ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/491/17 (907/15/24)

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шоляк О.В.,

розглянувши позовну заяву Фізичної особи підприємця Минда Юрія Васильовича в особі ліквідатора арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича від 27.12.2023

до відповідача- ОСОБА_1

за участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, каб 298, )

про визнання права власності

у межах справи №907/491/17 за заявою фізичної особи Минди Юрія Васильовича, смт. Чинадієво, Закарпатська область (ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про банкрутство

За участі:

від позивача - не з`явився

арбітражний керуючий - Беляновський Роман Юрійович - в режимі відеоконференції

від відповідача - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа №907/491/17 про банкрутство фізичної особи Минди Юрія Васильовича, смт. Чинадієво, Закарпатська область (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

24.06.2020 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява Фізичної особи підприємця Минда Юрія Васильовича в особі ліквідатора арбітражного керуючого Чорній М.В. №02-01/3611 від 23.06.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ про витребувавання з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (ідентифікаційний код 41264766, адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111, м. Київ, поштовий індекс 04080) на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) земельну ділянку кадастровий номер :01:016:0282, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (ідентифікаційний код 41264766, адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111, м. Київ, поштовий індекс 04080) на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) квартиру загальною площею 48,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язання державного реєстратора, яким є особи, визначені ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» зареєструвати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) земельну ділянку кадастровий номер :01:016:0282, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та квартиру загальною площею 48,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою виконання повноважень ліквідатора в порядку та у відповідності до вимог до ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор просить прийняти подану позовну заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 24.01.2024 року прийнято позовну заяву ФОП Минда Юрія Васильовича в особі ліквідатора арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича від 27.12.2023 до ОСОБА_1 про визнання права власності та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №907/15/24 призначено на 28 лютого 2024 р. на 14:00 год. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області ().

Ухвалою суду від 28.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 03.04.2024.

Ухвалою суду від 28.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 03.04.2024.

Ухвалою суду від 03.04.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 14.05.2024.

Ухвалою суду від 14.05.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 23.07.2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 23.07.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/24-к від 22.07.2024 р.

Ухвалою суду від 06.08.2024 р. відкладено розгляд по суті на 28.08.2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 28.08.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у невикористаній частині щорічної основної відпустки згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/29-к від 21.08.2024 р.

Ухвалою суду від 02.09.2024 р. відкладено розгляд справи на 09.10.2024 р.

Ухвалою суду від 09.10.2024 р. розгляд справи по суті відкладено на 19.11.2024 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що в процесі здійснення повноважень керуючому реалізацією стало відомо, що 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601.

Згідно вказаного договору «. . .Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю земельну ділянку загальним розміром 0,1500 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « :01:031:0091 ». Також, 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603. Згідно вказаного договору «. . . Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю купив земельну ділянку загальним розміром 0,1700 (нуль цілих сімнадцять сотих) га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « :01:031:0009».

Однак, при ознайомленні із договорами, керуючим реалізацією встановлено, що при складенні згаданих договорів допущено технічні описки при зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок, які відчужувались, а саме: - В договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04. 2006 року, посвідченому приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601 замість правильного « :01:031:0091» зазначено неправильний « :01 :031 :00091». - В договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідченому приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603 замість правильного « :01 :031 :0009» зазначено неправильний « :01:031:0009».

31 травня 2021 року арбітражним керуючим Чорнієм Мар`яном Володимировичем до Відділу № 1 Управління у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області був направлений лист щодо наявності технічних описок при зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок у договорах купівлі-продажу від 01.04.2006 року №601 та №603. У відповідь на даний лист було повідомлено 3гідно записів у книгах реєстрації Державних актів на території Чинадіївської селищної ради відсутні записи реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами .01:031.0009 та :01:031:0091. Тобто, державні акти на земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та :01:031.0091 не видавались та не реєструвались. Виходячи з вище зазначеного можна вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01.031.0091 та земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та .01:031:0091 відповідно відповідають одна одній».

Що стосується земельних ділянок з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01:031:0091, то позивач зауважує, що відповідно до інформації взятої з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, дані земельні ділянки перебувають у приватній власності ОСОБА_1 , який підтверджує, що при складенні згаданих вище договорів нотаріусом було допущено технічні описки при зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок.

За доводами позивача, усі наведені обставини свідчать про наявність спору про право та зводяться саме до визнання права власності на земельні ділянки, так як, права та інтереси позивача є порушеними, що перешкоджає йому як власнику майна володіти, користуватись та розпоряджатись свої майном.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем 2 відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області письмово викладено позиції по суті спору не подано. Разом з тим, подано заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника третьої особи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 19.11.2024 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 14 серпня 2019 року у справі № 907/491/17 визнано банкрутом фізичну особу-підприємця Минду Юрія Васильовича. Ухвалою суду від 19.11.2020 у вказаній справі призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року у справі 907/491/17 призначено керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_2 арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1874 від 09.01.2019 року.

В процесі здійснення повноважень керуючому реалізацією стало відомо, що 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601.

Згідно вказаного договору «. . .Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю земельну ділянку загальним розміром 0,1500 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « :01:031:0091».

Також, 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603.

Згідно вказаного договору «. . . Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю купив земельну ділянку загальним розміром 0,1700 (нуль цілих сімнадцять сотих) га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « 21 22455500:01:031:0009».

За доводами позивача, при ознайомленні із договорами, керуючим реалізацією встановлено, що при складенні згаданих договорів допущено технічні описки при зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок, які відчужувались, а саме:

- В договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04. 2006 року, посвідченому приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601 замість правильного « :01:031:0091» зазначено неправильний « :01 :031 :00091».

- В договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідченому приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603 замість правильного « :01 :031 :0009» зазначено неправильний « :01:031:0009».

3 огляду на наведене, керуючим реалізацією майна ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Вімерта В.І. направлено відповідну заяву від 19.01.2021 за №02-01/4281 про виправлення технічних описок, у відповідь на що надійшов лист від 12.05.2021 за №25/01-16 про відсутність можливості виконати виправлення у договорах у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 припинив нотаріальну діяльність, як приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріально округу.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 в особі керуючого реалізацією, арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області було подано заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_1 (продавець) від 01.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601, укладено щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:031:0091 та встановити юридичний факт, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_1 (продавець) від 01.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603, укладено щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:031:0009.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ФОП Минді Ю.В. в особі арбітражного керуючого Чорнія М.В., заінтересовані особи: приватний нотаріус Вімерт В.І., ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має значення та роз`яснено заявнику про право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних умовах.

Не погоджуючись із відмовою у відкритті провадження арбітражним керуючим Чорнієм М.В. до Закарпатського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу, проте постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2021 року - без змін.

31 травня 2021 року арбітражним керуючим Чорнієм Мар`яном Володимировичем до Відділу № 1 Управління у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області був направлений лист щодо наявності технічних описок при зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок у договорах купівлі-продажу від 01.04.2006 року №601 та №603.

У відповідь на даний лист було повідомлено наступне: 3гідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округy Вімерт В.І. за №603 та №601 гр. ОСОБА_1 «продавець» продала, а гр. ОСОБА_2 «покупець» купив земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0091 та :01:031: 0009 відповідно, які по площі, адресі розташування, цільовому призначенні, серії номеру Державних актів співпадають із земельними ділянками з кадастровими номерами .01:031:0091 та :01:031:0009.

3гідно записів у книгах реєстрації Державних актів на території Чинадіївської селищної ради відсутні записи реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами .01:031.0009 та :01:031:0091. Тобто, державні акти на земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та :01:031.0091 не видавались та не реєструвались. Виходячи з вище зазначеного можна вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01.031.0091 та земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та .01:031:0091 відповідно відповідають одна одній.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01:031:0091 в Державному земельному кадастрі - відсутні.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01:031:0091, перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .

За доводами позивача, усі наведені обставини свідчать про наявність спору про право та зводяться саме до визнання права власності на земельні ділянки, так як, права та інтереси позивача є порушеними, що перешкоджає йому як власнику майна володіти, користуватись та розпоряджатись свої майном.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Згідно ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 153 Земельного кодексу України).

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України щодо визнання права власності є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 Цивільного кодексу України, необхідно враховувати, що за змістом цієї норми судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 22.05.2018 у справі №923/1283/16 тощо).

Визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом, встановленим статтею 392 Цивільного кодексу України, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Таким чином, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за статтею 392 Цивільного кодексу України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивачем за таким позовом може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 27.06.2018 у справі №904/8186/17, від 11.04.2019 у справі №910/8880/18 та висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц.

Отже, позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, тому суд при вирішенні спору про право власності повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд від 27.11.2018 у справі №908/236/18, від 08.04.2021 у справі №5023/5383/12, від 14.07.2022 у справі №3/5025/1379/12 (924/681/21).

Матеріалами справи встановлено, що 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №601.

Згідно вказаного договору «. . .Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю земельну ділянку загальним розміром 0,1500 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « :01:031:0091».

Також, 01.04.2006 року між громадянином України, фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) та громадянкою України, фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за №603.

Згідно вказаного договору «. . . Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцю купив земельну ділянку загальним розміром 0,1700 (нуль цілих сімнадцять сотих) га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району». Відповідно до зазначеного договору, кадастровий номер земельної ділянки - « 21 22455500:01:031:0009».

Судом встановлено, що згідно записів у книгах реєстрації Державних актів на території Чинадіївської селищної ради відсутні записи реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами .01:031.0009 та :01:031:0091. Тобто, державні акти на земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та :01:031.0091 не видавались та не реєструвались.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01:031:0091 в Державному земельному кадастрі - відсутні.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01:031:0091, перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .

Виходячи з вище зазначеного суд приходить до висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:031:0009 та :01.031.0091 та земельні ділянки з кадастровими номерами .01.031.0009 та .01:031:0091 відповідно відповідають одна одній.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, набуття позивачем земельних ділянок :01:031:0009 та :01:031:0091 за відплатними договорами.

Разом з тим, наявність помилок в кадастрових номерах зумовлює неможливість реалізації прав позивача, як власника земельних ділянок.

У зв`язку з чим, позовна вимога про визнання за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальним розміром 0,1500 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) га, кадастровий номер земельної ділянки :01 :031 :0091 та земельну ділянку загальним розміром 0,1700 (нуль цілих сімнадцять сотих) га, кадастровий номер земельної ділянки :01:031:0009 є обґрунтованою та правомірною

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи підприємця Минда Юрія Васильовича в особі ліквідатора арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича від 27.12.2023 до відповідача- ОСОБА_1 про визнання права власності підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Миндою Юрієм Васильовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальним розміром 0,1500 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :01:031:0091;

3. Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальним розміром 0,1700 (нуль цілих сімнадцять сотих) га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: смт Чинадієво, вул. Водна, на території Чинадіївської селищної ради, Мукачівського району, кадастровий номер земельної ділянки :01:031:0009.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 17.12.2024

Суддя О. Ф. Ремецькі