ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 Справа № 914/2436/24

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. розглянув матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», місто Рівне, Рівненьска область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд», місто Львів

про стягнення 4 335,18 грн.

Без виклику сторін.

Обставини розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» про стягнення 4 335,18 грн заборгованості, з яких 3 372,26 грн інфляційні втрати, 962,92 грн три проценти річних.

Ухвалою від 09.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали суду від 09.10.2024 про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи, була доставлена відповідачу до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 09.10.2024 о 17:09 год., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа наявною в матеріалах справи.

Оскільки суд здійснював розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без можливості для відповідача взяти участь у судовому засіданні і викласти свої заперечення проти задоволення позову, право відповідача надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, могло бути реалізоване шляхом подання відзиву.

28.10.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вих.№15/10-19 від 15.10.2024 (вх.№25995/24), з доказами надіслання 18.10.2024 вказаного відзиву (2 арк.) на адресу позивача.

Згідно зі статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із закінченням строку наданого для вирішення спору, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, зобов`язань за договором №297003112 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 08.11.2022. Відповідно до умов зазначеного договору оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Позивачем на виконання умов договору № 297003112, було надіслано на електронну пошту відповідача рахунки на оплату авансових платежів на січень лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, однак, відповідач прострочив внесення авансових платежів по договору № 297003112 на січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, у зв`язку з чим позивачем нараховано 3 372,26 грн інфляційні втрати та 962,92 грн три проценти річних, які є предметом спору в цій справі.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 3 372,26 грн інфляційних втрат та 962,92 грн три проценти річних.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву за вих.№15/10-19 від 15.10.2024 (вх.№25995/24 від 28.10.2024).

Зокрема зазначив, що відповідач не заперечує щодо укладеного договору з позивачем № 297003112 від 08.11.2022 про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно п.3.4. договору оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Відповідач стверджує, що більшість споживачів ТзОВ «Газенерго-Трейд» є бюджетними установами та здійснюють оплату за спожиту електричну енергію по факту, а не по передоплаті.

Відповідач покликається на те, що кількість споживачів в реєстрі відповідача по Рівненській області є невеликою, і всі вони фінансуються з державного бюджету і мають скрутне фінансове становище у зв`язку з воєнними діями в Україні та введенням в Україні воєнного стану, проте, клопотань про зменшення заявлених до стягнення сум не заявляє, а просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

08.11.2022 між Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - оператор системи) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - електропостачальник) укладено договір № 297003112 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (надалі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. договору - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі постачальник) як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору. Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

В матеріалах справи міститься заява-приєднання ТзОВ «Газенерго-Трейд» від 08.11.2022 № 0811/01 до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії до оператора системи ПрАТ «Рівнеобленерго».

У заяві-приєднання від 08.11.2022 № 0811/01 вказано, що своїм підписом ТзОВ «Газенерго-Трейд», як електропостачальник, засвідчує, зокрема, приєднання до умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії ПрАТ «Рівнеобленерго», який розміщений на офіційному веб-сайті ПрАТ «Рівнеобленерго» за посиланням: https://www.roe.vsei.ua/publichni-dogovory в цілому. Цей Договір набирає чинності з дня приєднання до умов цього договору і діє протягом 1 року. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В матеріалах справи міститься лист ТзОВ «Газенерго-Трейд» від 08.11.2022 за вих. № 0811/02 до ПрАТ «Рівнеобленерго» з проханням надати оригінал публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та всіх додатків до нього.

Отже, відповідач приєднався до публічного договору № 297003112 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

На вищевказаний лист від 08.11.2022 року № 0811/02 позивач надав відповідачу публічний договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 08.11.2022 року № 297003112, а також додатки до вказаного договору, які в подальшому були відповідачем підписані.

Відповідно до п. 2.1 договору оператор системи надає послуги з розподілу/передачі електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Згідно з п. 2.2 договору постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором.

В пункті 3.3 договору визначено, що розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць.

Згідно з п. 3.4 договору оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Відповідно до п. 4.2 договору постачальник зобов`язується здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього договору.

Згідно з п. 5.1 договору оператор системи має право на отримання від постачальника своєчасної оплати за надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до п. 1 додатку №1 «Порядок розрахунків за надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії» до договору № 297003112 від 08.11.2022 (надалі - додаток №1) цим порядком визначаються умови нарахувань та розрахунків за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, які забезпечує оператор системи відповідно до положень Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Розрахунковий період становить календарний місяць (п. 2 додатку №1).

Оплата за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником, згідно рахунку-фактури, виставленого оператором системи відповідно до вимог даного Порядку. Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, послуги з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує постачальник (п. 4 додатку №1).

Відповідно до п. 7 додатку №1, оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником на розрахунковий рахунок оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими оператором системи постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зарахована на поточний рахунок оператора системи.

Постачальник здійснює попередню оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на розрахунковий період по групі споживачів, які обрали спосіб оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, не пізніше останнього банківського дня місяця, що передує розрахунковому, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок оператора системи. Розмір попередньої оплати визначається як добуток планованих місячних обсягів розподілу та тарифів на послуги розподілу оператора системи розподілу на відповідному класі напруги (п. 8, п. 9 додатку №1).

Згідно з п. 16 додатку №1, постачальник здійснює остаточний розрахунок за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії, з урахуванням всіх оплат за розрахунковий місяць (період), на підставі виставлених оператором системи рахунків, протягом 5 робочих днів від дня отримання відповідного рахунку. Якщо сума попередньої оплати перевищує вартість фактичного розподіленого (переданого) обсягу електричної енергії за відповідний розрахунковий період, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних періодів.

Відповідно до п. 17 додатку №1 до договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням строків, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, а також три проценти річних від простроченої суми. Пеня нараховується до повного виконання постачальником своїх зобов`язань. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком. Оплата здійснюється постачальником протягом 5-ти днів з дня виставлення рахунку оператором системи з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 1 додатку №5 «Порядок взаємодії оператора системи розподілу та постачальника» до договору № 297003112 обмін документами та іншою інформацією пов`язаною з виконанням умов договору, здійснюється між сторонами в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) керівника (уповноваженої особи) або на паперових носіях (листом) за підписом сторін (шляхом особистого вручення, направлення поштою тощо), з дотриманням строків, необхідних для виконанням умов договору.

06.12.2023 позивачем, на виконання умов договору № 297003112, було надіслано на електронну пошту відповідача рахунок на оплату авансових платежів №22023 ВЦ на січень 2024 від 30.11.2023 на суму 69 932,05 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 30.12.2023).

Однак, відповідач авансовий платіж на січень 2024 в сумі 69 932,05 грн, згідно виставленого рахунку № № 22023 ВЦ на січень 2024 року від 30.11.2023, своєчасно, тобто до 30.12.2023, не оплатив. Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за січень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 149,13 грн 3% річних, а також 1 025,59 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії №22024 за лютий 2024 від 29.02.2024.

08.01.2024 року позивачем було надіслано на електронну пошту відповідача рахунок фактуру за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за лютий 2024 від 29.02.2024, а також рахунок на оплату авансових платежів №2203 ВЦ на лютий 2024 від 31.12.2023 на суму 68 342,92 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 30.01.2024), однак відповідач своєчасно аванс не сплатив.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу на лютий 2024, позивачем було нараховано відповідачу 29,67 грн 3% річних, а також 4,10 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за березень 2024 від 31.03.2024.

06.02.2024 позивачем було розміщено в особистому кабінеті відповідача рахунок фактуру за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 32024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за березень 2024 від 31.03.2024, а також рахунок на оплату авансових платежів №22024 ВЦ на березень 2024 від 31.01.2024 на суму 72 118,99 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 29.02.2024), однак відповідач своєчасно аванс не сплатив.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за березень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 184,16 грн 3% річних, а також 368,05 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за квітень 2024 від 30.04.2024.

06.03.2024 позивачем було розміщено в особистому кабінеті відповідача рахунок фактуру за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 42024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за квітень 2024 від 30.04.2024, а також рахунок на оплату авансових платежів №22024 ВЦ на квітень 2024 від 29.02.2024 на суму 24 583,34 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 30.03.2024), однак відповідач своєчасно аванс не сплатив.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за квітень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 118,85 грн 3% річних, а також 49,21 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за травень 2024 від 31.05.2024.

08.04.2024 позивачем було розміщено в особистому кабінеті відповідача рахунок фактуру за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 52024 за травень 2024 від 31.05.2024, а також рахунок на оплату авансових платежів №22024 ВЦ на травень 2024 від 31.03.2024 на суму 86 577,31 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 30.04.2024), однак відповідач своєчасно аванс не сплатив.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за травень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 232,47 грн 3% річних, а також 508,85 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 за червень 2024 від 30.06.2024.

06.05.2024 позивачем було розміщено в особистому кабінеті відповідача рахунок фактуру за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії №62024 ПЕНЯ, 3% річних та інфляційні відсотки за червень 2024 від 30.06.2024, а також рахунок на оплату авансових платежів №22024 ВЦ на червень 2024 від 30.04.2024 на суму 66 153, 04 грн з ПДВ (який відповідач повинен був оплатити до 30.05.2024), однак відповідач своєчасно аванс не сплатив.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за червень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 248,64 грн 3% річних, а також 1 416,46 грн інфляційних втрат, що підтверджується копією рахунку фактури за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 22024 за липень 2024 від 31.07.2024, рахунок розміщено в особистому кабінеті відповідача.

Відтак, враховуючи те, що відповідач прострочив внесення авансових платежів по договору №297003112 на січень-червень 2024, позивачем було здійснено нарахування 3% річних в розмірі 962,92 грн та інфляційних втрат в розмірі 3 372,26 грн.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, не заперечив проти укладеного між сторонами договору № 297003112 від 08.11.2022 про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно п.3.4. якого оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Однак, як і станом на момент подання позовної заяви до суду так, і станом на момент прийняття рішення 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 4 335,18 грн так і не сплачені відповідачем.

За порушення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 3 372,26 грн три проценти річних та 962,92 грн інфляційних втрат, які позивач просить стягнути з відповідача.

Висновки суду.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір № 297003112 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. договору - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі постачальник) як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору. Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відносини сторін регулюються спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (в подальшому - ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312, яка набрала чинності 19.04.2018, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).

Згідно частини 4 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Згідно статті 901 Господарського процесуального кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.4. договору сторони погодили, що оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на виконання умов договору №297003112, було надіслано на електронну пошту відповідача рахунки на оплату авансових платежів №22023 ВЦ на січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024.

Однак, відповідач авансові платежі на січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, згідно виставлених рахунків своєчасно не оплатив. Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем внесення авансу за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, позивачем було нараховано відповідачу 3% річних, а також інфляційні втрати, що підтверджується копіями рахунків фактур за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, рахунки розміщено в особистому кабінеті відповідача.

Відтак, враховуючи те, що відповідач прострочив внесення авансових платежів по договору №297003112 на січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, позивачем було здійснено нарахування 3% річних в розмірі 962,92 грн та інфляційних втрат в розмірі 3 372,26 грн.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, не заперечив щодо укладеного між сторонами договору № 297003112 від 08.11.2022 про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно п.3.4. якого оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність проведених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає їх правильними, а вимоги позивача про стягнення 3 372,26 грн трьох процентів річних та 962,92 грн інфляційних втрат обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача наведених у відзиві, суд зазначає наступне.

Висловлені відповідачем заперечення позовних вимог не спростовують підстав позову, адже факт прострочення авансових платежів за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, згідно виставлених рахунків згідно договору №297003112 від 08.11.2022 не спростований і відповідачем не заперечується, доказів на підтвердження інших висловлених заперечень відповідачем не подано.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені статтею 617 Цивільного кодексу України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, заперечення наведені відповідачем у відзиві не спростовують позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № від 26.09.2024.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 86-В, квартира 1; ідентифікаційний код юридичної особи 42827548) на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (33013, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Князя Володимира, будинок 71; ідентифікаційний код юридичної особи 05424874) 3 372,26 грн інфляційних втрат, 962,92 грн три проценти річних та 2 422,40 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Суддя Сухович Ю.О.