РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2024Справа № 910/12214/24
За позовом Державного підприємства «Адміністрація річкових портів»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортне підприємство «Міськбуд інвест»

про стягнення 378 538,69 грн,

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Адміністрація річкових портів» (далі - позивач, ДП «АРП») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортне підприємство «Міськбуд інвест» (далі - відповідач, ТОВ «БТП «Міськбуд інвест») про стягнення 378 538,69 грн, з яких: 330 048,00 грн основного боргу, 20 862,45 грн пені, 19 252,80 грн штрафу, 5 981,23 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 2 394,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 01/05-757 про надання послуг від 01.05.2024 в частині своєчасної оплати передбачених цим правочином платежів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку були нараховані пеня, штраф, інфляційні втрати та 3% річних.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/12214/24 та справу передано на розгляд судді Смирнової Ю.М.

Ухвалою суду від 11.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив та встановити строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Також вказаною ухвалою суду попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною п`ятою ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною одинадцятою ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до п. 2 частини шостої ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з повідомленням суду про доставлення процесуального документу до електронного кабінету особи, документ - «ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін)» від 11.10.2024 по справі № 910/12214/24 було надіслано одержувачу ТОВ «БТП «Міськбуд інвест» та доставлено до його електронного кабінету 11.10.2024 о 17:09.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги процесуального законодавства, ухвала суду про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) від 11.10.2024 вважається врученою відповідачу 14.10.2024.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 2521 цього Кодексу.

Згідно з частиною восьмою ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України ).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 між ДП «АРП» (далі - Виконавець) та ТОВ «БТП «Міськбуд інвест» (далі - Замовник) було укладено Договір № 01/05-757 про надання послуг (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого, Виконавець надає Замовнику на платній основі послуги для експлуатації гідротехнічної споруди з метою організації місць відпочинку, інв. № 1590, яка знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Набережне шосе, 1, (далі - ГТС), та є державною власністю і належить Виконавцю на праві господарського відання. Межі ГТС визначені в схематичному плані технічного паспорту, копія якого додається.

Договір укладений на строк з 01 травня 2024 року до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань згідно цього Договору (п. 2.1. Договору).

Згідно з пп. 3.3.1. п. 3.3. Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги до моменту фактичного звільнення ГТС.

Замовник зобов`язаний протягом 5 банківських днів з дати укладення цього Договору, оплатити вартість послуг Виконавця, у сумі, визначеній згідно п. 4.1. цього Договору, за перший і останній місяць дії цього Договору (пп. 3.3.1.1. п. 3.3. Договору);

Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість послуг складає - 55 008,00 грн, в тому числі ПДВ - 9 168,00 грн на місяць. Плата за послуги, нараховується з дати укладання цього Договору (п. 4.3. Договору).

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що плата за послуги сплачується Замовником щомісячно до 10 числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 4.8. Договору, здавання послуг Виконавцем та приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який Замовник зобов`язаний отримати у Виконавця до 5 числа місяця, який йде за звітним.

У разі неотримання Замовником з передбачені п. 4.8. Договору строки акту приймання-передачі наданих послуг, акт підписується Виконавцем з позначенням про відмову у підписанні його Замовником, та оформлений таким чином акт вважається оформленим належним чином, а послуги прийнятими Замовником в повному обсязі (п. 4.9. Договору).

Відповідно до п. 4.10. Договору, Замовник протягом трьох днів із дня одержання акту приймання-передачі наданих послуг, зобов`язаний вручити Виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову у підписанні.

У разі неотримання Виконавцем підписаного зі сторони Замовника акту приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови в його підписанні, у строк, встановлений п. 4.10. Договору, акт підписується Виконавцем з позначенням про відмову у підписанні його Замовником, та оформлений таким чином акт вважається оформленим належним чином, а послуги прийнятими Замовником в повному обсязі (п. 4.11. Договору).

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що у випадку невиконання Замовником, передбаченого цим Договором грошового зобов`язання, у встановлений Договором строк, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення до дати повного виконання зобов`язання. У випадку порушення зобов`язання понад у 20 днів, Замовник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми невиконаного грошового зобов`язання.

Сторони розуміють, що укладають цей Договір в період воєнного стану, встановленого Указом Президента України віл 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з подальшими змінами, та погоджуються а тим, що до їх правовідносин, які гуртуються на даному Договорі, не застосовуються положення про обставини непереборної сили. Сторони беруть на себе зобов`язання про оплаті всіх належних платежів, не залежно віх настання/існування обставин непереборної сили (п. 5.6. Договору).

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що строки нарахування та стягнення штрафних санкцій за цим Договором не обмежені строком, встановленим ст. 232 Господарського кодексу України.

Вся інформація, повідомлення, попередження і документи на виконання цього Договору будуть вважатися переданими однією Стороною та отриманими другою Стороною Договору з моменту їх передачі відповідній уповноваженій особі особисто під підпис або поштовим зв`язком (цінним листом з описом вкладення) за реквізитами, вказаними у розділі 9 цього Договору. При цьому і виключно за таких умов Сторони вважатимуть датою передачі та отримання інформації, повідомлення, попередження або документів саме дату їх передачі відповідній уповноваженій особі особисто під підпис або дату отримання листа, зазначену в повідомленні про вручення. В разі неотримання Стороною листа, направленого за реквізитами, вказаними у реквізитах цього Договору, датою передачі та отримання інформації вважається дата відправлення листа поштовим зв`язком (п. 8.9. Договору).

На виконання умов Договору позивачем було оформлено Акти надання послуг № 798 від 31.05.2024 на суму 55 008,00 грн, № 800 від 30.06.2024 на суму 55 008,00 грн, № 802 від 31.07.2024 на суму 55 008,00 грн та № 804 від 31.08.2024 на суму 55 008,00 грн, які згідно з п. 4.8. та п. 4.11. Договору містять позначення про відмову у підписанні їх замовником (відповідачем).

Також позивачем були виставлені рахунки на оплату № 158 від 02.05.2024 на суму 55 008,00 грн, № 159 від 02.05.2024 на суму 55 008,00 грн, № 258 від 04.06.2024 на суму 55 008,00 грн, № 328 від 02.07.2024 на суму 55 008,00 грн, № 372 від 02.08.2024 на суму 55 008,00 грн, № 457 від 02.09.2024 на суму 55 008,00 грн.

Вказані рахунки були надіслані відповідачу відповідно до п. 8.9. Договору листами № 01/07-552 від 07.05.2024, № 01/07-703 від 07.06.2024, № 01/01-817 від 08.07.2024, № 01/07-951 від 07.08.2024, № 01/01-1045 від 06.09.2024 за адресою, вказаною у реквізитах Договору: вул. Освіти, 18, м. Київ, 03037, що підтверджується наданими копіями списків згрупованих відправлень рекомендованих листів (ф. 103 Рекомендовані листи) від 07.08.2024 № 809, від 26.07.2024 № 688 та від 05.09.2024 відправлення № 290, опису вкладення до 722 від 09.05.2024 та фіскальних чеків від 09.05.2024 та повернуті відділенням поштового зв`язку Укрпошта з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» відповідно до інформації відстеження поштових відправлень № 722, № 115, № 688, № 809, № 290, на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» в мережі Інтернет https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Як зазначає позивач, станом на 26.09.2024, відповідачем не здійснено оплату сум авансового платежу та платежів за період травень-вересень 2024 року, передбачених Договором, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість, яка останнім погашена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Правовідносини сторін виникли на підставі Договору № 01/05-757 про надання послуг від 01.05.2024.

Частиною першою ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст. 903 ЦК України).

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підтвердження надання послуг за Договором позивачем (виконавцем) були складені Акти надання послуг.

Однак, в порушення умов Договору відповідачем (замовником) зобов`язання щодо отримання актів приймання-передачі наданих послуг у визначені Договором строки (до 5 числа місяця, який йде за звітним) та підписання вказаних актів не виконано належним чином. Доказів вмотивованої відмови від їх підписання в порядку, передбаченому п.п. 4.8-4.11 Договору, відповідачем не надано.

Також позивачем були виставлені рахунки на оплату, які були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у реквізитах Договору та зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Освіти, 18, м. Київ, 03037, однак повернуті відділенням поштового зв`язку Укрпошта з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», про що надано відповіді копії документів.

При цьому, умовами Договору встановлена чітка сума оплати за послуги та строк їх оплати.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з пп. 3.3.1.1. п. 3.3. Договору, Замовник зобов`язаний протягом 5 банківських днів з дати укладення цього Договору, оплатити вартість послуг Виконавця, у сумі, визначеній згідно п. 4.1. цього Договору у розмірі 55 008,00 грн, за перший і останній місяць дії цього Договору. Плата за послуги сплачується Замовником щомісячно до 10 числа розрахункового місяця (п. 4.7. Договору).

Таким чином, відповідач мав до 09.05.2024 включно здійснити позивачу оплату першого і останнього місяців дії Договору у розмірі 110 016,00 грн (55 008,00 грн за травень 2024 року та 55 008,00 грн за грудень 2024 року), а також в подальшому здійснювати оплату за послуги до 10 числа (включно) розрахункового місяця.

Проте, доказів здійснення відповідачем зазначених платежів у розмірі 330 048,00 грн за спірний період, з яких 55 008,00 грн авансовий платіж за останній місяць дії Договору та 275 040,00 грн плата за послуги за період травень-вересень 2024 року в матеріали справи не надано.

Претензій та зауважень щодо якості та кількості наданих позивачем послуг зі сторони відповідача заявлено також не було.

Відповідач не висловив також жодних заперечень проти позову і в ході розгляду справи судом.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши подані позивачем докази та наведені обґрунтування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 330 048,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 20 862,45 грн пені та 19 252,80 грн штраф, розрахованих помісячно за загальний період з 09.05.2024 по 26.09.2024, суд зазначає наступне.

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частинами четвертою та шостою ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Частиною шостою ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що у випадку невиконання Замовником, передбаченого цим Договором грошового зобов`язання, у встановлений Договором строк, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення до дати повного виконання зобов`язання. У випадку порушення зобов`язання понад у 20 днів, Замовник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми невиконаного грошового зобов`язання.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення неустойки та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19

Перевіривши наданий розрахунок пені, судом встановлено, що він розрахований вірно з урахуванням умов Договору та положень законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у заявленому розмірі 20 862,45 грн.

Суд також перевірив наданий позивачем розрахунок штрафу, передбачений п. 5.2. Договору, і встановив, що розрахунок здійснено арифметично правильно, що має наслідком задоволення цих вимог у заявленому розмірі 19 252,80 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 5 981,23 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 2 394,21 грн, розрахованих помісячно за загальний період з 09.05.2024 по 26.09.2024, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних, судом встановлено, що він розрахований вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню у заявленому розмірі 2 394,21 грн.

Суд також перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, і встановив, що розрахунок здійснено арифметично правильно, що має наслідком задоволення цих вимог у заявленому розмірі 5 981,23 грн.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Слід зазначити, що за подання позовної заяви з долученими до неї документами в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», застосовується понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим, судовий збір у даній справі за подання майнової вимоги у розмірі 378 538,69 грн становить 4 542,46 грн.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортне підприємство «Міськбуд інвест» (03037, місто Київ, вулиця Освіти, будинок 18; ідентифікаційний код: 41939994) на користь Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» (04071, місто Київ, вулиця Електриків, будинок 14; ідентифікаційний код: 33404067) 378 538,69 грн, з яких: 330 048 (триста тридцять тисяч сорок вісім) грн 00 коп. основного боргу, 20 862 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 45 коп. пені, 19 252 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 80 коп. штрафу, 5 981 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн 23 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 2 394 (дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн 21 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 46 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова