ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

16.12.2024м. ДніпроСправа № 904/5442/24

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Житлово-будівельного кооперативу № 295, м. Дніпро

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 295 і просить суд:

- витребувати від Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення № 594 по вулиці Велика Діївська, буд. № 40 в м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- витребувати від Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення № 595, по вулиці Велика Діївська, буд. № 40 в м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- витребувати від Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення № 596, по вулиці Велика Діївська, буд. № 40 в м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- витребувати від Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення № 597, по вулиці Велика Діївська, буд. № 40 в м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Позовні вимоги огрунтовані порушенням права власності позивача на об?єкт комунальної форми власності з боку відповідача у справі, здійсненням реєстрації права власності на підставі документів, які не породжують та не підтверджують це право. На підставі розпорядження Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.07.1983 № 206р та рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 17.04.1998 № 544 у спірних приміщеннях знаходиться міський комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 14» департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Наказом Міністерством юстиції України № 1297/5 від 11.04.2023 було задоволено скаргу департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 13.01.2022 № 6/1-3, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ЖБК 295 на спірні приміщення №№ 595, 596, 597 від 07.12.2021 №№ 62109943, 62109554, 62108797, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.11.2023 у справі № 904/2414/23 позов Житлово-будівельного кооперативу № 295 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції У країни № 1297/5 від 11.04.2023 «Про задоволення скарги» в частині пункту 2 щодо скасування рішень від 07.12.2021 №№ 62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 у справі № 904/2414/23 апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Міністерства юстиції України, Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2023 у справі № 904/2414/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2023 у справі № 904/2414/23 залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення суду Міністерством юстиції України було поновлено записи про право власності Житлово-будівельного кооперативу № 295 на спірні приміщення.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2024 у справі №904/5221/23 за позовом Дніпровської міської ради до Житлово-будівельного кооперативу № 295, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, міський комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 14» департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі №904/5221/23 - задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі №904/5221/23 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради () на нежитлове приміщення № 595, загальною площею 59,7 кв.м, літ. а 8) - ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро; визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради (код ЕДРПОУ 26510514) на нежитлове приміщення № 596, загальною площею 60,4 кв.м, літ. а (5) - ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро; - визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради () на нежитлове приміщення № 597, загальною площею 48,3 кв.м, літ. а (5) - ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро.

Разом із позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1. Заборонити державним реєстраторам, Житлово-будівельному кооперативу № 295 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення № 594 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 595 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 596 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 597 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020.

2. Заборонити державним реєстраторам, Житлово-будівельному кооперативу № 295 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії: вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлове приміщення № 594 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 595 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 596 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 597 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020.

Вказана заява обґрунтована тим, що у зв?язку із існуванням спорів між сторонами існує реальна можливість вибуття спірного нерухомого майна на користь третіх осіб для унеможливлення виконання рішень судів у майбутньому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки предметом позову є витребування нерухомого майна, тобто позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Суд звертає увагу, що відчуження у будь-який спосіб майна, яке зареєстроване за відповідачем призведе до зміни власника, а тому у випадку задоволення позову позивач не отримає бажаного результату, оскільки буде змушений знову звертатися до суду за захистом своїх порушених прав до нового власника майна.

Відповідно припущення того, що у випадку відчуження майна позивач не захистить свої права в межах одного судового провадження є обґрунтованим.

У випадку відчуження майна та проведення чергових реєстраційних дій, позивач змушений буде звертатися з новим позовом про визнання недійсними таких записів. Така ситуація є недопустимою. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 звернула увагу, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

При цьому, заходи забезпечення позову не впливатимуть на господарську діяльність товариства та не будуть мати своїм наслідком порушення закріплених в положеннях ст. 1 Першого протоколу Конвенції прав мирного володіння своїм майном.

Вжиття саме таких заходів є адекватним змісту порушеного права власності територіальної громади на землю, на відновлення якого поданий позов у цій справі, та, за умови його задоволення, не створить труднощів при виконанні рішення суду.

Відтак, наявні підстави для забезпечення позову щодо предмету спору.

За приписами частин 6, 8 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити повністю.

2. Заборонити державним реєстраторам, Житлово-будівельному кооперативу № 295 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення № 594 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 595 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 596 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 597 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020.

3. Заборонити державним реєстраторам, Житлово-будівельному кооперативу № 295 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії: вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлове приміщення № 594 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 595 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 596 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020;

- нежитлове приміщення № 597 в будинку № 40 по вулиці Велика Діївська в місті Дніпро, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 020.

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75; ідентифікаційний код 26510514).

Боржник: Житлово-будівельний кооператив № 295 (49000, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40; ідентифікаційний код 23068638).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.12.2024.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до 17.12.2027 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя Я.С. Золотарьова