УХВАЛА

м. Київ

11.12.2024Справа № 910/16434/23
За заявою Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі №910/16434/23;

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ГОЛДЕН КІЗ"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 12306547,37 грн

Суддя Сташків Р.Б. Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ГОЛДЕН КІЗ" (далі - Позивач) заборгованості по оплаті електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до договору №193/01/20 від 10.02.2020 за червень 2022 року у сумі 12306547,37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ГОЛДЕН КІЗ" 12306547, 37 грн боргу, а також 184598, 21 грн судового збору та 40000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Через електронну систему "Електронний суд" 18.03.2024 від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення, у якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/16434/23.

Ухвалою суду від 27.03.2024 вказану заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" прийнято до розгляду, проте у зв`язку із надходженням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 про витребування матеріалів справи №910/16434/23, розгляд заяви було зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/16434/23 - залишено без змін.

Після повернення матеріалів справи 910/16434/23 до Господарського суду міста Києва, ухвалою суду від 01.11.2024 вказану заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 20.11.2024.

01.11.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024, з урахуванням постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024, яке набрало законної сили 02.10.2024, судом видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 20.11.2024 судове засідання з розгляду вказаної заяви відкладено на 04.12.2024.

Судове засідання, призначене на 04.12.2024 не відбулось, у зв`язку із відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 05.12.20-24 розгляд заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі №910/16434/23 призначено на 11.12.2024.

У судове засідання 11.12.2024 представники сторін не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, клопотання про відкладення судового засідання не подавали.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення суду у справі №910/16434/23, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи вище наведену заяву, ДП "Гарантований покупець" посилається на сукупність таких обставин:

- неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за "зеленим" тарифом у інший спосіб, ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом України "Про ринок електричної енергії" та Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 26.04.2019 № 641;

- заявник зазначає, що фінансування діяльності «Гарантованого покупця» здійснюється лише в межах кошторису, затвердженого Регулятором (ст.65 Закону України "Про ринок електричної енергії");

- необхідність забезпечення гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробникам за "зеленим" тарифом (950 суб`єктів господарювання) у обсягах, що пов`язані з невиконанням НЕК "Укренерго" спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії;

- відстрочення виконання судового рішення на певний строк по відношенню до підприємств паливно-енергетичного комплексу - має стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012;

- відсутність вини у не виконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП "Гарантований покупець", невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, що за доводами заявника ускладнює виконання рішення;

- заявник зазначає, що внаслідок збройної агресії РФ проти України господарська діяльність учасників ринку електричної енергії ускладнена або взагалі неможлива, наслідком чого є несвоєчасне постачання електричної енергії, несвоєчасна оплата у повному обсязі гарантованому покупцю вартості послуги.

Враховуючи вище наведені обставини, а також значну суму заборгованості, заявник стверджує, що примусове виконання рішення суду у даній справі може призвести до негативних наслідків як для відповідача, так і для енергетичного сектора країни в цілому, в той час як надання останньому відстрочки виконання рішення дозволить відновити баланс інтересів для обох сторін. У зв`язку з чим, заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/16434/23 строком на один рік з моменту ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з положеннями частин 1, 3-5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вище наведеними нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування заявника, суд дійшов висновку, що наведені заявником доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим своєчасного його виконання у розумінні частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу на те, що частиною 2 статті 617 ЦК України та частиною 2 статті 218 ГК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Беручи до уваги вище наведені обставини, суд дійшов висновку, що факт відсутності бюджетного фінансування та ненадходження коштів від ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" у будь-якому випадку не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки відсутність відповідних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Отже доводи заявника про скрутне фінансове становище чи невиконання контрагентами своїх зобов`язань перед боржником не є безумовними винятковими підставами для відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що останнім не надано доказів того, що протягом одного року з моменту постановлення рішення в даній справі відповідач отримає від ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Наведені заявником доводи щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання внаслідок не оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, несвоєчасного здійснення відповідачу оплати послуг не є підставою для відстрочення виконання рішення.

Водночас заявником, у розумінні наведених вище приписів законодавства, не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

Судом серед іншого також враховано відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення у цій справі.

Щодо посилань заявника на те, що виконання рішення суду істотно ускладнюється через військову агресію РФ проти України, що стало підставою для введення воєнного стану 24.02.2022, то суд зазначає, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження погіршення фінансового стану чи призупинення діяльності Державного підприємства "Гарантований покупець" внаслідок збройної агресії РФ проти України, що призвело до неможливості виконання рішення суду. Тим більше, судом враховано, що не тільки відповідач продовжує працювати в умовах воєнного стану, а й позивач також, на господарську діяльність якого негативно впливають наслідки, пов`язані з військовою агресією РФ.

З огляду на вище наведені обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, та беручи до уваги те, що а відповідачем не подано суду жодних належних доказів на підтвердження викладених у його заяві обставин, суд дійшов висновку, що не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2023 у справі №910/16434/23 та відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 233-235, 331, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/16434/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сташків Р.Б.