ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2024 р. м. Київ Справа № 911/22/24 (911/3224/24)

Господарський суд Київської області у складі судді Наріжного С.Ю., розглянувши

заяву розпорядника майна ТОВ «Регіональні Ресурси» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво № 1954 від 15.10.2020, адреса: 01019, м. Київ, а/с 71)

про забезпечення позову до подання позовної заяви

за участю осіб, які в подальшому набудуть статусу учасників справи:

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; )

та відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» (03057, м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, буд. 1, прим. 1028/3; )

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Коіл» (02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 19; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; )

про банкрутство

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява розпорядника майна ТОВ «Регіональні Ресурси» арбітражного керуючого Беркута М.С. від 29.11.2024 б/№ (вх. № 4176) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1. Накладення арешту на:

- нежитлову будівлю загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. (РНОНМ 000);

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

2. Заборони усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (включаючи виконання рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини сьомої статті 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначено складу суду вказану заяву передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси»; присвоєно номер провадження № 911/22/24 (911/3224/24).

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Беркута М.С.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Таким чином вказана заява розпорядника майна ТОВ «Регіональні Ресурси» арбітражного керуючого Беркута М.С. від 29.11.2024 б/№ (вх. № 4176) про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси».

Дослідивши вказану заяву з доданими до неї матеріалами судом встановлено наступне.

В обґрунтування поданої заяви Заявник зазначає, що ТОВ «Регіональні Ресурси» з 2017-2018 років є власником вказаних об`єктів нерухомості.

У 2020 році відносно вказаного нерухомого майна було вчинено низку правочинів (передача ТОВ «Регіональні Ресурси» майна в іпотеку ТОВ «Укрбуд Девелопмент», звернення ТОВ «Укрбуд Девелопмент» стягнення на майно шляхом визнання права власності, передача ТОВ «Укрбуд Девелопмент» майна в іпотеку ТОВ «ФК «Арагон», відступлення ТОВ «ФК «Арагон» прав вимоги на користь ТОВ «ФК «Віртуоз», відчуження ТОВ «ФК «Віртуоз» (як продавцем) майна на користь ТОВ «Кілментон».

Вказані правочини супроводжувались вчиненням відповідних реєстраційних дій щодо обтяження даного нерухомого майна, переходу права власності.

В подальшому, рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 за позовом ТОВ «Регіональні ресурси» до ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та ТОВ «Кілментон» було визнано недійсними правочини щодо майна ТОВ «Регіональні ресурси» та витребувано майно з чужого незаконного володіння ТОВ «Кілментон» на користь ТОВ «Регіональні ресурси»; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім того, за результатом розгляду відповідних скарг ТОВ «Регіональні ресурси» на дії державних реєстраторів, Міністерством юстиції України прийнято накази № 738/5 від 02.03.2020 та № 1252/5 від 06.04.2023 про скасування реєстраційних дій стосовно майна ТОВ «Регіональні ресурси».

22.11.2024 право власності ТОВ «Регіональні Ресурси» щодо зазначених об`єктів нерухомого майна було поновлено в ДРРП.

Проте розпорядником майна Боржника було встановлено, що щодо об`єктів нерухомості, на підставі Договору іпотеки від 19.02.2020 зареєстровані права іпотеки ТОВ «ФК «Арагон» та обтяження/заборони:

- РНОНМ 00: номер запису про іпотеку - 35568371; номер запису про обтяження - 35568446;

- РНОНМ 000: номер запису про іпотеку - 35568588; номер запису про обтяження - 35568937;

- РНОНМ 000: номер запису про іпотеку - 35569344; номер запису про обтяження - 35569450;

- РНОНМ 391: номер запису про іпотеку - 35567727; номер запису про обтяження - 35567956.

З позиції Заявника, Договір іпотеки від 19.02.2020, як іпотекодавцем було укладено ТОВ «УБД», право власності якого рішенням від 14.07.2021 було «визнане поза законом» та як наслідок будь-які права останнього щодо спірного майна є протиправними і нікчемними, а відповідно ТОВ «ФК «Арагон», як іпотекодержатель за вказаним правочином, не отримало будь-яких прав щодо майна, оскільки особа, яка ним не володіла і не могла ним розпоряджатися, не могла їх фактично передати.

Проте, в ДРРП залишились дійсними вказані попередньо зареєстровані іпотеки та обтяження за ТОВ «ФК «Арагон» відносно належного ТОВ «Регіональні Ресурси» майна, у зв`язку з чим останнє змушене звернутись за судовим захистом із позовними вимогами про: визнання відсутнім права іпотеки за Договором іпотеки, укладеним 19.02.2024 між ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та ТОВ «ФК «Арагон», посвідченим приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О., зареєстрованим в реєстрі за номером 34.

В той же час, як зазначає Заявник, право іпотеки спірного майна за ТОВ «ФК «Арагон» наразі є зареєстрованим в ДРРП, що дає правові підстави та можливості ТОВ «ФК «Арагон» реалізувати свої права, як іпотекодержателю, в т.ч., але не виключно, передбачені ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку», що може призвести до протиправного заволодіння належними ТОВ «Регіональні Ресурси» об`єктами нерухомості.

Заявник зазначає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору та належить саме Боржнику ТОВ «Регіональні Ресурси», а також встановлення заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, є адекватними, розумними та співмірними заходами забезпечення позову, які спроможні забезпечити ефективний захист та поновлення прав особи, яка звернулась до суду з таким позовом.

Розглянувши подану Заявником заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Здійснивши перевірку матеріалів справи на предмет того, чи дійсно між сторонами виник спір та чи існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника, за захистом яких він звернувся до суду, господарський суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що метою звернення до суду із відповідним позовом є захист інтересів Боржника ТОВ «Регіональні Ресурси», оскільки існування неправомірних, на думку Заявника, обтяжень в ДРРП нерухомого майна Боржника іпотекою ТОВ «ФК «Арагон», створює перешкоди у використанні ТОВ «Регіональні Ресурси» правомочностей власника нерухомого майна, а саме щодо розпорядження таким майном, і крім того створює ризики втрати права власності на спірне майно в порядку ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку».

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що спірні об`єкти нерухомості - нежитлова будівля загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391); нежитлова будівля - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. (РНОНМ 000); нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000); приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00), належать Боржнику ТОВ «Регіональні Ресурси», що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

В той же час, в ДРРП вказані об`єкти нерухомості обтяжені іпотекою ТОВ «ФК «Арагон» і саме вказана іпотека є предметом оспорювання за позовом, який має намір подати позивач.

Отже, з матеріалів справи вбачаються доведеними обставини щодо існування ризику втрати права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на спірне майно у разі вчинення ТОВ «ФК «Арагон» дій в порядку ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку» та в подальшому будуть відсутні будь-які механізми, які унеможливлюватимуть вчинення вказаною особою дій, спрямованих на відчуження спірних об`єктів нерухомості на користь третіх осіб.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених в постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, невжиття відповідачем як власником спірного майна, дій, якій свідчать про його намір відчужити майно, не є підставою для відмови у забезпеченні позову шляхом обмеження права відповідача вільно розпоряджатися цим майном на час розгляду спору.

На переконання суду, потенційна ймовірність здійснення державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Арагон» на спірні об`єкти нерухомості або вчинення інших дій в порядку ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку», та подальше відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист прав ТОВ «Регіональні Ресурси», у разі задоволення майбутнього позову на користь ТОВ «Регіональні Ресурси», адже відсутність заборони відчуження спірних об`єктів нерухомості та здійснення реєстраційних дій щодо них, може призвести до постійної зміни власників спірної нерухомості, що в решті істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав ТОВ «Регіональні Ресурси» в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом із тим, заборона відчуження спірних об`єктів нерухомості та здійснення реєстраційних дій щодо них, є співмірним із позовними вимогами, про намір заявлення яких зазначає Заявник, а обраний Заявником вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «ФК «Арагон», яке значиться в ДРРП іпотекодержателем спірних об`єктів нерухомого майна.

Отже суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно, а також встановлення заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно спірних об`єктів нерухомості, підлягає задоволенню, оскільки Заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити права ТОВ «Регіональні Ресурси» та унеможливити ефективний захист права ТОВ «Регіональні Ресурси», а вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для ТОВ «ФК «Арагон» та сприятимуть запобіганню порушення прав ТОВ «Регіональні Ресурси» на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить реальну можливість виконання рішення суду і ефективний захист права ТОВ «Регіональні Ресурси», щодо якого Заявник має намір подати позов.

Суд зазначає, що вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того суд зазначає, що ТОВ «Регіональні Ресурси» перебуває в судовій процедурі банкрутства.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Такого змісту висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г і № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г/10 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

При цьому, поряд з іншими принципами правового регулювання відносин банкрутства суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, накладення арешту на майно Боржника та заборона вчинення щодо такого майна реєстраційних дій у даному випадку узгоджується з принципом судового контролю за дотриманням інтересів учасників у справі стосовно збереження об`єктів конкурсної маси Боржника.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 232-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву розпорядника майна ТОВ «Регіональні Ресурси» арбітражного керуючого Беркута М.С. від 29.11.2024 б/№ (вх. № 4176) про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

2. Накласти арешт на:

- нежитлову будівлю загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. (РНОНМ 000);

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

3. Заборонити усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (включаючи виконання рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини сьомої статті 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

4. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: розпорядник майна ТОВ «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) арбітражний керуючий Беркут Максим Сергійович (свідоцтво № 1954 від 15.10.2020, адреса: 01019, м. Київ, а/с 71; РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Боржниками у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» (03057, м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, буд. 1, прим. 1028/3; );

- усі державні реєстратори прав на нерухоме майно; нотаріуси усіх нотаріальних округів; будь-які інші особи, наділені функціями державного реєстратора прав на нерухоме майно.

6. Примірник ухвали надіслати Заявнику.

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Дата набрання чинності ухвалою - 11.12.2024 року.

Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2024 про забезпечення позову у справі № 911/22/24 (911/3224/24) до виконання - до 11.12.2027.

Відповідно до частини 1 ст. 144 ГПК України ухвала Господарського суду Київської області від 11.12.2024 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 11.12.2024.

Суддя С.Ю. Наріжний