ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" грудня 2024 р. м. Київ Справа № 911/362/24
Суддя: Грабець С.Ю.
Секретар судового засідання: Корж О.І.
Суддя Грабець С.Ю., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в справі
до товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт»
про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за участю представників:
позивача: Щербини Л.А. адвоката (посвідчення №7086/10 від 19.10.2018 року);
відповідача: Бордаченка О.В. адвоката (ордер, серії АІ, від 03.12.2024 року),
рішенням Господарського суду Київської області від 13.11.2024 року позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволений частково.

У судовому засіданні 13 листопада 2024 року, до закінчення судових дебатів, представник відповідача заявила клопотання про вирішення судом питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення в цій справі.

19 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року розгляд заяви призначений на 11 грудня 2024 року.

10 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

У засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, просила її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, просив залишити її без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішення в цій справі було ухвалене 13 листопада 2024 року, тому із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача повинна була звернутись до суду не пізніше 18 листопада 2024 року.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла від представника позивача до суду 19 листопада 2024 року, тобто з порушенням встановленого процесуального строку.

Згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача заявлене не було.

Відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Якщо заявником порушений 5-денний строк подання доказів, без обґрунтування причин пропуску процесуального строку, то заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишається судом без розгляду.

Ця правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.10.2020 року в справі №915/1734/18.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу залишається судом без розгляду.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Так, у позовній заяві містився попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. Разом з цим, документів, що підтверджували б вищевказані витрати позивача, представником позивача не було долучено до позовної заяви, тому заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню судом не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13, ст. 16, п. 6 ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 124, ч. 8 ст. 129, ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 221, ч. 4 ст. 236, п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення в справі №911/362/24.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 12.12.2024 року.

Суддя С. Грабець