УХВАЛА

м. Київ

11.12.2024Справа № 910/14921/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕГС ХОЛДИНГ" (18002, Черкаська обл. місто Черкаси, б. Шевченка, буд. 242/1, кімната 702Г, ідентифікаційний код 45241449)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 16/13, кв. 3, ідентифікаційний код 31076956)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 25.09.2024 №25/09,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕГС ХОЛДИНГ" (далі - заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" (далі - боржник) заборгованості за договором постачання природного газу від 25.09.2024 №25/09 в сумі 16 757, 87 грн, 511, 30 грн пені та 837, 89 грн штрафу.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

Вимоги щодо форми та змісту судового наказу встановлені статтею 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕГС ХОЛДИНГ" зазначає, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" був укладений договір постачання природного газу від 25.09.2024 №25/09; стягувач виконав умови договору у повному обсязі, згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2023 №0 останнім передано, а боржником прийнято газ у обсязі 0,95297 куб.м. на загальну суму 16 757, 87 грн, втім останній поставлений газ у спосіб, який передбачений договором, не оплатив.

При цьому, у переліку додатків до заяви про видачу судового наказу заявником вказано "договір постачання природного газу №25/09", проте фактично такий документ до заяви не додано, про що відділом діловодства суду складений акт про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) від 04.12.2024.

Отже, заявником не дотримано вимог пункту 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, оскліьки до заяви про видачу судового наказу не додано договір постачання природного газу від 25.09.2024 №25/09, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕГС ХОЛДИНГ" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" за договором постачання природного газу від 25.09.2024 заборгованості у розмірі 16 757, 87 грн, 511, 30 грн пені та 837, 89 грн штрафу.

2. Ухвала набирає законної сили 11.12.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин