ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024м. ДніпроСправа № 904/3966/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Махині Романа Сергійовича, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЙКО-ТРАНС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором підряду у загальному розмірі 70 576,26 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа-підприємець Махиня Роман Сергійович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЙКО-ТРАНС" (далі - відповідач) заборгованість за договором № 28/09-Р від 28.09.2017 про надання послуг з ремонту та ТО автомобілів у загальному розмірі 70 576,26 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 68 000,00 грн., інфляційні збитки у розмірі 1 912,98 грн., 3% річних у розмірі 663,28 грн.

Позовну заяву сформовано через підсистему "Електронний суд".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В зазначені строки, які встановленні ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2024, сторони не подали витребувані судом документи.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

21.10.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

30.10.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 195 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем взяті на себе зобов`язання щодо виконання робіт (надання послуг) були виконані у повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) відповідач з моменту їх надання і до теперішнього часу не висловлював, у свою чергу взяті на себе зобов`язання відповідачем щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт були порушені - виконані Позивачем роботи у визначений строк оплачені не були, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 68 000,00 грн., що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Позиція відповідача

Відповідач не визнає позовні вимоги з огляду на наступне.

В межах цього Договору у 2017 році Позивач надав Відповідачу послуги, за які Відповідач розрахувався і більше в межах цього Договору Сторони не співпрацювали.

Вказаний Договір сторонами пролонгований не був та свою дію припинив.

Навесні 2024 року Відповідач дійсно звернувся до Позивача для замовлення послуг з ремонту автомобіля та у якості авансу (передоплати) за послуги перерахував на рахунок Позивача 25 000,00 грн.

Натомість, будь-яких робіт з ремонту автомобіля Відповідача Позивач не виконав і автомобіль у його первісному стані Відповідач забрав назад.

Будь-яких послуг з ремонту належних Відповідачу автомобілів у вказаний період Позивач Відповідачу не надавав, що підтверджується відсутністю будь-яких підписаних актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Більш того, зі змісту позовної заяви взагалі не вбачається, які ж саме послуги надавались Позивачем і за що сформовані вказані рахунки, який саме вид ремонту, якої частини автомобіля був проведений, чи проводилася заміна запчастин, чи ні. Зазначені обставини відсутні у позовній заяві та відповідно у рахунках, оскільки жодних робіт з ремонту автомобілів Позивач не виконував. Так само і не пояснює Позивач у позовній заяві, чому в нього відсутні будь-які підписані акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), оскільки останні фактично складені безпідставно.

За вказаних обставин вищезазначений Договір, на який посилається Позивач, не може бути підставою для вказаних вимог, оскільки станом на 2024 рік він фактично припинив свою дію.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.09.2017 між Фізичною особою-підприємцем Махинею Романом Сергійовичем (далі - Виконавець, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю БОЙКО-ТРАНС (далі - Замовник, Відповідач) було укладено Договір № 28/09-Р про надання послуг з ремонту та ТО автомобілів (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується ремонтувати та проводити технічне обслуговування автомобілів і напівпричепів Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (послуги) в розмірі і на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з п. п. 2.1.3. - 2.1.4. Договору, Виконавець зобов`язується надавати Замовникові рахунки на оплату вартості послуг та акти виконаних робіт (послуг) у 2-х примірниках.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Вартість послуг, наданих Виконавцем у рамках даного Договору, визначається Сторонами у акті виконаних робіт (послуг), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата за надані послуги проводиться в безготівковій формі в строк 3 (трьох) календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі рахунку й акта здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 7.1. Договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до 31.12.2017 року, але в кожному разі до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим договором.

Згідно з п. 7.2. Договору, якщо жодна зі Сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору не заявить у письмовому вигляді про його розірвання, строк дії Договору автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік без оформлення додаткових угод.

Сторонами не було надано належних та допустимих доказів того, що за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору чи взагалі у будь-який час заявляли у письмовому вигляді про його розірвання.

За результатами виконаних робіт (послуг) Виконавцем в рамках укладеного Договору було надано Замовнику відповідні рахунки-фактури та Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були оплачені Замовником, окрім наступних рахунків-фактур на оплату виконаних робіт (послуг) та Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- № 134 від 23.04.2024 року на послуги ремонту автомобіля ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на суму у розмірі 50 400,00 грн. (з ПДВ);

- № 137 від 23.04.2024 року на послуги ремонту автомобіля ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на суму у розмірі 22 800,00 грн. (з ПДВ);

- № 148 від 08.05.2024 року на послуги ремонту автомобіля ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_2 , на суму у розмірі 19 800,00 грн. (з ПДВ).

Позивач зазначив, що обмін документами між Сторонами відбувався через електронний сервіс з використанням кваліфікованих електронних підписів (КЕП) з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема Закону України Про електронні довірчі послуги (п. 4 ст. 18 ЗУ Про електронні довірчі послуги № 2155Л/Ш від 05.10.2017 р.).

Відповідачем були підписані через електронний сервіс з використанням кваліфікованих електронних підписів (КЕП): Акт № 134 від 23.04.2024 року, Акт № 137 від 23.04.2024 року та Акт № 148 від 08.05.2024 року.

Тобто, підписавши акти, Відповідач вже погодився з тим, що роботи з боку Позивача були виконані і претензій Відповідач з приводу їх виконання чи їх якості не висловив.

Своєю чергою, Відповідач здійснив лише часткову оплату за виконані роботи (послуги) Позивачу по вказаним рахункам та актам, зокрема шляхом переказу безготівкових грошових коштів у загальному розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) згідно з рахунком-фактурою №134, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 143 від 24.04.2024 р.

Таким чином, Виконавець у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, здійснивши ремонт автомобілів та вчасно надавши рахунки-фактури та акти виконаних робіт (послуг) Замовнику, натомість Замовник не здійснив оплату виконаних робіт (послуг) у повному обсязі, чим фактично порушив умови Договору, та має заборгованість перед Виконавцем у загальному розмірі 68 000,00 грн.

Своєю чергою, як було зазначено вище, Замовник здійснив лише часткову оплату за виконані роботи (послуги) Виконавцю по вказаним рахунка-фактурам та Актам здачі-прийняття робіт (надання послуг), зокрема шляхом переказу безготівкових грошових коштів у загальному розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) згідно з рахунком-фактурою №134.

20.07.2024 Позивачем було направлено на адресу Відповідача Претензію від 11.07.2024 з вимогою сплатити грошові кошти у загальному розмірі 68 000,00 грн. за виконані роботи (послуги) за Договором № 28/09-Р про надання послуг з ремонту та ТО автомобілів від 28.09.2017 р., шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Фізичної особи-підприємця Махині Романа Сергійовича протягом п`яти календарних днів з моменту отримання даної претензії. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за № 541, Відповідач ще 24.07.2024 отримав Претензію від 11.07.2024.

Проте, Претензію Відповідач проігнорував та кошти не сплатив, що і стало причиною звернення Позивача із позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки від 05 липня 2021р. №С050700, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про послуги ст. 901 - 907 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено, що за Договором позивачем відповідачу надано Послуг на суму 76 284, 00 грн. разом з ПДВ, що підтверджується підписаним уповноваженою особою Замовника та скріпленим печаткою Актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №16558 від 17 листопада 2021 р. на суму 76 284,00 разом з ПДВ.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата за надані послуги проводиться в безготівковій формі в строк 3 (трьох) календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі рахунку й акта здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав, кінцевою датою оплати наданих послуг є 11.05.2024.

Докази оплати вартості наданих послуг у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 68 000,00 грн. є обґрунтованими та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення виконання відповідачем договірних зобов`язань позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача інфляційні збитки за період з травня по липень 2024 року в розмірі 1 912,98 грн та 3 % річних за період з 12.05.2024 по 07.09.2024 у розмірі 663,28 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунки, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є вірними та підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Суд установив, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру стягнення 27 236,88 грн. та, при зверненні до суду, сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп., що підтверджено платіжною інструкцією №0.0..1 від 14.08.2024.

Враховуючи, що позовну заяву позивач подав через підсистему Електронний суд та позовні вимоги задоволено судом у повному обсязі, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2422,40 грн. (коефіцієнт 0,8 розміру ставки судового збору).

У статті 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (частина 1 зазначеної вище статті).

Таким чином, позивачу із Державного бюджету України підлягає поверненню судовий збір в сумі 605,60 грн. (3028 грн. - 2422,40 грн.), який надмірно сплачено при зверненні з позовом до суду, в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЙКО-ТРАНС" (49009, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського (Дзержинського), буд. 33В, кв. 35; ) на користь Фізичної особи-підприємця Махині Романа Сергійовича; РНОКПП НОМЕР_3 ) основний боргу розмірі 68 000,00 грн., інфляційні збитки у розмірі 1 912,98 грн., 3% річних у розмірі 663,28 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 11.12.2024.

Суддя В.Г. Бєлік