ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1749/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Макс" (с. Клячаново, Мукачівський район, Закарпатська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Енерджи" (м. Черкаси) про стягнення 102 879,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за послуги в розмірі 102 879,66 грн. на підставі договору № ГЛ 18042023-1 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.04.2023, укладеного між сторонами у справі.

Ухвалою від 16.04.2024 суд закрив провадження за правилами спрощеного і відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

Представники сторін в останнє судове засідання не з`явились, явка обов`язковою не визнавалась.

Представником відповідача подано суду клопотання від 03.12.2024 про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує і просить залишити його без задоволення.

Попередньо, клопотанням від 10.01.2024 позивач також просить суд розгляд справи проводити без участі свого представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, доводи і заперечення сторін, які викладені в документах з процесуальних питань та висловлені суду в засіданнях, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечено, що 18.04.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранс Енерджи" ( далі - Замовник , відповідач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Макс" ( далі - Перевізник, позивач у справі) укладено договір № ГЛ 18042023-1 перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с. 12-16, том 1 - далі Договір).

За умовами цього Договору Перевізник-Позивач зобов`язується доставляти (перевозити) автомобільним транспортом довірений йому Замовником (Відправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувач вантажу), а Замовник (Відправник) зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу плату ( п. 2.1. договору).

Перевезення вантажу виконується Перевізником, лише на підставі Заявок на перевезення вантажу за формою, яка встановлена Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що подає Замовник за 24 години до початку завантаження. Заявка може подаватися також в усній формі засобами телефонного зв`язку. У разі необхідності, окремі пункти Заявки у новій редакції додатково погоджуються з Замовником ( п. 3.1. договору).

Договірна вартість наданої транспортної послуги визначається в рахунку-фактурі Перевізника, який він оформляє на підставі Акту приймання - передачі виконаних робіт (послуг). Вартість послуг за цим договором розраховується відповідно до ціни за 1 кілометр шляху, пройденого автотранспортом Перевізника за Заявками Замовника в порядку та на умовах цього Договору ( п. 4.1. договору).

Розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником в українській національній валюті гривні, шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Перевізника. Замовник перераховує Перевізнику грошові кошти на наступних умовах: 80 % вартості за надані послуги протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: Договір, акт приймання - передачі виконаних робіт (послуг), рахунок-фактура, ТТН (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, 20 % після реєстрації податкової накладної. Заявка є невід`ємною частиною даного договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором пріоритетними є умови, зазначені в Заявці ( п. 4.2. договору).

У Заявці до Договору сторонами було визначено інший порядок розрахунків.

Перевізник в перший робочий день місяця наступного за звітним зобов`язаний направити Замовнику підписаний з своєї Сторони Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) у двох екземплярах. Замовник зобов`язаний підписати Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) протягом 3 (трьох) робочих днів з дня його надходження. У випадку не підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт Замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з дня його надходження Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) вважається підписаним Замовником. Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) має містити загальну кількість кілометражу наданих перевезень Перевізником на користь Замовника, а також напрямки руху відповідно до Заявок Замовника, прийнятих в порядку та на умовах визначених ним Договором ( п. 4.4. договору).

Загальна вартість (ціна) цього Договору (тобто загальна сума усіх провізних плат, сплачених Відправником перевізнику за ним Договором і зафіксованих сторонами у відповідній товарно-транспортній документації на кожне окреме перевезення вантажу) Сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично наданих Перевізником послуг по перевезенню (доставці) вантажу ( п. 4.5. договору).

Сторони погодили, що підписаний з боку Замовника акт виконаних робіт (акт наданих послуг) підтверджує виконання зобов`язань Перевізника щодо передачі всіх документів, які Перевізник повинен передати (надіслати) Замовнику згідно умов даного Договору та чинного законодавства (п. 4.6. договору).

Згідно п.9.1. Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, але не раніше ніж до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим Договором.

Доказів визнання недійсним цього договору чи його розірвання станом на час виникнення спірних відносин у справу не подано.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють, в т.ч. автомобільний вантажний транспорт. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 307 ГК, 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

За ч. 3 ст. 310 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення.

Статтею 311 ГК України визначено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

У відповідності з ч. 1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (ч. 1 ст. 919 ЦК України).

09.09.2006 набрав чинності Закон України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів».

Згідно з даним Законом Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19.05.1956 в м. Женеві (далі Конвенція).

Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно зі ст. 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За доводами позивача, на виконання умов договору 02.06.2023, Замовником, товариством з обмеженою відповідальністю "Евротранс Енерджи" направлено електронною поштою товариству з обмеженою відповідальністю "Авто-Макс" заявку № 1 ( а.с. 20, том 1) на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом: м. Вінниця - м. Сан Томіо (Мало, пров. Віченца, Італія) - с. Бонемерсе (пров. Ломбардія, Італія). Заявка прийнята перевізником-позивачем до виконання, що підтверджується міжнародною товаро-транспортною накладною CMR №0000674 від 08 червня 2023 р. ( а.с. 22, 75 оригінал том 1).

Позивач стверджує, що дане перевезення, за обумовленим в Заявці маршрутом, було виконане ним, як перевізником без будь-яких зауважень чи застережень з боку вантажоодержувача. Вказану обставину підтверджує наявність відтиску штампу та підпису уповноваженої особи вантажоодержувача в графі 24 накладної про отримання товару 16.06.2023 та відсутність будь-яких приміток одержувача у цій графі.

Заявкою сторони обумовили спеціальний порядок розрахунків за дане перевезення - 2000 Євро по курсу НБУ на момент вивантаження та 600 євро на картку оплата в день вивантаження авто.

День вивантаження вантажу відображений в графі 24 CMR - 16 червня 2023 р. Курс НБУ на вказану дату становив 39,5691 грн. за 1 євро, що передбачало оплату перевезення у гривнях у сумі 79 138,20 грн.= (2 000х39,5691) - на рахунок позивача і 23 741,46 грн.=(600х39,5691) - на банківську картку. Загальна вартість вказаного перевезення склала 102 879,66 грн.=(79138,20+23741,46).

У Заяві на виконання вимог ухвали суду (а.с. 73 том 1) відповідач пояснив, що з урахуванням попередніх сталих відносин (а.с. 81-92 том 1), сторони практикували часткову сплату коштів за послуги на картку, реквізити якої були достеменно відомі відповідачу. Заперечень проти цих доводів відповідач не надав.

Спір виник з тієї підстави, що вартість даного перевезення вантажу відповідач не оплатив без пред`явлення будь-яких претензій щодо якості послуги чи інших недоліків, чим порушив права позивача.

У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь позивача (а.с. 34 том 1 та а.с. 99 том 1) відповідач підтверджує укладення між сторонами Договору про перевезення вантажів але вказує, що відповідно до п. 4.1 договору зазначено, що договірна вартість наданої транспортної послуги визначаються рахунком - фактурою перевізника, який він оформляє на підставі акту приймання - передачі виконаних робіт (послуг). Акт виконаних робіт, наданих послуг - це основний документ, що підтверджує факт завершення робіт або надання послуг, і в ньому вказуються деталі виконаних робіт, наданих послуг, включаючи їх вартість і термін виконання.

У Письмових поясненнях від 14.02.24 (а.с. 64 том 1) відповідач підтверджує формування ним електронного замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом за заявкою № 1 від 02.06.2023 року.

Згідно п. 4.6. Договору, підписаний Замовником акт виконаних робіт підтверджує виконання перевізником зобов`язань щодо передачі всіх документів, які перевізник повинен передати замовнику згідно умов договору та чинного законодавства.

Відповідач вважає, що наявність підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) є істотною умовою Договору та належною підставою для оплати послуг перевезення.

Відповідач зазначає, що не отримував від позивача акт здачі - приймання виконаних робіт з перевезення № 317, в матеріалах справи відсутні первинні документи які підтверджують належним чином надані спірні послуги за Договором.

Позивач при зверненні до суду подав копію Акту надання послуг № 317 від 16.06.2023 (а.с. 21 том 1) за договором між сторонами та Заявкою до нього.

Також позивач зареєстрував податкову накладну по проведеній операції з перевезення вантажу (а.с. 17).

В кількох засіданнях брала участь особисто керівник відповідача О.О. Німченко, яка на запитання суду відмовилася відразу надати письмове пояснення в справу, чи була належним чином надана позивачем її підприємству послуга з перевезення вантажу за тією заявкою та CMR-накладною, які надано суду з боку позивача.

В подальшому письмовими поясненнями від 14.02.2024 (а.с. 64 том 1) керівник відповідача вказала, що Акт № 317 від 16.08.23 відповідач не підписувала і печаткою не скріплювала, отже він є підробним. Чи була виконана господарська операція на користь одержувача FASNIN SPA відповідачу не відомо, відсутні відомості про відносини із відправником товару ФОП Бенкалюком О.Є.

При цьому керівник ТОВ "Євротранс Енерджі" крім даних тверджень не надала доказів (наприклад, виписка банку по руху коштів), що з ТОВ ніколи не проводили розрахунки за перевезений вантаж по наданій позивачем CMR- накладній.

Підписання Заявки № 1 до Договору і фактичне надання послуги перевезення позивачем, керівник відповідача в засіданнях чітко не заперечила, зауваживши лише, що для оплати цієї послуги немає належних підстав згідно умов Договору між сторонами.

Сторона відповідача наполягає, що зі змісту п.4.2 договору, за яким замовник на підтвердження наданої йому послуги перевезення має підписувати з позивачем Акт виконаних робіт, то саме підписання цього документу є підставою для проведення між сторонами розрахунків за послуги перевезення.

Керівник Відповідача стверджує, що нею не підписувався Акт надання послуг № 317 від 16 червня 2023 року на суму 79 138,20 грн. (а.с. 21 том 1), оригінал якого на вимогу суду позивач надав до відповіді на відзив (а.с. 58, том 1).

Після огляду цього оригіналу представник відповідача заперечив, що поданий позивачем оригінал Акту дійсно є оригіналом, а не його копією, виготовленою технічним способом.

За правилами ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Представник відповідача повідомив суд про намір клопотати про призначення у справі експертизи для встановлення факту, чи є наданий позивачем примірник Акту № 317 від 16.06.2023 його оригіналом.

З урахуванням таких обставин 08.04.2024 до суду від позивача надійшли заява від 04 та 08.04.24 (а.с. 157, 160 том 1) з поясненнями, що бухгалтер підприємства-позивача помилково подала в справу не оригінал, а кольорову копію Акту № 317 від 16.06.2023 і позивач із цією заявою надає суду в справу оригінал Акту № 317 (а.с. 158 том 1) і цим можна пояснити невизнання директором відповідача власного підпису на Акті.

Натомість судом за матеріалами справи було встановлено, що у різних первинних документах, навіть щодо тих попередніх відносин з перевезень між сторонами, які вже повністю оплатив відповідач, маються абсолютно візуально різні підписи біля прізвища директора відповідача О.О. Німченко - а.с. 16,20 том 1 - Договір та Заявка; а.с. 21 том 1- Акт надання послуг № 317 ; а.с. 38 том - відзив на позов; а.с. 66 том 1 - Письмові пояснення; а.с. 102 том 1 - Заперечення на відповідь позивача; а.с. 186, 187 том 1 - два Акти наданих послуг за оплаченими перевезеннями.

Директор О.О. Німченко відмовилася на пропозицію суду відразу в засіданні надати письмові пояснення, які підписи у документах по справі точно проставлені нею особисто. Натомість в подальшому, вже на виконання вимог суду по ухвалі від 16.05.2024 та після окреслених питань щодо явної невідповідності підписів О.О.Німченко в різних первинних документах, за підписом адвоката відповідача надаються пояснення, що документи у справі, зокрема, відзив на позов (а.с. 38), письмові пояснення (а.с. 66) , заперечення на відповідь позивача (а.с. 102) директором Товариства-відповідача не підписувалися. Натомість визнаються підписи на документах, які подавав у справу адвокат Різник із заявою від 16.05.2024.

Суд зауважує, що питання підпису особи від руки (тобто, його фіксація певним способом як достовірного) чинним законодавством не передбачена. Особі прямо не заборонено використовувати різні свої підписи, однак при цьому слід зауважити, що з урахуванням ст. 13 ЦК України особа не може зловживати своїми правами з підстав несхожості двох своїх підписів чи допускати з даного питання суперечливу поведінку. Самі підписи від руки можуть бути відмінними в залежності від фізичного стану особи, умов підписання документів, приладдя та інших обставин, які можуть об`єктивно вплинути на несхожість двох підписів, зокрема і протягом життя в різні періоди. Однак такі обставини вимагають належного пояснення автором підпису.

Представник відповідача, наполягаючи на попередній позиції керівника підприємства, що вона не підписувала Акт № 317 та печатка на цьому Акті підприємству не належить, наполіг на проведенні у справі експертизи.

До заяви від 16.05.2024 (а.с. 205 том 1) представник відповідача надав оригінали документів з підписами керівника товариства О.О. Німченко та відтисками печаток, які також візуально повністю відрізняються навіть від її підписів на Договорі та Заявці, підписання яких не заперечено відповідачем (див у порівнянні Договір, Заявку (а.с. 80,81 том 1) та оригінали документів на а.с. 207-216 (том 1).

Суд попередив представника відповідача, що при існуванні таких явних розбіжностей у підписах керівника відповідача О.О. Німченко в об`єкті дослідження та у документах, які будуть надані експерту в якості порівняльних зразків підписів, висновок експерта буде прогнозованим. Але при відмові керівника товариства чітко відразу визначитися, які підписи у справі проставлені нею особисто, суд не зобов`язаний буде керуватися висновками експертизи, як вирішальним доказом, який прагне отримати відповідач, усвідомивши проблему із підписами свого керівника ТОВ.

За правилами ст. 73,86 ГПК України доказами, які подаються сторонами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються такими засобами, як висновки експертів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п.4) ч. 5 ст. 13 ГПК України суд сприяє учасникам процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За наполяганням відповідача, який доводить, що за умовам Договору між сторонами саме підписаний Акт є підставою для сплати коштів за послугу перевезення і він є підробленим, ухвалою від 28.05.2024 (а.с. 239 том 1) призначено у справі судову почеркознавчу та технічну експертизу оригінала документа на предмет дослідження підписів керівника О.О. Німченко та печатки ТОВ "Євротранс - Енерджи" на Акті надання послуг № 317 від 16.06.2023 (об`єкт дослідження а.с. 158 том 1).

02.09.2024 до Господарського суду Черкаської області супровідним листом № 12222/717-4-24/23 від 23.08.2024 надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової технічної експертизи та судової почеркознавчої експертизи. Разом з висновком експертів до суду повернуто судову справу (а.с. 1 том 2).

З висновку експерта вбачається, що за результатами проведеного дослідження підпису від імені Німченко О.О. у графі "Затверджено Директор ТОВ "Євротранс Енержі" та підпис від імені Німченко О.О. у графі "від експедитора" акту надання послуг № 317 від 16.06.2023 виконаний не Німченко О.О.

Так само відтиски печатки на акті нанесені не печаткою відповідача, яка надана для проведення експертизи. Відтиски нанесені рельєфним кліше.

Відповідач, спираючись на висновки з експертизи, вважає доведеним факт відсутності підстави оплачувати послуги перевезення вантажу по умовах Договору між сторонами.

Однак суд, враховуючий сукупність обставини справи і доказів, які подані сторонами, поведінку відповідача, вважає, що послуга перевезення вантажу по Акту № 317 надана позивачем і підлягає оплаті відповідачем. Суд при цьому виходить з наступного:

Згідно узгодженого при підписанні Договору розділу 4 -- договірна вартість послуги перевезення розраховується на підставі Акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг). Розрахунки проводяться з моменту отримання оригіналів документів, зокрема, Акта приймання-передачі виконаних робіт (послуг). Пунктом 4.4. врегульовано направлення позивачем відповідачу Акту на підписання і якщо він не буде підписаний у встановлений строк, він вважається підписаним.

Натомість у Заявці № 1 (а.с. 20 том 1) сторони погодили, що вартість перевезення підлягає сплаті у сумі 2000 євро по курсу НБУ на момент вивантаження, 600 євро на карту, оплата в день вивантаження авто.

Підписання Заявки відповідач визнає, тобто умова про оплату перевезення вантажу та її строки відповідачу добре відомі.

Маршрут перевезення та адреса розвантаження згідно Заявки були вказані саме відповідачем позивачу, як передбачено п. 3.1. Договору.

Адреса розмитнення і адреса розвантаження у Заявці та у CMR-накладній співпадають. Накладна має відомості про отримання вантажу його одержувачем.

У Примітках до Заявки сторонами спеціально обумовлено, що вони погодилися вважати дану Договір-Заявку отриману за допомогою факсимільного зв`язку, такою що має належну юридичну силу і може бути використана сторонами при розгляді спорів.

Позивач вказує, з чим погоджується і суд, що з урахуванням зміни сторонами умов розрахунків за Договором на умови у Заявці, підставою для оплати послуги перевезення є не підписання Акту наданих послуг по розділу 4 Договору, а сам факт вивантаження з авто вантажу.

За даними у CMR-накладній (а.с. 27 том 1) вивантаження авто з передачею товару одержувачу відбулося 16.06.2023 року.

Отже для настання строку платежу по Заявці слід лише вивантажити товар його одержувачу.

Позивач в заяві від 12.02.24 (а.с. 73 том 1) просить врахувати, що направлення відповідачу оригіналу Акту № 317 про надання послуги перевезення підтверджується Експрес-накладною "Нова пошта" №4503 (а. с. 57 том1), яка, однак, не містить в собі вказівки на документ, що направляється відповідачу.

Позивач вказав, що за наявною у нього інформацією за даними з вказаної експрес-накладної, уповноважена особа відповідача використовувала номер телефону . За даними профільного сайту Lardi -trans, (належить ГОВ «ЛАРД1», ) на якому публікуються оголошення про наявність замовлень на перевезення та розміщується інформація про замовників таких перевезень і перевізників, - вказаний номер телефону розміщується на сторінці ТОВ «ЄВРОТРАНС ЕНЕРДЖІ» і належить працівниці цього підприємства Гелих Олені Андріївні. Саме ця особа, яка у переписці між сторонами спору називалася «Леною» 24 липня 2024 р. направила на адресу позивача, підписаний стороною відповідача Акт.

Як був вчинений підпис відповідача на цьому Акті, та яким чином на ньому була проставлена печатка позивачу не відомо, адже наданий у справу Акт надійшов позивачу засобами поштового зв`язку.

Позивач вважає таку практику обміну між сторонами документами на замовлення та підтвердження перевезення, як звичайну, якою навіть користувалися сторони спору до часу звернення позивача до суду.

З`ясування судом питання, чи було використано відповідачем для власного податкового кредиту реєстрацію позивачем податкової декларації за наданою послугою перевезення на суму 79 138,20 грн., прямого доказу не дало. Згідно відповіді ГУ ДПС у Черкаській області (а.с. 106 том 1) по звітності відповідача відсутня розшифровка контрагентів, з чого можна було б зробити висновок про включення податкової накладної № 76 позивача до звітності відповідача по ПДВ.

Однак у п. 6 Відповіді на відзив (а.с. 53) позивач вказав, що ним було успішно зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на контрагента ТОВ "Євротранс Енерджі" за наданою послугою перевезення ( а.с. 17-19 том 1). За правилами обміну податковими накладними між контрагентами (які обоє мають бути користувачами ПК "FREDO", "M.E.Doc" або "СОТА"), Контрагент 1 створює документ у модулі "Реєстр податкових документів". Після перевірки та збереження, документ підписується комплектом ЕП. Такий документ відправляється Контрагенту 2. Під час прийому документа Контрагентом 2, автоматично генерується та відсилається адресату звіт про доставку документа. Отримавши електронний документ, Контрагент 2 має можливість вибору варіантів дій серед наступних:

Погодити - обирається за умови, що отриманий документ не містить помилок та повністю влаштовує Контрагента 2. При цьому відправнику документа (Контрагенту 1) буде автоматично надіслано повідомлення про погодження документа.

Відхилити - обирається за умови наявності в документі помилок та/або небажання співпрацювати.

В цьому випадку необхідно вказати причину відхилення документа. Контрагенту 1 буде автоматично надіслано повідомлення про відхилення документа із зазначенням причини відмови.

На доводи позивача, що податкова накладна ним була належним чином сформована, зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних і не була відхилена відповідачем з будь-яких причин, відповідач заперечень не надав.

Як вже вказав суд, відповідач не надав суду виписки руху коштів по банківському рахунку про неотримання від одержувача вантажу коштів за спірне перевезення, яке здійснив позивач.

На запитання суду в засіданні, де була присутня керівник О.О. Німченко, вона чіткої відповіді про невиконання позивачем на користь відповідача послуги перевезення за Договором та Заявкою між сторонами не надала, а в подальшому почала заперечувати проти всіх доводів та доказів позивача, проти всіх процесуальних документів з її підписом та прізвищем у справі.

У відповіді на відзив ( а.с. 50, том 1) позивачем заперечено доводи відповідача з приводу того, що відповідач не отримував від позивача актів надання послуг, та інших первинних документів, які, за змістом Договору, є підставою для проведення оплати за перевезення. Акт надання послуг №317 від 16 червня 2023 р. та ін. документи були надіслані відповідачу. Позивач стверджує, що вказаний Акт був підписаний з боку відповідача, скріплений печаткою ТОВ "Євротранс Енерджі" та повернутий позивачу. Однак підставою для оплати є сам факт наданої послуги перевезення вантажу.

Позивач звертає увагу, що у п. 4.2. Договору сторони спеціально обумовили, що , - ... у випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором, пріоритетними є умови, зазначені в Заявці. Таким чином, оплата за перевезення, мала бути здійснена в день вивантаження, без будь-яких додаткових умов. В Заявці стоїть вартість послуги та спосіб сплати. Можливість виконати узяте на себе грошове зобов`язання у відповідача була - йому був відомий розрахунковий рахунок позивача, відображений в загальному Договорі, оплату він міг здійснити, зазначивши реквізити Договору чи Заявки, що є достатнім для здійснення подібних розрахункових операцій.

Позивач також на запитання суду вказав, що всі реквізити карткового рахунку для сплати 600 євро у відповідача були, він попередньо вже проводив такі оплати.

Представники відповідача не стверджували суду, що їм невідомі реквізити для сплати позивачу боргу за спірну послугу перевезення.

За доводами позивача, кошти на сплату боргу відповідач не сплатив навіть і в ході розгляду справи.

До сплати за послугу перевезення належить 102 879,66 грн., виходячи із такого розрахунку:

Курс Євро на 16 червня 2023 становить 39,5691 грн/Євро

2000 х 39,5691 = 79 138,20 грн.

600 х 39,5691 = 23 741,46 грн.

Заперечень проти правильності розрахунків позивача відповідач суду не надав. Вказівка в ціні договору еквіваленту у валюті не суперечить чинному законодавству. Докази сплати боргу відсутні, спір не врегульовано.

За правилами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Базуючись на своєму внутрішньому переконанні та з огляду на наявні у справі докази, оцінку яким надав суд, враховуючи позиції і поведінку обох сторін, суд вважає, що доводи позивача є більш вірогідними ніж у відповідача і суд приходить до висновку, що послуга перевезення вантажу за Договором і Заявкою позивачем відповідачу була надана у відповідності до умов Договору та підлягає повній оплаті. Строк виконання зобов`язання та підстава для оплати на час вирішення спору є такими, що настали.

Належних і переконливих доказів ненадання цієї послуги позивачем на користь відповідача, представники боржника суду не надали.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 102 879,66 грн. на підставі договору № ГЛ 18042023-1 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.04.2023 та Заявки № 1 до нього від 02.06.2023 визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 2 684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Енерджи" (, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Дашковича, буд. 3, кв. 85) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Макс" (, адреса: 89623, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клячаново, вул. Мукачівська, 125) ---- 102 879,66 грн. на підставі договору № ГЛ 18042023-1 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.04.2023 та 2 684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2024

Суддя Н.М. Спаських