ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.12.2024 Справа № 917/759/23
за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
Секретар судового засідання Ісенко М.В.
Представники учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,
У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/759/23.
В позовній заяві позивачем вказано, що витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складають 5 368,00 грн (судовий збір) та 30 000,00 грн витрат позивача на правничу допомогу.
Також у позовній заяві позивач зазначає про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача будуть подані позивачем до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
До закінчення судових дебатів представник позивача заявив про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача будуть подані позивачем до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Суд ухвалою від 25.11.2024 призначив розгляд клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у судове засідання на 03.12.2024 року на 11:30 год.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
У судове засідання 03.12.2024 учасники справи представництво не забезпечили, останні були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи. Крім того, дана ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки судом при прийнятті рішення по справі не вирішено питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд на підставі вказаної вище норми вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат.
02.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд клопотання про розподіл судових витрат за його відсутності.
- наданий акт приймання передачі виконаних робіт не містить в собі опису таких робіт;
- складність справи та подані документи вказують на те, що сума заявлених до відшкодування витрат є явно завищеною та необґрунтованою;
- справа не представляла собою істотної складності, представник позивача приймав участь у справі в режимі ВКЗ, тому відповідні витрати слід зменшити до розумного розміру.
При цьому, представник відповідача зазначає, що якщо суд не погодиться з доводами викладеними у клопотанні, останній просить суд зменшити їх до суми 5000,00 грн.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).
Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
01.05.2023 року між Адвокатським бюро Близнюка в особі керуючого (учасника) бюро Близнюка Ігоря Володимировичем та Бондур Ларисою Віталіївною укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір, т.с. 3, а.с. 51-52).
У Договорі сторони узгодили зокрема, наступне :
- сторони Договору погодили, що безпосередня участь Бюро у судових засіданнях, для надання правової (правничої) допомоги, визначеної розділом І Договору, забезпечується працівником Бюро - адвокатом Близнюком Ігорем Володимировичем та/або працівником Бюро - адвокаткою Бідюк Яною Володимирівною. Вказані працівники Бюро мають рівні права щодо представництва інтересів Клієнта, зокрема, підписувати позовні заяви та інші документи в інтересах Клієнта, для надання правової (правничої) допомоги, яка визначена п.1.1. Договору, (п.1.2. Договору);
- сторони погодили, що розмір гонорару Бюро за надання правової (правничої) допомоги Клієнту, визначеної п.1.1. Договору, становить фіксований розмір - 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень. Гонорар Бюро сплачується Клієнтом за цим Договором протягом 30 робочих днів на розрахунковий рахунок Бюро з моменту отримання Клієнтом рахунку на оплату, після винесення остаточного судового рішення у Господарському суді Полтавської області, у справі, визначеної п. 1.1. Договору. Про надані послуги сторони складають та підписують відповідний акт, в якому зазначають загальну вартість наданих послуг. За взаємною згодою сторін в акті можуть бути внесені також інші відомості (п.4.1. - 4.3. Договору);
18.11.2024 між Адвокатським бюро та Позивачем підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором (т.с. 3, а.с. 53).
Вартість таких робіт (послуг) становить 30 000,00 грн.
На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, позивачем надано суду наступні докази:
- копія Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року;
- копія акту приймання - передачі виконаних робіт від 18.11.2024 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року;
- копія рахунку №1811/1 від 18.11.2024 року;
- копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно АБ Близнюка.
Оцінивши обґрунтування доводів сторін щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу Позивача по справі № 917/759/23, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Крім того, у даній постанові суд дійшов висновку, що поряд з вищевикладеним чинним процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач надав суду заперечення щодо стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу позивача та просить суд зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн.
Судом не оцінюються як обґрунтовані та правомірні доводи відповідача, що витрати адвокатського бюро є занадто завищеними, безпідставними та неспівмірними зі складністю справи, з огляду на наступне.
Як вбачається з наведеного в описі переліку робіт, виконаних адвокатським бюро, останні складають комплекс робіт з визначенням детального і послідовного переліку робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі № 917/759/23, що охоплюється наданням правової допомоги в межах фіксованого розміру гонорару адвоката, який не залежить від тривалості надання правової допомоги та обсягу роботи Адвоката у зв`язку з представництвом інтересів Клієнта у справі № 917/759/23 у суді першої інстанції.
Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача (Бєляєва Р.А.) зазначив, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу останнього становить 50 000,00 грн. При цьому, представник відповідача також виходив із складності спору по даній справі та дій, які необхідно вчинити при наданні правової допомоги його клієнту.
Також суд не оцінює як правомірні посилання представника відповідача на приписи ч. 1 статті 246 ГПК України, оскільки остання регулює питання винесення судом окремої ухвали і не стосується розподілу судових витрат.
Суд оцінює як обґрунтовані твердження позивача, що зазначення в акті роботи охоплюються діями адвоката з представництва в суді у справі № 917/759/23 та іншої професійної правничої допомоги (у тому числі підготовки заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань) у комплексі з основними видами послуг - в межах фіксованого гонорару адвоката (ч.2 ст. 126 ГПК України).
Така деталізація фактично виконаних робіт полягає у дотриманні вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України щодо наведення детального опису робіт (наданих послуг), і не спрямована на штучне виокремлення певних видів робіт у самостійну послугу і не впливає на фіксований розмір гонорару адвоката.
Матеріалами справи підтверджується, що при визначенні розміру гонорару (винагороди) адвоката враховано, зокрема наступні обставини : складність справи та обсяг виконання адвокатом робіт (надання послуг), необхідності вивчення і аналізу доказів, обставин справи, кваліфікація і досвід адвоката.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю даної справи;
- витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг), у зв`язку з перебуванням справи № 917/759/23 в провадженні Господарського суду Полтавської області;
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- значенням справи для позивача та необхідності звернення до суду.
Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30 000,00 грн відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи.
Також судом враховано, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн позивачем відповідно до приписів ст. 124 ГПК України була визначена у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, що міститься у першій заяві по суті спору - позовній заяві та відповідає вказаному розміру.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
З огляду на надані докази суд дійшов висновку, що заявлений розмір адвокатських витрат в сумі 30 000,00 грн є підтверджений матеріалами справи та співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.
Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене вище, витрати на професійну правничу допомогу Позивача покладаються на Відповідачів у сумі 30 000,00 грн.
Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 244 ГПК України, суд
2. Стягнути з Бєляєва Руслана Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.
4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.
Повне рішення складене 16.12.2024 року
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик