ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 910/9450/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:

кредитор (ініціюючий) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Еліт Компані"

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Реновація"

представник кредитора - Шевченко А.М., адвокат за ордером,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Реновація"

представник боржника - не з`явився,

розпорядник майна, арбітражний керуючий Баскаков О.В. - особисто,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Реновація"

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 22.04.2024

у складі судді: Чеберяк П.П.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 07.08.2024

у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. - головуючий, Пантелієнка В.О.,

Полякова Б.М.,

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Еліт Компані"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Реновація"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 відкрито провадження у справі № 910/9450/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Реновація" (далі - ТОВ "Буд-Реновація", боржник), введено процедуру розпорядження майном, визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Еліт Компані" (далі - ТОВ "Фінанс Еліт Компані") в розмірі 3 420 000,00 грн., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Баскакова Олександра Віталійовича (далі - арбітражний керуючий - Баскаков О.В., розпорядник майна).

2. Ухвалою попереднього засідання від 26.07.2023 визнано кредиторами у справі № 910/9450/22 щодо боржника:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Еліт Компані" в розмірі 6 090 669,54 грн.,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група М.К.С." в розмірі 2 009 439,43 грн.,

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби в розмірі 10 834 659 17 грн.,

Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Вік" в розмірі 2 269 434 350,48 грн.,

Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прайм Ессетс Кепітал" в розмірі 8 332 975 573,52 грн.

Відмовлено у визнанні кредиторських вимог до боржника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби в розмірі 14 815 441,86 грн.

3. 17.10.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Реновація" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 18 711 937,97 грн.

4. 01.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби з кредиторськими вимогами до боржника на суму 32 161 001,92 грн.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

5. 11.01.2019 між ТОВ "Буд - Реновація" (сторона 1) та ТОВ "Сіті Реновація" (сторона 2) було укладено договір на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення і паркінгом та передачу функцій замовника будівництва відповідно до умов якого, сторони беруть на себе чітко визначені зобов`язання щодо будівництва Об`єкту будівництва від етапу відведення земельної ділянок, отримання вихідних даних, розробку проекту на стадії «Проект» і "Робоча документація", проходження стадії "Проект" експертизи, отримання дозвільних документів на будівництво, виконання будівельних робіт та введення Об`єкта будівництва в експлуатацію і отримання правовстановлюючих документів на Об`єкт будівництва відповідно до розміру затверджених сторонами часток.

6. Згідно з п. п. 4.1.8 договору сторона 1 зобов`язана перерахувати на рахунок сторони 2 грошові кошти в розмірі 18 706 569,97 грн. в тому числі ПДВ (20 %) - 3 117 761,66 грн., що еквівалентно 661 711,00 доларів США за офіційним курсом НБУ 28,27 за 1 долар США на дату укладення цього договору, як компенсацію витрат пов`язаних з виконанням цього договору до 30.06.2019.

7. У зв`язку з невиконанням боржником взятих на себе зобов`язань за договором, а саме в частині оплати 18 706 569,97 грн., як компенсації витрат пов`язаних з виконанням договору, ТОВ "Сіті Реновація" направило на адресу боржника вимогу N 01/02-21 від 01.02.2021 про погашення вказаної заборгованості.

8. У відповідь на цю вимогу листом від 08.02.2021 за вих. № 9 ТОВ "Буд-Реновація" підтвердило факт укладення договору, наявності заборгованості та повідомило про неможливість погашення заборгованості у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, просило відстрочити та надати додатковий час на погашення існуючої заборгованості.

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 № 910/20427/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Буд-Реновація", визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Сіті Реновація" до боржника на загальну суму 18 783 269,97 грн., з яких 56 700,00 грн. перша черга, 18 706 569,97 грн. четверта черга.

10. У зв`язку з визнанням недійсним договору на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально - побутового призначення і паркінгом та передачу функцій замовника будівництва від 11.01.2019 рішенням Господарського суду м. Києва від 07.09.2022 у справі № 910/21236/21, постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 по справі № 910/20427/21 заяву ТОВ "Буд-Реновація" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 910/20427/21 задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 910/20427/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу ТОВ "Сіті Реновація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі № 910/20427/21 - залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі № 910/20427/21 - без змін.

11. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2024 по справі № 910/20427/21 касаційну скаргу ТОВ "Сіті Реновація" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 910/20427/21 - без змін.

12. Переглядаючи за нововиявленими обставинами постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 910/20427/21 Північний апеляційний господарський суд враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції від 04.07.2023 у справі № 910/21326/21 рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 - залишено без змін, і факт недійсності договору на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення і паркінгом та передачу функцій замовника будівництва від 11.01.2019 набув свою дію зауважив, що судом визнаються угоди недійсними з моменту їх укладення, тому такі угоди не мають наслідків для сторін (статті 216, 236 Цивільного кодексу України).

13. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що договір, на підставі якого було подано ТОВ "Сіті Реновація" заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Буд-Реновація" та який ліг в основу відкриття провадження в справі про банкрутство судом апеляційної інстанції (справа № 910/20427/21), в судовому порядку визнано недійсним, що в свою чергу свідчить про те, що у боржника за цієї угодою відсутні грошові та будь-які інші зобов`язання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

14. Ухвалою від 22.04.2024 Господарський суд міста Києва в задоволенні заяви ТОВ "Сіті Реновація" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 18 711 937,97 грн. відмовив;

заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень, на суму 21 322 936,41 грн. задовольнив частково;

визнав кредиторські вимоги Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби до ТОВ "Буд-Реновація" на суму 12 251 327,37 грн., з яких 14 286,07 грн. - вимоги другої черги, 12 237 041,30 грн. - вимоги третьої черги;

в іншій частині заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби залишив без задоволення;

зобов`язав ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Баскакова О.В. включити кредиторські вимоги Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на загальну суму 12 251 327,37 грн. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Буд-Реновація".

15. Розглянувши заяву заява ТОВ "Сіті Реновація" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 18 711 937,97 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши додані до заяви докази, суд першої інстанції погодився з позицією ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Баскакова О.В. щодо відсутності правових підстав для задоволення поданої заяви.

16. Місцевий господарський суд зазначив, що після визнання банкрутом (11.09.2023) у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), ліквідатором визнані частково вимоги з податку на нерухоме майно за липень та серпень 2023 року на суму - 3 054 260,32 грн. (сума податкового зобов`язання самостійно узгоджена платником шляхом подання податкової декларації № від 17.02.2023).

17. Також суд першої інстанції врахував, що ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Баскаковим О.В. відхилені вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на загальну суму 2 963 088,38 грн. (податок на нерухоме майно за січень-лютий 2022 року), які заявлені на підставі податкового розрахунку № від 18.02.2022, оскільки вони були предметом розгляду у попередньому засіданні Господарського суду міста Києва у справі № 910/9450/22 про банкрутство ТОВ "Буд-Реновація" за результатами якого була постановлена ухвала від 26.07.2023.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

18. Постановою від 07.08.2024 Північний апеляційний господарський суд апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та ТОВ "Сіті Реновація" залишив без задоволення;

ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/9450/22 в оскаржуваних частинах залишив без змін.

19. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду та зазначив, що твердження апеляційних скарг не спростовують висновки, викладені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/9450/22, а скаржниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів відповідно до норм чинного законодавства, які б спростували висновки суду першої інстанції.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

20. ТОВ "Сіті Реновація" 17.09.2024 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №910/9450/22.

21. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/9450/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2024.

22. Ухвалою Верховного Суду від 07.10.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Сіті Реновація", датою проведення судового засідання визначено 29.10.2024.

23. Ухвалою від 29.10.2024 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ТОВ "Сіті Реновація" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №910/9450/22;

повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Сіті Реновація" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №910/9450/22 відбудеться 26.11.2024 о 11:30.

24. В судове засідання 26.11.2024 з`явилися арбітражний керуючий Баскаков О.В. та представник ТОВ "Сіті Реновація", які надали пояснення по суті доводів і вимог касаційної скарги та заперечень проти неї.

25. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (26.11.2024) від учасників справи не надійшло інших заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 26.11.2024.

26. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 29.10.2024 № 4024-IX), Верховний Суд розглядає справу № 910/9450/22 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Доводи скаржників

(ТОВ "Сіті Реновація")

27. Скаржник доводив, що оскаржувані судові рішення винесені без застосування частин першої, другої статті 216 Цивільного кодексу України та частини другої 208 Господарського кодексу України в частині примусового застосування реституції за заявою кредитора, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, а також без урахування висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 09.01.2024 у справі № 908/83/22, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, що призвело до ухвалення неправильних по суті рішень, а відтак оскаржувані ухвала та постанова підлягають скасуванню частково за результатом їх касаційного перегляду та справу належить направити на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, визначених частиною третьою статті 310 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

28. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати ми приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

30. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розі ляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріальною права.

31. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів скаржників, зазначених в пункті 27 описової частини цієї постанови, та в межах, визначених касаційною скаргою.

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

32. Предметом судового розгляду у цій справі є розгляд кредиторських вимог, пред`явлених ТОВ "Сіті Реновація" до боржника .

33. Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності рішень судів попередніх інстанцій положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів, з урахуванням правових висновків, звертає увагу на таке.

34. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

35. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

36. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

37. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20);

38. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (див. правову позицію, викладену у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

39. Поряд з цим, у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії колегія суддів враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

40. У попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. Отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18 від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 12.10.2021 у справі № 01/1494 (14- 01/1494));

41. Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі №922/1014/18).

42. Законодавець, визначаючи попереднє засідання суду як етап процедури розпорядження майном, передбачає, що таке засідання має свою тривалість та може проводитися у декількох судових засідань, під час яких здійснюється аналіз заявлених вимог кредиторів.

43. Тобто, кількість кредиторів та різний обсяг їхніх вимог впливають на тривалість попереднього засідання, яке може бути більшим одного дня, та зумовлює доцільність розгляду заяв (вимог) кредиторів з винесенням відносно кожної такої вимоги індивідуальної (окремої, самостійної) ухвали щодо результатів її задоволення.

44. Мотиви, за якими суд дійшов висновку про визнання вимог кредиторів у тому чи іншому розмірі, чи про відмову у їх визнанні, можуть бути відображені як в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, так і в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів (за підсумками попереднього судового засідання). При цьому, мотиви прийнятого рішення щодо розміру вимог кредиторів можуть бути наведені в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, а в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів мотиви можуть бути не відображеними, однак в такій ухвалі повинно міститися посилання на ухвалу щодо розгляду вимог кожного конкретного кредитора.

45. Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, постановах Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 904/5314/20, від 04.07.2023 у справі № 922/2334/21, від 17.09.2024 у справі № 904/1266/23.

46. Частиною третьою статті 47 КУзПБ передбачено, що ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

47. Отже, ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, у відповідній частині (в частині конкретних вимог кредиторів) в силу прямої вимоги закону, а вказівка про такий порядок оскарження в абзаці другому частини другої статті 47 КУзПБ є тим винятком із загального правила оскарження судових рішень/ухвал у справі про банкрутство, що передбачено частиною другої статті 9 цього Кодексу та пунктом 17 частини першої статті 255 ГПК України (див. правову позицію Верховного Суду, викладеної в постановах від 15.02.2024 у справі № 914/791/23, від 15.04.2024 у справі № 903/780/22 а також до висновків в ухвалі Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 911/2794/21).

Щодо розгляду касаційних скарг по суті

48. За доводами, викладеними у касаційній скарзі, скаржник доводив, що в цьому випадку суди попередніх інстанцій не врахували, що під час розгляду справи № 910/21326/21 не було вирішено питання щодо застосування наслідків недійсності правочину (Договору про будівництво в житлового комплексу об`єктами соціально-побутового призначення і паркінгом та передачу функцій замовника будівництва від 11.01.2019, передбачені положеннями статті 216 Цивільного кодексу України, 208 Господарського кодексу України.

49. Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів звертає увагу на таке.

50. Частинами першою та другою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

51. Тлумачення змісту наведеної норми свідчить, що недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю.

52. Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони. При цьому, зважаючи на правову природу наслідків недійсності правочину, на обов`язок боржника щодо повернення отриманого за недійсним правочином не поширюються норми КУзПБ, які регулюють черговість (порядок) задоволення вимог кредиторів, а його виконання має здійснюватися боржником у позачерговому порядку (див. правову позицію, викладену у постанові Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15).

53. З огляду на те, що реституція є спеціальним зобов`язальним способом захисту права власності, він може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий. Тобто в цьому випадку реституції підлягають саме речі, які мають матеріальний вираз (гроші, документи, рухоме чи нерухоме майно тощо).

54. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2019 між ТОВ "Буд-Реновація" (сторона 1) та ТОВ "Сіті Реновація" (сторона 2) було укладено договір на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення і паркінгом та передачу функцій замовника будівництва відповідно до умов якого, сторони беруть на себе чітко визначені зобов`язання щодо будівництва Об`єкту будівництва від етапу відведення земельної ділянок, отримання вихідних даних, розробку проекту на стадії "Проект" і "Робоча документація", проходження стадії "Проект" експертизи, отримання дозвільних документів на будівництво, виконання будівельних робіт та введення Об`єкта будівництва в експлуатацію і отримання правовстановлюючих документів на Об`єкт будівництва відповідно до розміру затверджених сторонами часток.

55. У п. 3.2 даного договору сторони погодили, що сторона 1 як власник Об`єктів нерухомості спільно зі стороною 2 проходить всі стадії оформлення землевпорядної документації на Територію забудови з наступним отриманням правовстановлюючого документу на право власності/користування Ділянкою, з цільовим призначенням під будівництво Об`єкта будівництва та його реєстрації у встановленому законодавством порядку.

56. Згідно п.п. 4.1.8 договору сторона 1 зобов`язана перерахувати на рахунок сторони 2 грошові кошти в розмірі 18 706 569,97 грн. в тому числі ПДВ (20 %) - 3 117 761,66 грн., що еквівалентно 661 711,00 доларів США за офіційним курсом НБУ 28,27 за 1 долар США на дату укладення цього договору, як компенсацію витрат пов`язаних з виконанням цього договору до 30.06.2019.

57. Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 09.01.2024 у справі № 908/83/22, оскільки як вбачається за змістом зазначеної постанови факт сплати грошових коштів за придбане нерухоме майно та їх розмір було встановлено судом під час розгляду справи № 908/2516/21, що, враховуючи приписи статті 75 ГПК України, не потребує додаткового доведення.

58. Разом з тим, обставин, які б свідчили про виконання вищенаведених умов договору позивачем судами попередніх інстанцій не встановлено. Також судами не встановлено, що скаржником було передано на користь боржника інші матеріальні речі.

59. Водночас, колегія суддів враховує, що зазначене також було встановлено судом під час розгляду справи № 910/21326/21, а також у справі № 910/20427/21, на які посилається скаржник.

60. Посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 також є передчасним, оскільки, з огляду на зміст, встановлені у зазначеній справі обставини та правовідносини, які виникли між сторонами у зазначеній справі, правові висновки, викладені у зазначеній постанові, є нерелевантними до правовідносин, які виникли у цій справі.

61. Інші доводи касаційної скарги щодо оцінки наявних в матеріалах справи висновків експертів Верховний Суд вважає намаганням надати власну оцінку вказаним висновкам (доказам). При цьому, зі змісту оскаржуваних рішень та матеріалів справи вбачається, що скаржником в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України, не було надано доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом як у цій справі, так і у справах № 910/21326/21, № 910/20427/21.

62. В силу положень частини другої статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

63. Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанцій неповно дослідили та не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам у їх сукупності з урахуванням положень статті 216 Цивільного кодексу України, статті 208 Господарського кодексу України, оскільки наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, більшою мірою зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень, визначених статтею 300 ГПК України, суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами касаційного провадження

64. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

65. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

66. З огляду на наведене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі № 910/9450/22 залишити без змін як таких, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Щодо судових витрат

67. У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційних скарг та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення (в оскаржених частинах), суд покладає на скаржників витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Реновація" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 (в оскаржуваній частині) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 (в оскаржуваній частині)у справі № 910/9450/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський