СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Харків Справа №917/1732/19(917/1459/24)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

апелянта Приходько І.С. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1353144 від 15.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 1471 від 27.04.2000,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ПП "Велідницьке" (вх.№2520П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024, постановлену у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Білоусовим С.М., дата складання повного тексту ухвали - 17.10.2024, у справі №917/1732/19 (917/1459/24)

за заявою Приватного підприємства "Велідницьке", с. Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт", м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області знаходиться справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт".

02.09.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства "Велідницьке", в якій заявник просить зобов`язати ТОВ "Білогір`я молокопродукт" та ОСОБА_1 надати суду інформацію щодо персональних даних керівників (працівників) боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; провести аналіз фінансового господарського стану ТОВ "Білогір`я молокопродукт", інвестиційної та іншої діяльності боржника; покласти на керівників боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" солідарної відповідальності в порядку та з підстав, передбачених частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 у задоволенні заяви Приватного підприємства "Велідницьке" про покладення солідарної відповідальності на керівників по зобов`язанням боржника відмовлено, враховуючи, що можливість покладення солідарної відповідальності на керівника боржника у випадку існування загрози неплатоспроможності визначена ч.6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства, який введений в дію 21.10.2019 року, не може бути застосована до правовідносин, що мали місце до цього. Проведені 30.09.2024 року збори комітету кредиторів ТОВ "Білогір`я молокопродукт", на яких комітет кредиторів більшістю голосів (96, 86%) вирішив не покладати солідарну відповідальність на керівників банкрута ТОВ "Білогір`я молокопродукт" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (протокол збору комітету кредиторів № 4 від 2024 року).

Також ліквідатор пояснив, що не володіє персональними даними ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_2 , жоден з них своїх даних не передавав, а тому виконати вимогу заявника щодо передачі персональних даних керівників неможливо.

Щодо проведення аудиту за 2016-2019 роки, проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ліквідатор вказав, що у нього відсутні будь-які документи (бухгалтерські, фінансові, тощо), які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ "Білогір`я молокопродукт". Попередній арбітражний керуючий не передавав документи та їхнє місце знаходження не відоме. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було направлено запити до попереднього арбітражного керуючого Сиволобова М.М. та до голови ліквідаційної комісії ОСОБА_4 . Однак, голова ліквідаційної комісії відповіді не направив, а арбітражний керуючий актом прийому-передачі передав низку документів, які стосувались проведення ліквідаційної процедури ним, але жодного документа, які стосуються фінансового-господарської діяльності ним передано не було.

Отже, як дійшов висновку суд першої інстанції, проведення аудиту боржника чи аналізу фінансово-господарського стану за 2016-2019 роки є не можливим.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 15.10.2024, ПП "Велідницьке" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву скаржника про покладення солідарної відповідальності на керівників по зобов`язанням боржника перед ним.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до Кодексу України з процедур банкрутства діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги частин 4, 5 статті 11 керівники боржника також не виконали, як і не виконали приписи частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Велідницьке" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 у справі №917/1732/19 (917/1459/24); встановлено учасникам справи строк до 18.11.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 18.11.2024 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "03" грудня 2024 р. о 15:15год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 заяву представника Приватного підприємства "Велідницьке" - адвоката Приходька І.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "03" грудня 2024 о 15:15год., провести в режимі відеоконференції з представником Приватного підприємства "Велідницьке" - адвокатом Приходьком І.С.

02.12.2024 від кредитора боржника - ТОВ "Фін-Майстер" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що товариство не отримувало копії апеляційної скарги; просить суд надати товариству час для ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та формування своєї позиції.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 03.12.2024 представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить скаргу задовольнити.

Інші учасники своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Розглянувши клопотання ТОВ "Фін-Майстер" про відкладення розгляду справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 11, 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, про що були повідомлені і учасники справи ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2024.

У даному випадку ТОВ "Фін-Майстер" повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Водночас суд не визнає повідомлені ТОВ "Фін-Майстер" у клопотанні про відкладення причини неявки в судове засідання поважними, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, ПП "Велідницьке" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за допомогою електронного кабінету.

Відповідно до частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно матеріалів справи, ТОВ "Фін-Майстер" станом на дату звернення ПП "Велідницьке" з апеляційною скаргою у даній справі не виконав свій обов`язок і не мав електронного кабінету, відповідно ПП "Велідницьке" і не був зобов`язаний надсилати ТОВ "Фін-Майстер" копію апеляційної скарги.

Натомість, саме ТОВ "Фін-Майстер", тим паче будучи учасником судової справи про банкрутство, був зобов`язаний в силу вимог закону зареєструвати електронний кабінет, що останнім було здійснено лише 02.12.2024.

Суб`єктивна поведінка ТОВ "Фін-Майстер" щодо реєстрації електронного кабінету, ознайомлення з матеріалами справи і викладення суду своєї правової позиції зі спірних правовідносин не розцінюється судом як поважна причина неможливості завчасно підготувати власну правову позицію та участі в судовому засіданні.

Поряд з цим, заявник не наводить суду причин, з яких суд не може розглянути скаргу за відсутності представника ТОВ "Фін-Майстер".

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представник апелянта висловив доводи і вимоги апеляційної скарги, а неявка у судове засідання представників інших учасників справи про банкрутство, належним чином повідомлених про час, дату та місце судового засідання не перешкоджає розгляду скарги, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду скарги на ухвалу суду, колегія суддів відмовляє ТОВ "Фін-Майстер" у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представника апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 02.09.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства "Велідницьке" про покладення на керівників боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" солідарної відповідальності в порядку та з підстав передбачених частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Також заявник просить з метою дослідження факту загрози неплатоспроможності (майнової кризи) боржника, який потребує дослідження для встановлення підстав для покладання на керівників боржника солідарної відповідальності, зобов`язати ТОВ "Білогір`я молокопродукт" та ОСОБА_1 : надати суду інформацію щодо персональних даних керівників (працівників) боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема паспортні дані, РНОКПП, місце проживання, місце реєстрації, засоби зв`язку (email, телефон), кадрові накази тощо; провести аудит боржника за 2016-2019 роки; провести аналіз фінансового господарського стану ТОВ "Білогір`я молокопродукт", інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подати результати зазначеного аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію, та надати суду відомості за результатами аналізу фінансового та господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника; виявити (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства боржника, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства та надати суду відомості за результатами перевірки щодо доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності тощо.

Крім того, заявник просить визнати невиконання керівниками ТОВ "Білогір`я молокопродукт" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог статей 4 та 6 Кодексу України з процедур банкрутства та частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

В обґрунтування заяви Приватне підприємство "Велідницьке" зазначає, що з 2016 року наявні ознаки банкрутства боржника. Однак, відповідно до пункту 2 статті 4 Кодексу України з процедур банкрутства, керівники боржника не надіслати засновникам (учасникам), відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Також пунктом 6 статті 34 цього Кодексу передбачено, що боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, керівниками це не було виконано.

У письмових поясненнях ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" арбітражний керуючий Васін Є.Є. вказує на те, що 30.09.2024 року відбулися збори комітету кредиторів ТОВ "Білогір`я молокопродукт", на яких комітет кредиторів більшістю голосів (96, 86%) вирішив не покладати солідарну відповідальності на керівників банкрута ТОВ "Білогір`я молокопродукт" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Протокол збору комітету кредиторів № 4 від 2024 року).

Також ліквідатор зазначив, що не володіє персональними даними керівників, жоден з них своїх даних не передавав, а тому виконати вимогу заявника, щодо передачі персональних даних керівників неможливо.

Щодо проведення аудиту за 2016-2019 роки, проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ліквідатор вказує, що у нього відсутні будь-які документи (бухгалтерські, фінансові, тощо), які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ "Білогір`я молокопродукт". Попередній арбітражний керуючий не передавав документи та їхнє місце знаходження не відоме. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було направлено запити до попереднього арбітражного керуючого ОСОБА_5 та до голови ліквідаційної комісії ОСОБА_4 . Однак, голова ліквідаційної комісії відповіді не направив, а арбітражний керуючий актом прийому-передачі передав низку документів, які стосувались проведення ліквідаційної процедури ним, але жодного документа, які стосуються фінансового-господарської діяльності ним передано не було.

Отже, проведення аудиту боржника чи аналізу фінансово-господарського стану за 2016 - 2019 роки є не можливим.

Щодо порушення керівниками пункту 6 статті 34 Кодексу України з процедури банкрутства, яка зобов`язує боржника в місячний строк звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, ліквідатор вказує на те, що з відкритих джерел таких як https://opendatabot.ua ОСОБА_3 був директором ТОВ "Білогір`я молокопродукт" з 27.09.2016 року по 08.04.2019 року, а ОСОБА_2 - з 08.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.10.2019 року прийнято заяву про порушення провадження у справі про банкрутства ТОВ "Білогір`я молокопродукт".

Отже, можливість покладення солідарної відповідальності на керівника боржника у випадку існування загрози неплатоспроможності визначена ч.6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства, який введений в дію 21.10.2019 року не може бути застосована до правовідносин, що мали місце до цього.

Апеляційним господарським судом встановлено, що для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, в тому числі на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, було залучено спеціалістів ТОВ "Юридична група "Пріоритет". За результатами цього аналізу одержано відповідний звіт від 25.06.2020, згідно якого встановлено що фінансовий стан ТОВ "Білогір`я молокопродукт" на кінцеву дату проведення аналізу має ознаки критичної неплатоспроможності; в діяльності ТОВ "Білогір`я молокопродукт" не вбачаються ознаки фіктивного банкрутства; з динаміки показників забезпечення зобов`язань активами ТОВ "Білогір`я молокопродукт" вбачаються ознаки дій з доведення до банкрутства товариства, які відбулись в період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року; ознаки дій з приховування банкрутства відсутні; вбачається неможливим відновлення платоспроможності ТОВ "Білогір`я молокопродукт" та рекомендується вжиття заходів з погашення вимог кредиторів боржника, визначених Кодексом України з процедур банкрутства, з застосуванням процедури ліквідації в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 був керівником ТОВ "Білогір`я молокопродукт" з 22.03.2019 по 30.10.2019.

01.10.2019 ПП "Велідницьке" звернулось до місцевого господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Білогір`я молокопродукт".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.12.2019 відкрито провадження у справі №917/1732/19 про банкрутство ТОВ "Білогір`я молокопродукт".

Згідно пояснень ліквідатора боржника, з даних, наведених у Звіті, вбачається, що ТОВ "Білогір`я молокопродукт" вживались активні дії зі стягнення дебіторської заборгованості з метою погашення кредиторської заборгованості та покращення свого фінансового стану. У зв`язку з невиконанням ТОВ "Білогір`я молокопродукт" своїх зобов`язань з повернення кредиту, 13.12.2018 відповідно до договору застави, в рахунок часткового погашення заборгованості, ТОВ "Акурейра" звернуло стягнення на заставне майно шляхом набуття права власності на рухоме та нерухоме майно, яке було передано ТОВ "Білогір`я молокопродукт" в заставу. В результаті цього право власності ТОВ "Білогір`я молокопродукт" на рухоме та нерухоме майно, як було передано у заставу у 2011 році, було припинено і з активів Товариства вибула значна їх частина.

Таким чином, зниження вартості основних засобів і, як наслідок, необоротних активів Товариства відбулось внаслідок звернення стягнення на заставне майно одним з кредиторів ТОВ "Білогір`я молокопродукт" шляхом переходу права власності на майно, яке належало боржнику та було передано в заставу у 2011 році.

Ліквідатор посилається на те, що для ТОВ "Білогір`я молокопродукт" з 2014 року було закрито основний ринок збуту продукції; втрата основних ринків збуту в сукупності з соціальними та економічними обставинами в нашій державі, збільшенням вартості палива та енергоносіїв, зменшення платоспроможності населення і, як наслідок, значне зменшення внутрішнього попиту на сирну продукцію привели до значного зниження обсягів виробництва та реалізації продукції товариства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ввів новий вид цивільно-правової відповідальності, що застосовується у справах про банкрутство, який називається "солідарна відповідальність", яка покладається на керівника боржника (з 15.04.2023 на органи управління боржника) у тому випадку, коли боржник не звернувся до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний строк з моменту виникнення спеціальних умов.

Частиною шостою статті 34 КУзПБ визначено, що боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

Підставами покладення солідарної відповідальності на керівника (орган управління) боржника відповідно до абзацу другого частини шостої статті 34 КУзПБ є порушення керівником (органом управління) боржника визначеного абзацом першим частини шостої цієї статті обов`язку та строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, факт чого встановлюється судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

До предмету доказування при вирішенні питання наявності підстав для покладення на керівника (органів управління) боржника солідарної відповідальності у справі про банкрутство, належить встановлення таких обставин:

- виникнення обставин, визначених абзацом 1 частини шостої статті 34 КУЗПБ щодо загрози неплатоспроможності боржника;

- моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника;

- факту неподання керівником (органами управління) боржника до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника в місячний строк з дня виникнення такого обов`язку;

- обсягу грошових зобов`язань боржника, на момент виникнення загрози неплатоспроможності боржника.

Для покладення солідарної відповідальності на керівника (орган управління) боржника необхідним є доведення заявником та встановлення судом сукупності таких умов - юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом 1 частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності.

Загроза неплатоспроможності, відповідно до КУзПБ, настає у разі - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Умовами/складовими для встановлення щодо боржника факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 КУзПБ) наявність, в свою чергу, таких юридичних фактів:

(1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

(2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №910/2971/20, від 14.09.2021 у справі №902/1023/19, від 09.06.2022 у справі №904/76/21, від 06.10.2022 у справі №903/988/20, від 02.11.2022 у справі №902/1068/20.

ПП "Велідницьке", звертаючись до суду із заявою про покладення солідарної відповідальності на колишніх керівних боржника, не надав суду доказів дати початку існування у боржника протягом місяця щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав; що розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

Натомість заявник просить провести аналіз фінансового господарського стану ТОВ "Білогір`я молокопродукт", інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника.

Як зазначено вище, ліквідатор Васін Є.Є. надав пояснення, що у нього відсутні будь-які документи (бухгалтерські, фінансові, тощо), які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ "Білогір`я молокопродукт". Попередній арбітражний керуючий не передавав документи та їхнє місцезнаходження невідоме. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було направлено запити до попереднього арбітражного керуючого Сиволобова М.М. та до голови ліквідаційної комісії ОСОБА_4 . Однак, голова ліквідаційної комісії відповіді не направив, а арбітражний керуючий актом прийому-передачі передав низку документів, які стосувались проведення ліквідаційної процедури ним, але жодного документа, які стосуються фінансового-господарської діяльності ним передано не було.

Із наявного у матеріалах справи Звіту вбачається, що він був сформований на підставі форми №1 "Баланс" станом на 31.12.2017, 31.12.2018, 30.09.2019, форма №2 "Звіт про фінансові результати" за 2017 рік, 2018 рік та 9 місяців 2019 року.

При цьому, у даному випадку обидва колишні керівники боржника не могли порушити визначений абзацом 1 частини шостої статті 34 КУзПБ місячний строк на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки Кодексу України з процедур банкрутства введено в дію 21.10.2019; ОСОБА_3 був директором ТОВ "Білогір`я молокопродукт" з 27.09.2016 року, а ОСОБА_2 - з 22.03.2019 року по 30.10.2019 року.

Відтак, відсутня обов`язкова умова для покладення на керівників солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Щодо доводів апелянта, що до Кодексу України з процедур банкрутства діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги частин 4, 5 статті 11 керівники боржника також не виконали, як і не виконали приписи частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", судова колегія зазначає таке.

Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин:

задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності);

під час ліквідації боржника не у зв`язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі;

в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3, 4 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, якщо вартість чистих активів товариства знизилася більш як на 50 відсотків порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників, які мають відбутися протягом 60 днів з дня такого зниження. До порядку денного таких загальних зборів учасників включаються питання про заходи, які мають бути вжиті для покращення фінансового стану товариства, про зменшення статутного капіталу товариства або про ліквідацію товариства.

У разі порушення обов`язку, передбаченого частиною третьою цієї статті, та визнання товариства банкрутом до закінчення трирічного строку з дня зниження вартості чистих активів, передбаченого частиною третьою цієї статті, члени виконавчого органу солідарно несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями товариства. Члени виконавчого органу, які доведуть, що не знали і не мали знати про таке зниження вартості чистих активів товариства або голосували за рішення про скликання загальних зборів учасників у зв`язку із зниженням вартості чистих активів товариства, звільняються від відповідальності за порушення цього обов`язку.

Однак, матеріали справи не містять первинної бухгалтерської документації щодо існування обставин зниження вартості чистих активів товариства більш як на 50 відсотків порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року за зазначений заявником період.

Поряд з цим, заявником не доведено, що керівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було виконано та дотримано вимоги частини 3 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо скликання загальних зборів учасників; матеріали справи таких відомостей не містять.

Таким чином, заявником не доведено і підстав для застосування положень частини 4 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

По-друге, саме Кодекс України з процедур банкрутства, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ввів новий вид цивільно-правової відповідальності, що застосовується у справах про банкрутство, який називається "солідарна відповідальність", яка покладається на керівника боржника (з 15.04.2023 на органи управління боржника) у тому випадку, коли боржник не звернувся до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний строк з моменту виникнення спеціальних умов.

І по-третє, як зазначено вище, для покладення солідарної відповідальності на керівника (орган управління) боржника необхідним є доведення заявником та встановлення судом сукупності передбачених частиною шостою статті 34 КУзПБ умов - юридичних фактів, які заявником не доведені.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПП "Велідницьке" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 у справі №917/1732/19 (917/1459/24) без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПП "Велідницьке" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 у справі №917/1732/19 (917/1459/24) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.12.2024.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.А. Пуль