за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
У вересні 2024 року Адвокатське об`єднання "Фузік і Партнери" (далі - Об`єднання) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом посилаючись на те, що на виконання укладеного 15 травня 2023 року між ним та Державним підприємством "Державний проектний інститут "Діпроверф" (далі - Підприємство) договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н (з урахуванням додаткової угоди від 3 червня 2014 року № 16) позивач надав відповідачу послуги правової допомоги загальною вартістю 30 000,00 грн. Оскільки відповідач за цим договором розрахувався лише частково, заборгувавши таким чином 15 000,00 грн, позивач, посилаючись на статті 509, 525, 526, 530, 546, 611, 612, 625, 689, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173, 175, 193, 231, 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з Підприємства вищезазначену суму боргу, а також 71,31 грн трьох процентів річних, 618,03 грн подвійної облікової ставки НБУ, 870,00 грн пені, 609,00 грн штрафу, нарахованих на вказану суму основного боргу за період з 10 липня 2024 року по 5 вересня 2024 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2024 року позов Об`єднання задоволено частково, стягнуто з Підприємства на користь позивача 71,31 грн трьох процентів річних, 309,02 грн пені та 67,08 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

2 грудня 2024 року через систему "Електронний суд" від Об`єднання надійшла заява від цієї ж дати, у якій останнє просило суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Підприємства 28 000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 грудня 2024 року вказану заяву Об`єднання призначено до розгляду в судовому засіданні на 12 грудня 2024 року.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене засідання не забезпечили. Однак, 10 грудня 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про проведення призначеного засідання без участі його представника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд звертає увагу на те, що за умовами частин 4, 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У своїй заяві Об`єднання просило суд стягнути з Підприємства суму понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2024 року між адвокатом Гончаровим Ігорем Миколайовичем та Об`єднанням було укладено договір б/н про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого сторони досягли домовленості про надання вказаним адвокатом правової допомоги та ведення справ позивача в господарській справі.

Розділом V вказаного правочину сторони визначили, що сума гонорару за надання послуг та відшкодування витрат будуть здійснюватись за домовленістю сторін; ціна, порядок та строки розрахунку за цим договором вказуються у його додатках та є його невід`ємними частинами.

Цей договір набирає юридичну силу з моменту його підписання сторонами і діє без обмеження строком до моменту його розірвання (розділ V вказаного правочину).

21 липня 2024 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до вказаного правочину, у якій погодили обсяг та вартість послуг з правничої (правової) допомоги, а саме: правовий аналіз наявності заборгованості та документів, на підставі яких вона виникла, вартістю 5 000,00 грн; аналіз та підбір судової практики вартістю 1 500,00 грн; розрахунок штрафних санкцій вартістю 3 000,00 грн; написання позовної заяви вартістю 10 000,00 грн; подання позовної заяви вартістю 2 500,00 грн; правовий аналіз процесуальних документів, поданих відповідачем у процесі судового розгляду справи, вартістю 2 000,00 грн; написання заяв, клопотань, відповіді на відзив, заперечень, інших процесуальних документів під час судового розгляду справи вартістю 3 000,00 грн; представництво інтересів під час розгляду справи в суді вартістю 3 000,00 грн. Загальна вартість вказаних послуг за договором становить 30 000,00 грн.

Пунктами 3, 4 та 6 вказаної додаткової угоди визначено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правничої (правової) допомоги та її вартість. Оплата за надані юридичні послуги здійснюється протягом 7-ми банківських днів з моменту отриманням рішення суду першої інстанції. Отримання оплати вартості послуг за цим договором здійснюється відповідно до виставлених рахунків.

Додатковою угодою від 27 листопада 2024 року № 2 сторони внесли зміни до вищевказаного договору та додаткової угоди № 1, виклавши пункти 1 та 2 останньої у новій редакції. Зокрема, сторони погодили такий обсяг та вартість послуг з правничої (правової) допомоги, а саме: правовий аналіз наявності заборгованості та документів, на підставі яких вона виникла, вартістю 5 000,00 грн; аналіз та підбір судової практики вартістю 1 500,00 грн; розрахунок штрафних санкцій вартістю 3 000,00 грн; написання позовної заяви вартістю 10 000,00 грн; подання позовної заяви вартістю 2 500,00 грн; написання заяв, клопотань, відповіді на відзив, заперечень, інших процесуальних документів під час судового розгляду справи вартістю 3 000,00 грн; написання та подання заяв про ухвалення додаткового рішення вартістю 3 000,00 грн. Загальна вартість вказаних послуг складає 28 000,00 грн.

Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, Об`єднання надало копію підписаного сторонами без жодних заперечень та зауважень щодо обсягу та вартості наданих адвокатом послуг акта приймання-передачі наданих послуг від 27 листопада 2024 року на загальну суму 28 000,00 грн, а також копію акта приймання-передачі документів (рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2024 року) від 27 листопада 2024 року.

Повноваження адвоката Гончарова І.М. на представництво інтересів Об`єднання в суді підтверджуються наявною в матеріалах справи копією ордеру на надання правової допомоги серії АІ № 1673510 від 13 вересня 2024 року, а також копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності від 7 лютого 2022 року серії КС № 10465/10.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У наданому позивачем акті приймання-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом були надані послуги, зокрема, з написання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі вартістю 3 000,00 грн та з розрахунку штрафних санкцій в розмірі 3 000,00 грн.

Водночас судом враховано висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 2 лютого 2024 в справі № 910/9714/22, у якій наголошено, що заява про стягнення/розподіл судових витрат/про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

При цьому, у рішенні Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2024 року судом було встановлено, що наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій є необґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відтак, за висновками суду, заявлений Об`єднанням до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу за вказаним договором про надання правової допомоги не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Судом також враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року провадження у справі в частині стягнення з Підприємства на користь Об`єднання 15 000,00 грн основного боргу закрито в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Однак, загальні правила щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, які передбачені приписами частини 4 статті 129 ГПК України та на які позивач посилався у своїй заяві, не передбачають ухвалення додаткового рішення і розподілу судових витрат за надану професійну правову допомогу у випадках, коли справа по суті не вирішувалась і розгляд справи не закінчився постановленням рішення. У такому разі розподіл судових витрат відбувається у випадках, прямо встановлених процесуальним законом, - на підставі приписів статті 130 ГПК України.

Частиною 9 статті 129 ГПК України, на яку посилався представник позивача у судовому засіданні, передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Однак, суд звертає увагу позивача на те, що вказаною нормою Кодексу визначене виключне право, а не обов`язок суду присуджувати на користь сторони судові витрати у випадку зловживання іншою стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій іншої сторони.

У той же час з системного тлумачення приписів статтей 129, 130 ГПК України вбачається, що норма частини 9 статті 129 ГПК України може бути застосована судом лише в тому випадку, коли спір вирішувався судом по суті. Однак, спір у цій справі щодо суми основного боргу по суті судом не вирішувався, що виключає застосування у цій частині спору приписів статті 129 ГПК України.

Крім того, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин та складності справи, результатів розгляду даного спору, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, умов договору, закриття провадження у справі в частині 15 000,00 грн основної заборгованості в зв`язку з добровільною сплатою цієї суми відповідачем, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог Об`єднання, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з Підприємства на користь Об`єднання 550,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Державний проектний інститут "Діпроверф" (03110, місто Київ, вулиця Преображенська, будинок 25; ідентифікаційний код 14311465) на користь Адвокатського об`єднання "Фузік і Партнери" (03037, місто Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 4-А, приміщення 144; ідентифікаційний код 45015478) 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16 грудня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко