послуг в розумінні діючого Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Приписами частини третьої статті 12 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Тобто чинним законодавством на відповідача, як власника квартири покладено обов`язок здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

З огляду на наведене, суд відхиляє наведене твердження відповідача.

Втім, позивачем не надано, як актів на підтвердження виконання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій, так і будь-яких пояснень щодо надання таких послуг з утримання прибудинкової території.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань з надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій, що находиться за адресою: м. Київ, вулиця Жилянська, №104/24 за період з жовтня 2017 року по вересень 2024 року на загальну суму 43 959,74 грн., доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за договорами документально не підтверджений.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Пунктами 7, 8 Порядку здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року №482, визначено, що Управитель веде облік доходів, витрат, кількісних і якісних показників надання послуги щодо кожного багатоквартирного будинку та кожної складової послуги окремо. Обсяг фактично наданої послуги та фактично понесених управителем витрат на надання такої послуги повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається в управителя, зокрема наказами, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Положення частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» унормовано, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

Інших доказів (наряди, рахунки, акти, документи первинного бухгалтерського обліку тощо), які б в свою чергу свідчили про виконання позивачем за спірний період зобов`язань за договорами та надання послуг саме на суму 43 959,74 грн, та, відповідно, наявність у відповідача обов`язку оплатити її, матеріали справи не містять.

Частинами 1 та 2 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, 23.10.2019 у справі №917/1307/18, 18.11.2019 у справі №902/761/18, 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

З огляду на викладене, позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» основного боргу в розмірі 43959,74 грн. є необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 639,75 грн. - 3% річних, 6 706,41 грн. - інфляційних втрат також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від вимоги про стягнення суми основної заборгованості.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА