УХВАЛА

16 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/1954/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Шкурдової Л. М.

від 07.05.2024 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сулім В. В., Майданевич А. Г., Ткаченко Б. О.

від 19.11.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 1 177 747 319,49 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Гарантований покупець"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія"

про тлумачення пункту договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 закрито провадження у справі № 910/1954/23 в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення 396 139 575,83 грн боргу. Решту позову задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" основний борг у розмірі 319 455 232,35 грн, 3% річних у сумі 25 478 547,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 85 061 804,84 грн та судовий збір у сумі 932 745,10 грн. У задоволенні решті позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Гарантований покупець" відмовлено.

Постановою від 19.11.2024 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі № 910/1954/23.

26 листопада 2024 року Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/1954/23 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

16 грудня 2024 року на адресу Суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшли доповнення до касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/1954/23.

Перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі Державного підприємства "Гарантований покупець", з урахуванням доповнень до касаційної скарги, зазначено, що підставами касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/1954/23 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що суди застосували частину 2 статті 625 Цивільного кодексу України без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, та у постановах Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, від 18.07.2024 у справі № 910/1083/23. Крім того, у доповненнях до касаційної скарги Державне підприємство "Гарантований покупець" зауважує, що судом першої інстанції було задоволено позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка одночасно є зміною і предмету і підстав позову, і суд апеляційної інстанції погодився з таким висновком попри висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23 щодо недопустимості зміни одночасно предмету та підстав позову.

В обґрунтування наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає про наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України та зауважує, що суди не дослідили копії листів ДП "НАЕК "Енергоатом" на підтвердження наявності боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" перед ДП "НАЕК "Енергоатом"; суди дослідили відсутній у матеріалах справи лист № 01-9158/10-вих від 10.05.2023; в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про відсутність електронних аукціонів за договорами між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та ДП "НАЕК "Енергоатом", тощо.

Суд визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" в частині наявності виключних випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, у разі подання касаційної скарги за наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. У цьому разі скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

В обґрунтування наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Державне підприємство "Гарантований покупець" зазначило про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23. Натомість Державне підприємство "Гарантований покупець" не вказало щодо застосування якої саме норми права/норм права викладений висновок у цій постанові, не навело сам висновок та не обґрунтувало необхідність відступлення від нього.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З урахуванням наведеного, касаційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом викладення належного обґрунтування наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказівок Верховного Суду в цій ухвалі.

Оскільки касаційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" залишається без руху, Суд не розглядає клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/1954/23.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/1954/23 залишити без руху.

2. Надати Державному підприємству "Гарантований покупець" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко