ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 920/26/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Багай Н. О., Берднік І. С.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Клименка П. М. (адвокат),

відповідача - Андрущенко Д. С. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2024 (суддя Кухар Н. М.) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 (головуючий - Гребенюк Н. В., судді Слободін М. М., Тихий П. В.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Приватного акціонерного товариства "Енергооблік"

про стягнення 4 231 830,28 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. 28.12.2023 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта", Товариство, покупець, позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" (далі - ПрАТ "Енергооблік", продавець, відповідач) про стягнення з відповідача 4 231 830,28 грн заборгованості за договором купівлі-продажу від 09.09.2021 № 09/03/1379-МТР (далі - договір купівлі-продажу від 09.09.2021, договір № 09/03/1379-МТР), з яких: 3 268 440 грн на повернення виконаного за договором; 933 840 грн штрафу; 3 % річних в сумі 29 550,28 грн, посилаючись на положення статей 525, 526, 536, 610- 612, 625, 651, 843, 654, 1212, 1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 173, 188, 193, 216- 218, 230, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

2. Позовна заява обґрунтовується неналежним виконанням продавцем договірного зобов`язання шляхом прострочення передачі модернізованої проливної установки АПУ-011-300 у власність покупця, в зв`язку з чим на підставі підпункту 2.4.2 пункту 2.4 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 ПАТ "Укрнафта" розірвало вказаний договір в односторонньому порядку шляхом неодноразового надсилання відповідачу листів-повідомлень від 07.08.2023 № 01/01-02/01/4675, від 09.11.2023 і від 28.11.2023 за різними адресами, як наслідок, ПрАТ "Енергооблік" має повернути позивачу авансовий платіж у сумі 3 268 440 грн і сплатити 933 840 грн штрафу (10 % від вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300), а також 3 % річних в сумі 29 550,28 грн, нарахованих на суму авансового платежу.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.02.2024 (суддя Резніченко О. Ю.), постановленою на підставі частини 1 статті 27 та пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовну заяву ПАТ "Укрнафта" до ПрАТ "Енергооблік" про стягнення 4 231 830,28 грн і матеріали справи № 920/26/24 передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області за місцезнаходженням відповідача.

4. Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення та постанова мотивовані посиланням на положення статей 525, 526, 598, 599, 610, 611, 627, 629, 837, 839, 843, 846, 849, 854, 875 ЦК України, статей 173, 193, 218, 230, 231 ГК України, статей 74, 86, 236, 269 ГПК України, застосовуючи які, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що:

1) за своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 09/03/1379-МТР є змішаним, адже містить положення договору купівлі-продажу (поставки в господарських правовідносинах) і договору підряду, тому є предметом правового регулювання нормами глави 61 (Підряд) ЦК України;

2) у період із 17.04.2022 до 21.10.2022 Товариство не скористалося правом на розірвання договору купівлі-продажу від 09.09.2021 у зв`язку з втратою інтересу, не заявляло про відмову від прийняття виконаних робіт, натомість фактично вчиняло дії, спрямовані на завершення виконання сторонами своїх договірних зобов`язань, що підтверджується актами передачі комплектуючих установки АПУ-011-180 від 04.07.2022, від 13.10.2022 та актом перевірки установки АПУ-011-300 щодо стану готовності від 21.10.2022;

3) оскільки позивач вже поза межами встановленого договором № 09/03/1379-МТР строку (до 07.06.2022) фактично прийняв модернізовану установку АПУ-011-300, що оформлено актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю від 16.12.2022 № 073, а в подальшому листом від 15.02.2023 № 09/01/09/03-02/16/12 (майже через два місяці) відмовився від виконання своїх зобов`язань з приймання товару у власність та від проведення другого етапу оплати (55 % від загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 - у сумі 5 136 120 грн), не надавши відповідачу можливості виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи, увести установку в експлуатацію на підприємстві покупця та здійснити навчання персоналу покупця по налаштуванню, обслуговуванню та роботі на установці, що суперечить доктрині "venire contra factum proprium" (заборона суперечливої поведінки), що базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), то в діях продавця немає вини в порушенні строків виконання договору купівлі-продажу від 09.09.2021, що в свою чергу свідчить як про відсутність у Товариства законних підстав для одностороннього дострокового розірвання договору № 09/03/1379-МТР (на підставі його підпункту 2.4.2 пункту 2.4), так і про чинність цього договору на час звернення ПАТ "Укрнафта" з позовом;

4) з березня 2022 року ПрАТ "Енергооблік" було вимушене розпочати релокацію виробничих потужностей підприємства до смт Богородчани Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської області через активні бойові дії на території Харківської області, в зв`язку з чим неможливість належного виконання продавцем своїх зобов`язань через військову агресію російської федерації проти України, тимчасової окупації, оточення (блокування) частини Харківської області та ведення бойових дій в період з 16.03.2022 по 12.12.2022 підтверджується сертифікатом Івано-Франківської торгово-промислової палати від 28.03.2023 № 2600-23-1505 (далі - сертифікат ТПП № 2600-23-1505), яким засвідчено наявність зазначених форс-мажорних обставин, про що відповідач листом від 29.03.2023 повідомив позивача;

5) відповідач виконав роботи з модернізації проливочної установки АПУ-011-180 у повному обсязі та відвантажив її покупцю в граничний строк (до 12.12.2022), визначений сертифікатом ТПП № 2600-23-1505, тобто до дати закінчення дії форс-мажорних обставин, а позивач у свою чергу 16.12.2022 прийняв такі роботи за кількістю та якістю без зауважень, внаслідок чого неможливість продавця виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи щодо зазначеної установки та ввести її в експлуатацію зумовлена саме неправомірною відмовою покупця від договору, тому відсутні підстави для застосування заявлених до стягнення штрафних санкцій в розмірі 933 840 грн;

6) відповідач отримав авансовий платіж на підставі чинного договору купівлі-продажу від 09.09.2021, а позивачем не доведено наявності підстав вважати вказаний договір розірваним, що виключає застосування положень статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин і свідчить про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення авансу в сумі 3 268 440 грн;

7) оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 29 550,28 грн, нарахованих на суму авансового платежу, є похідною від вимоги про повернення авансового платежу, позов у цій частині також не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "Укрнафта" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. На обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, наголошуючи на тому, що:

1) апеляційний суд не врахував висновку щодо застосування положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" (у контексті того, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами), викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, внаслідок чого помилково залишив поза увагою те, що зазначені в сертифікаті ТПП № 2600-23-1505 відомості про блокуючий вплив форс-мажорних обставин на діяльність відповідача у період з 16.03.2022 до 12.12.2022 (протягом майже дев`яти місяців) і неможливість належного виконання ним зобов`язань за договором купівлі-продажу від 09.09.2021 спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, листом ПрАТ "Енергооблік" від 05.12.2022 № 1205 "Щодо надання дозволу на відвантаження обладнання", договором оренди приміщення від 01.03.2022, укладеним між ПрАТ "Енергооблік" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Богородчанська сільгосптехніка", актом від 30.04.2022 про виконання зобов`язань за договором оренди приміщення від 01.03.2022 (за квітень 2022 р.), а тому вказаний сертифікат є недостовірним доказом;

2) суди не врахували висновку щодо застосування норм частини 2 статті 849 та статті 1212 ЦК України (у контексті того, що відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 ЦК України), викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/17235/20.

Узагальнений виклад позиції іншого учасника справи

7. ПрАТ "Енергооблік" не скористалося правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Розгляд справи Верховним Судом

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Укрнафта" на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 у справі № 920/26/24 та призначено розгляд цієї справи в судовому засіданні на 03.12.2024.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

9. 09.09.2021 між ПрАТ "Енергооблік" (продавець) та ПАТ "Укрнафта" (покупець) укладено договір № 09/03/1379-МТР, невід`ємними частинами якого є додаток № 1 на товар, що поставляється ПрАТ "Енергооблік" для ПАТ "Укрнафта" (далі - Додаток № 1), додаток № 2 "Технічні вимоги до проливної установки АПУ-011-300" (далі - Додаток № 2), додаток № 3 "Взаємодія сторін з питань охорони праці, пожежної безпеки та охорони довкілля" (далі - Додаток № 3) і додаток № 4 "Корпоративний стандарт "Золоті правила безпечного виконання робіт ПАТ "Укрнафта" (далі - Додаток № 4).

За умовами пунктів 1.1, 1.2 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 продавець зобов`язується передати у власність покупця та ввести в експлуатацію певну "продукцію", асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики якої визначені у додатках до договору, а покупець зобов`язався прийняти цю "продукцію" та сплатити за неї відповідну грошову суму.

Підпунктом 2.4.2 пункту 2.4 договору № 09/03/1379-МТР передбачено, що покупець має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання продавцем будь-яких його договірних зобов`язань, повідомивши про це продавця за 30 календарних днів до дати розірвання.

У пункті 3.1 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 та в пункті 1 Додатку № 1 сторони погодили, що загальна вартість модернізованої проливної установки АПУ-011-300 складається із сукупної її вартості в сумі 9 338 400 грн (у тому числі ПДВ - 1 556 400 грн), що включає вартість усіх визначених у Додатку № 2 робіт і послуг.

Згідно з пунктом 3.2 договору № 09/03/1379-МТР та пунктом 2 Додатку № 1 оплата покупцем вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 здійснюватиметься таким чином:

1) 35 % загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 у сумі 3 268 440 грн мали бути сплачені продавцю на умовах попередньої оплати;

2) 55 % загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 у сумі 5 136 120 грн - по факту поставки такої проливної установки протягом 30 календарних днів;

3) 10 % загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 у сумі 933 840 грн - протягом 30 календарних днів після здачі обладнання в експлуатацію.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 та пункту 5 Додатку № 1 строк поставки модернізованої проливної установки АПУ-011-300 становить 260 днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати (першого із передбачених договором платежів). Датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі товару. Право власності на модернізовану проливну установку АПУ-011-300 переходить від ПрАТ "Енергооблік" до ПАТ "Укрнафта" з дати підписання Товариством без зауважень видаткової накладної та/або акта приймання-передачі товару.

За змістом пунктів 5.11, 5.13 договору № 09/03/1379-МТР прийманню покупцем модернізованої проливної установки АПУ-011-300 за видатковою накладною та/або актом приймання-передачі проливної установки має передувати перевірка проливної установки на предмет її відповідності встановленим у договорі вимогам щодо комплектності та якості. За результатами такої перевірки, у разі невиявлення представником покупця невідповідності проливної установки вказаним вимогам договору, представники продавця і вантажоотримувача (МНУ ПАТ "Укрнафта") мають скласти і підписати акт приймання-передачі товару по кількості та якості.

Таким чином, акт приймання-передачі товару по кількості та якості, на відміну від видаткової накладної чи акта приймання-передачі проливної установки, передбачених пунктом 5.3 договору № 09/03/1379-МТР, не підтверджує факту поставки модернізованої проливної установки АПУ-011-300 продавцем і набуття права власності на таку проливну установку покупцем.

Пунктами 5.4, 5.5 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 передбачено, що продавець зобов`язаний попередити покупця в письмовій формі про точну дату постачання модернізованої проливної установки АПУ-011-300 не менш ніж за 3 (три) робочі дні до запланованої дати відвантаження її вантажоотримувачу (МНУ ПАТ "Укрнафта"). Відвантаження товару проводиться лише після отримання продавцем письмового повідомлення покупця про готовність до прийняття проливної установки.

10. Відповідно до умов Додатку № 1 і Додатку № 2 продавець зобов`язався:

1) виконати роботи з демонтажу проливної установки АПУ-011-180, яка належала покупцю (ПАТ "Укрнафта"), за її місцезнаходженням у місті Охтирці Сумської області, де вона перебувала в експлуатації Монтажно-налагоджувального управління ПАТ "Укрнафта" (далі - МНУ ПАТ "Укрнафта"), яке є відокремленим підрозділом продавця (ПАТ "Укрнафта"), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

2) виконати роботи з модернізації (дооснащення, доукомплектування) демонтованої проливної установки АПУ-011-180 до технічного рівня проливної установки АПУ-011-300, використовуючи при цьому власні засоби та матеріали;

3) виконати роботи з розробки та оновлення програмного забезпечення та експлуатаційної документації, необхідних для належної експлуатації модернізованої проливної установки АПУ-011-300;

4) доставити модернізовану проливну установку АПУ-011-300 до міста Охтирки Сумської області та передати її вантажоотримувачу - МНУ ПАТ "Укрнафта";

5) ввести модернізовану проливну установку АПУ-011-300 в експлуатацію, що передбачає:

- виконання робіт з монтажу проливної установки;

- виконання пусконалагоджувальних робіт;

- калібрування змонтованої і налагодженої проливної установки;

- навчання працівників ПАТ "Укрнафта" правилам експлуатації змонтованої, налагодженої і відкаліброваної проливної установки.

В пункті 6.9 договору № 09/03/1379-МТР сторони домовилися, що за порушення строку постачання товару продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 7 %, а у разі прострочення поставки на 30 і більше календарних днів - у розмірі 10 % від вартості товару, не поставленого вчасно.

За змістом пунктів 6, 9 Додатку № 1 модернізована проливна установка АПУ-011-300 має бути введена продавцем в експлуатацію (з проведенням монтажних і пусконалагоджувальних робіт та з навчанням персоналу) у місті Охтирці Сумської області протягом 55 днів з моменту отримання від покупця другої оплати - 55 % загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 у сумі 5 136 120 грн після поставки товару.

11. Згідно з пунктами 7.1- 7.3 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 сторона, яка порушила договірне зобов`язання, звільняється від відповідальності за таке порушення, якщо це сталося внаслідок обставин форс-мажору (непереборної сили). Обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, перелік яких наведений у частині 2 статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору. Звільнення від відповідальності застосовується з моменту, коли непереборна сила стала причиною порушення зобов`язання, та до моменту, коли непереборна сила припинила перешкоджати виконанню обов`язку. Сторона, виконанню договірних зобов`язань якої перешкоджають форс-мажорні обставини, повинна не пізніше 7 (семи) календарних днів повідомити іншу сторону про початок і припинення дії таких обставин на виконання обов`язків за цим договором. Сторона, яка посилається на обставини форс-мажору, зобов`язана довести наявність таких обставин. Належним доказом наявності таких обставин і їх тривалості є документи, видані Торгово-промисловою палатою України (регіональною торгово-промисловою палатою), іншими відповідними органами чи організаціями в Україні, уповноваженими посвідчувати відповідні факти.

Пунктом 11.1 договору № 09/03/1379-МТР передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 року, але у будь-якому разі, - до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

12. 20.09.2021 покупець згідно з платіжною інструкцією № 13082-П21, сплатив на користь продавця грошові кошти в сумі 3 268 440 грн (35 % загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300, що є попередньою оплатою.

17.04.2022 ПАТ "Укрнафта", від імені якого діяло МНУ ПАТ "Укрнафта", передало ПрАТ "Енергооблік" власну проливну установку АПУ-011-180 для наступного її демонтажу та модернізації до технічного рівня проливної установки АПУ-011-300, а також для виконання інших робіт і надання інших послуг, передбачених договором купівлі-продажу від 09.09.2021, про що представники МНУ ПАТ "Укрнафта" та ПрАТ "Енергооблік" склали та затвердили відповідний акт передачі на ремонт, реконструкцію та модернізацію основних засобів. Установку було привезено позивачем для модернізації до Івано-Франківської області, куди було релоковане підприємство відповідача в зв`язку із військовою агресією рф.

Згідно з актами від 04.07.2022 та 13.10.2022 (тобто вже після закінчення строку виконання робіт, який настав 07.06.2022) ПАТ "Укрнафта" передало ПрАТ "Енергооблік" додаткові комплектуючі для виконання робіт із модернізації проливочної установки.

У період з 17.10.2022 по 21.10.2022 сторонами проведено перевірку модернізованої установки АПУ-011-300 на стан готовності, відповідачем були проведені практичні заняття персоналу Товариства з отримання навичок керування установкою, що підтверджуються складанням акта, затвердженого представником ПАТ "Укрнафта".

13. 05.12.2022 ПрАТ "Енергооблік" надіслало до ПАТ "Укрнафта" електронною поштою копію листа № 1205 "Щодо надання дозволу на відвантаження обладнання", яким повідомило про готовність до відвантаження модернізованої проливної установки АПУ-011-300 вантажоотримувачу (МНУ ПАТ "Укрнафта") у місті Охтирці Сумської області за попередньо узгодженим місцезнаходженням групи складської логістики (далі - ГСЛ) структурного підрозділу ПАТ "Укрнафта" - Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" (далі - НГВУ "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта").

06.12.2022 у відповідь на зазначений лист директор департаменту закупівель та матеріально-технічного забезпечення ПАТ "Укрнафта" Мирний С. М. надіслав до ПрАТ "Енергооблік" лист № 01/01/09/03/12-02/16/507 "Стосовно договору № 09/03/1379-МТР від 09.09.2021 р.", яким повідомив про готовність вантажоотримувача (МНУ ПАТ "Укрнафта") приймати модернізовану проливну установку АПУ-011-300, як це передбачено пунктом 5.5 № 09/03/1379-МТР.

14. 16.12.2022 продавець доставив модернізовану проливну установку АПУ-011-300 до вантажоотримувача МНУ ПАТ "Укрнафта" і передав її на відповідальне зберігання ГСЛ НГВУ "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта", про що комісією в складі працівників МНУ ПАТ "Укрнафта" та ГСЛ НГВУ "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта" за участю представника профспілки МНУ ПАТ "Укрнафта" цього ж дня було складено акт приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю № 073 (на відповідальне зберігання) та додаток 1 до цього акта.

15. 07.08.2023 ПАТ "Укрнафта" надіслало до ПрАТ "Енергооблік" листа № 01/01-02/01/4675 "Про відмову від прийняття виконання за договором купівлі-продажу від 09.09.2021 № 09/03/1379-МТР та розірвання договору" (далі - Повідомлення).

Повідомлення було надіслане до ПрАТ "Енергооблік" за його двома різними поштовими адресами, а саме за адресою: 61052, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1, відомості про яку містяться у Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та за адресою: 61052, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, а/с 332, що зазначалася ПрАТ "Енергооблік" в його офіційних письмових зверненнях до ПАТ "Укрнафта", що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення № 895, засвідченим 07.08.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта", накладною № 895, виданою 07.08.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта", описом вкладення до поштового відправлення № 909, засвідченим 07.08.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта", та накладною № 909, виданою 07.08.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта".

Повідомлення, надіслане до ПрАТ "Енергооблік" за його адресою: 61052, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1, надійшло до точки видачі/доставки 10.08.2023 і знаходилося там до 24.08.2023, після чого як таке, що не одержане адресатом, за закінченням встановленого терміну зберігання було повернуто відправнику (ПАТ "Укрнафта"), що підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення № 895 з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" https://ukrposhta.ua.

Повідомлення, надіслане до ПрАТ "Енергооблік" за його адресою: 61052, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, а/с 332, так само надійшло до точки видачі/доставки 10.08.2023 і так само знаходилося там до 24.08.2023, після чого як таке, що не одержане адресатом, за закінченням встановленого терміну зберігання було повернуто відправнику (ПАТ "Укрнафта"), що підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення № 909 з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" https://ukrposhta.ua.

16. 09.11.2023, зважаючи на неодержання адресатом (ПрАТ "Енергооблік") та повернення раніше надісланих Повідомлень, ПАТ "Укрнафта" надіслало Повідомлення до відповідача на його іншу адресу: 61052, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, яку зазначено в підпункті 10.1.1 пункту 10.1 та в розділі 13 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 як фактичну/поштову адресу ПрАТ "Енергооблік", а також оприлюднено у розділі "Контакти" на офіційному сайті ПрАТ "Енергооблік" http://energo.kh.ua, що підтверджується відомостями про контактні дані ПрАТ "Енергооблік" з його офіційного сайту http://energo.kh.ua. Надіслання Повідомлення до ПрАТ "Енергооблік" на зазначену адресу підтверджується описом вкладення до поштового відправлення № 510, засвідченим 09.11.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта", та накладною № 510, виданою 09.11.2023 ВПЗ "Київ 53" AT "Укрпошта".

Вказане повідомлення також не було одержано адресатом (ПрАТ "Енергооблік") та було повернуто оператором поштового зв`язку за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення № 510 з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" https://ukrposhta.ua.

17. 28.11.2023, зважаючи на чергове неодержання відповідачем Повідомлення, Товариство надіслало текст повідомлення та електронну копію повідомлення електронною поштою з власної адреси , оприлюдненої на своєму офіційному сайті https://www.ukrnafta.com у розділі "Контакти", на адресу ПрАТ "Енергооблік" , оприлюднену на його офіційному сайті http://energo.kh.ua в розділі "Контакти".

Позиція Верховного Суду

18. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

19. В основу оскаржуваних рішення та постанови про відмову в задоволенні позову покладено висновки місцевого та апеляційного господарських судів про те, що:

1) з березня 2022 року ПрАТ "Енергооблік" було вимушене розпочати релокацію виробничих потужностей підприємства до смт Богородчани Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської області через активні бойові дії на території Харківської області, в зв`язку з чим неможливість належного виконання продавцем своїх зобов`язань через військову агресію російської федерації проти України, тимчасової окупації, оточення (блокування) частини Харківської області та ведення бойових дій в період з 16.03.2022 по 12.12.2022 підтверджується сертифікатом ТПП № 2600-23-1505, яким засвідчено наявність зазначених форс-мажорних обставин, про що відповідач листом від 29.03.2023 повідомив позивача;

2) відповідач виконав роботи з модернізації проливочної установки АПУ-011-180 у повному обсязі та відвантажив її покупцю в граничний строк (до 12.12.2022), визначений сертифікатом ТПП № 2600-23-1505, тобто до дати закінчення дії форс-мажорних обставин, а позивач у свою чергу 16.12.2022 прийняв такі роботи за кількістю та якістю без зауважень, внаслідок чого неможливість продавця виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи щодо зазначеної установки та ввести її в експлуатацію зумовлена саме неправомірною відмовою покупця від договору, тому відсутні підстави для застосування заявлених до стягнення штрафних санкцій в розмірі 933 840 грн;

з) відповідач отримав авансовий платіж на підставі чинного договору купівлі-продажу від 09.09.2021, а позивачем не доведено наявності підстав вважати вказаний договір розірваним, що виключає застосування положень статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин і свідчить про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення авансу в сумі 3 268 440 грн.

20. Позивач у поданій касаційній скарзі посилається на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

21. Проте колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в стягненні з ПрАТ "Енергооблік" 4 231 830,28 грн, що зумовлено настанням у період з 16.03.2022 до 12.12.2022 форс-мажорних для відповідача обставин, і водночас відхиляє доводи скаржника (позивача) про неврахування судами як висновку щодо застосування положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, так і висновку щодо застосування норм частини 2 статті 849 та статті 1212 ЦК України, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/17235/20, з огляду на таке.

22. Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з частиною 2 статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

23. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (див. пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (аналогічний висновок викладено в пункті 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

24. Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

25. При цьому в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Водночас у постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

26. У свою чергу, в пунктах 75- 77 постанови від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала таке:

"Тобто сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Звідси Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу".

27. З матеріалів справи вбачається, судами встановлено та скаржником не спростовано такі фактичні обставини:

1) сертифікатом ТПП № 2600-23-1505 засвідчено існування з 16.03.2022 до 12.12.2022 форс-мажорних для відповідача обставин (обставин непереборної сили) щодо обов`язку з поставки модернізованої проливочної установки АПУ-011-180;

2) сторони поза межами встановленого договором № 09/03/1379-МТР строку (після 07.06.2022) вчиняли дії, спрямовані на завершення виконання сторонами своїх договірних зобов`язань, що підтверджується актами передачі комплектуючих установки АПУ-011-180 від 04.07.2022, від 13.10.2022 та актом перевірки установки АПУ-011-300 щодо стану її готовності від 21.10.2022;

3) відповідач у повному обсязі виконав роботи з модернізації проливочної установки АПУ-011-180 та відвантажив її покупцю в граничний строк (до 12.12.2022), визначений сертифікатом ТПП № 2600-23-1505, тобто до дати закінчення дії форс-мажорних обставин, а позивач у свою чергу 16.12.2022 прийняв такі роботи за кількістю та якістю без зауважень.

За таких обставин суди попередніх інстанцій, спочатку зазначивши про те, що в розумінні положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та пункту 7.3 договору № 09/03/1379-МТР вказаний вище сертифікат є належним і достатнім доказом на підтвердження настання для відповідача форс-мажорних обставин у період з 16.03.2022 до 12.12.2022, в підсумку дійшли обґрунтованого висновку про відсутність у діях продавця вини в порушенні строків виконання договору купівлі-продажу від 09.09.2021, що в свою чергу свідчить як про відсутність у Товариства законних підстав для одностороннього дострокового розірвання договору № 09/03/1379-МТР згідно з листами-повідомленнями від 07.08.2023 і від 09.11.2023 (на підставі його підпункту 2.4.2 пункту 2.4), так і про чинність зазначеного договору на час звернення ПАТ "Укрнафта" з цим позовом.

При цьому той факт, що позивач вже поза межами фактично прийняв модернізовану установку АПУ-011-300, що оформлено актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю від 16.12.2022 № 073, а в подальшому листом від 15.02.2023 № 09/01/09/03-02/16/12 (майже через два місяці) відмовився від виконання своїх зобов`язань з приймання товару у власність Товариства та від проведення другого етапу оплати (55 % від загальної вартості модернізованої проливної установки АПУ-011-300 - у сумі 5 136 120 грн), свідчить про те, що, саме позивач не надав відповідачу можливості виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи, увести установку в експлуатацію на підприємстві покупця та здійснити навчання персоналу покупця по налаштуванню, обслуговуванню та роботі на установці, що суперечить доктрині "venire contra factum proprium" (заборона суперечливої поведінки), що базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці) (схожий за змістом висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17).

28. Водночас, ураховуючи наведені вище норми цивільного законодавства та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, суд касаційної інстанції зазначає, що звільнення сторони від відповідальності в разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови, якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов`язань, а тому для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови для звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором порушено/не виконано та причину такого невиконання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про звільнення Товариства від відповідальності у виді штрафних санкцій та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки в силу настання для відповідача з 16.03.2022 форс-мажорних обставин і завершення їх дії 12.12.2022, що підтверджується сертифікатом ТПП № 2600-23-1505, на підставі положень пунктів 7.1- 7.3 договору купівлі-продажу від 09.09.2021 строк виконання продавцем зобов`язання з поставки модернізованої проливочної установки АПУ-011-180, який настав 07.06.2022, продовжився на період дії обставин непереборної сили та не вважається простроченим у зв`язку з діями контрагента (покупця) щодо прийняття товару, що оформлено актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю від 16.12.2022 № 073, позаяк за змістом наведених вище умов укладеного між сторонами договору вказані форс-мажорні обставини мають тимчасовий характер.

29. Таким чином, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційним судом якраз було враховано загальні висновки щодо застосування положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, оскільки висновок судів попередніх інстанцій про наявність у період з 16.03.2022 до 12.12.2022 форс-мажорних обставин, які звільняють продавця від відповідальності за прострочення виконання негрошового зобов`язання (з поставки модернізованої проливочної установки АПУ-011-180), ґрунтується на оцінці наявних у справі доказів у справі (сертифіката ТПП № 2600-23-1505, актів передачі комплектуючих установки АПУ-011-180 від 04.07.2022 і від 13.10.2022, акта перевірки установки АПУ-011-300 щодо стану її готовності від 21.10.2022, листа ПрАТ "Енергооблік" від 05.12.2022 № 1205 "Щодо надання дозволу на відвантаження обладнання", актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю від 16.12.2022 № 073 тощо) в їх сукупності.

30. Колегія суддів зауважує, що доводи скаржника про встановлення судами попередніх інстанцій на підставі недостовірного доказу форс-мажорних обставин, які лише в чітко визначений період (з 16.03.2022 до 12.12.2022) унеможливили своєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу від 09.09.2021, зводяться виключно до намагань здійснити переоцінку наявних у справі доказів і надати перевагу іншим доказам (укладеному між ПрАТ "Енергооблік" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Богородчанська сільгосптехніка" договору оренди приміщення від 01.03.2022, листу ПрАТ "Енергооблік" від 05.12.2022 № 1205 "Щодо надання дозволу на відвантаження обладнання", акту від 30.04.2022 про виконання зобов`язань за вказаним договором оренди (за квітень 2022 р.)), тоді як згідно з імперативними положеннями частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, суд апеляційної інстанції з урахуванням особливих фактичних обставин цієї справи переглянув рішення місцевого господарського суду відповідно до зазначеного правового висновку Верховного Суду, на неврахуванні якого безпідставно наголошує скаржник, та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

31. Разом з тим колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку щодо застосування положень частини 2 статті 849 та статті 1212 ЦК України (у контексті того, що відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 ЦК України), викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/17235/20, з огляду на таке.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, і в у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено в пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

32. Частиною 2 статті 849 ЦК України передбачено, що в разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

33. Так, ухвалюючи постанову від 24.11.2021 у справі № 910/17235/20 (предмет позову Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Рось Телеком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Фішер" - розірвання договору підряду та стягнення з відповідача невикористаної частини авансового платежу в сумі 42 500 грн), якою було залишено без змін судові рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зважаючи на наявність передбачених частиною 2 статті 849 ЦК України підстав для розірвання договору підряду в зв`язку з невиконанням підрядником робіт у встановлений строк, у підсумку дійшов висновку про те, що відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 цього Кодексу.

Водночас, як достовірно встановлено судами та не заперечується скаржником при вирішенні цього господарського спору, в період до 07.06.2022, тобто до дати настання строку виконання відповідачем обов`язку з поставки модернізованої проливочної установки АПУ-011-180, Товариство не скористалося передбаченим частиною 2 статті 849 ЦК України правом на розірвання договору купівлі-продажу від 09.09.2021 (за своєю правовою природою цей договір є змішаним, адже містить положення договору купівлі-продажу та договору підряду) у зв`язку з втратою інтересу, в зазначений період не заявляло про односторонню відмову від прийняття виконаних робіт чи односторонню відмову від договору, натомість фактично вчиняло дії, спрямовані на завершення виконання сторонами своїх договірних зобов`язань, що підтверджується актами передачі комплектуючих установки АПУ-011-180 від 04.07.2022, від 13.10.2022 та актом перевірки установки АПУ-011-300 щодо стану її готовності від 21.10.2022.

Крім того, зазначаючи про неподібність правовідносин у справах № 910/17235/20 і № 920/26/24, суд першої інстанції правильно зауважив, що, по-перше, позивач не довів того, що відповідач не витратив (не використав) авансовий платіж повністю або частково. По-друге, ухвалюючи оскаржувані рішення та постанову суди попередніх інстанцій виходили з протилежних фактичних обставин - відсутності в Товариства законних підстав для одностороннього дострокового розірвання договору № 09/03/1379-МТР згідно з листами-повідомленнями від 07.08.2023 і від 09.11.2023 (на підставі його підпункту 2.4.2 пункту 2.4), що зумовлює чинність зазначеного договору на час звернення ПАТ "Укрнафта" з цим позовом, а відтак, виключає регулювання спірних правовідносин у справі № 920/26/24 нормами частини 2 статті 849 та статті 1212 ЦК України.

34. Наведене вище переконливо свідчить як про різні фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, так і про їх неоднакове правове регулювання в справі № 910/17235/20 і в цій справі (№ 920/26/24), у зв`язку з чим немає підстав для висновку про подібність правовідносин у зазначених справах.

Отже, за змістовим, суб`єктним і об`єктним критеріями правовідносини в справі № 910/17235/20 та в справі, що наразі розглядається, не є подібними з огляду на істотні відмінності в нормативно-правовому регулюванні прав та обов`язків сторін, що зумовлює різний зміст спірних правовідносин, і, як наслідок, виключає застосування вказаного скаржником правового висновку як нерелевантного для вирішення цього спору.

35. Таким чином, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження саме внаслідок здійснення судом апеляційної інстанції перегляду рішення місцевого господарського суду з врахуванням висновку щодо застосування положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, на неврахування якого (висновку) помилково посилається скаржник, що наразі виключає закриття касаційного провадження в цій справі.

36. Отже, суди першої та апеляційної інстанції, дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, зважаючи на достовірно встановлений факт настання з 16.03.2022 форс-мажорних обставин для продавця, в зв`язку з чим до завершення періоду їх дії (до 12.12.2022 включно) продовжився строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки позивачу модернізованої проливочної установки АПУ-011-180 та виконання монтажних і пусконалагоджувальних робіт із введенням зазначеної установки в експлуатацію, дійшли правильного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 268 440 грн авансового платежу, 933 840 грн штрафу, 3 % річних в сумі 29 550,28 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. З огляду на те, що зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження в зв`язку з тим, що апеляційний суд фактично переглянув рішення місцевого господарського суду з урахуванням висновку щодо застосування положень статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, що в свою чергу виключає закриття касаційного провадження в цій справі.

39. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

40. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

41. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

42. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку судів попередніх інстанцій про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних рішення і постанови.

Розподіл судових витрат

43. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 у справі № 920/26/24 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Н. О. Багай

І. С. Берднік