09.12.2024Справа № 910/8875/24
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ";
до: товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ"
про: стягнення 430 368,63 грн.
Суддя Сергій Балац
секретар судового засідання Катерина Вознюк
позивача: не з`явились
відповідача: Підлипенський Д.В.
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення 430 368,63 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8875/24 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.
До суду надійшла заява від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2024 вирішено подальший розгляд справи №910/8875/24 здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26.08.2024.
Рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2024 у справі № 910/8875/24 позов задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ" основний борг в сумі 421 000, 51 грн., пеню у розмірі 3 831, 10 грн., інфляційні втрати у розмірі 5 494, 92 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 164, 42 грн..

До господарського суду надійшла заява позивача (далі - позивач/Заявник) про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8875/24 (далі - Заява).

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2024 розгляд Заяви призначено на 09.12.2024.

До господарського суду надійшли заперечення відповідача на Заяву, в яких останній зазначив про те, що позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення із пропуском встановленого процесуальним законодавством строку, а договір №23/1 від 23.05.2024 не містить ані суми гонорару, ані додатку до договору в якому б сторони його погодили, та зазначив, що жодного розрахункового документу на підтвердження оплати наданих послуг до матеріалів справи не було долучено.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, в позовній заяві міститься інформація щодо орієнтованої суми витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. та повідомлення про подальше подання доказів до суду у встановлений ГПК строк.

З матеріалів вправи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення подана 18.11.2024 через систему «Електронний суд», що свідчить про дотримання позивачем вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Заявником подано до суду: договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024, укладений між позивачем та адвокатом Мироненком С.С., ордер серії АХ №1198239 від 16.07.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1657 від 28.03.2017 та акт наданих послуг від 13.11.2024 №б/н із зазначенням обсягу наданих послуг та їх вартості на загальну суму 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.1,2 ст. 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розділом 4 договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024 визначено, що за виконання договору клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору.

Отже, погоджена сторонами сума послуг з надання правової допомоги згідно умов договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024 та акту наданих послуг від 13.11.2024 №б/н. становить 20 000,00 грн., як фіксований гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доводи відповідача зазначені в запереченнях на подану Заяву судом відхилені, оскільки, за висновками суду, позивачем подані достатні докази, які підтверджують надання правової допомоги із зазначенням обсягу наданих послуг та їх вартості.

Так, об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 містяться наступні висновки: "Так, господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.".

Таким чином судом також відхилені доводи відповідача про відсутність доказів оплати правової допомоги, оскільки подання до суду таких доказів не є обов`язковим.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову та приписи пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача в сумі 19 998,06 грн.

Керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8875/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (Україна, 03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код: 42795490) на користь товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ" (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ПРАВДИ, будинок 10, кімната 27-Е, ідентифікаційний код: 32951760) витрати на правничу допомогу в сумі 19 998 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 06 коп.

3. У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16 грудня 2024

Cуддя Сергій БАЛАЦ