ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2024р. Справа №905/1005/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді за дорученням) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ" (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Богдана Ступки, буд. 25; )

до відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача 3: фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про солідарне стягнення 1 949 388,89 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 462 262,42 грн., -

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від відповідача 3: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 1 949 388,89 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 462 262,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ" зобов`язань з повернення коштів за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 487 126,47 грн.

Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021, між Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" (на теперішній час - Акціонерне товариство "Сенс Банк") та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № PSMB000165/579/3 від 24.03.2021 та № PSMB000166/579/2 від 24.03.2021, а також між Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № PSMB000165/579/2 від 24.03.2021, позивач просить стягнути заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як солідарних боржників.

12.08.2024 позивач надав заяву до суду в якій надав уточнення прохальної частини позову. Зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрито провадження у справі №905/1005/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовчі засідання ухвалами суду від 11.09.24 та 08.10.2024 відкладались.

Ухвалою суду від 06.11.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 11.12.2024.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документу до електронного кабінету.

Представники відповідачів 1, 2,3 в жодне судове та підготовче засідання по справі не з`явились, про дату, час та місце проведення яких були повідомлені належним чином. Так, згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідач 1 не має електронного кабінета в Єдиній інформаційно-телекомунікаційній системі, у зв`язку з чим направлення копій процесуальних документів по даній справі здійснювалося за офіційною юридичною адресою відповідача 1 у м. Слов`янську Донецької області.

Оскільки місцем реєстрації відповідача 2, є с. Званівка, Донецької області, відповідача 3: м. Сіверськ, Донецької області, яке згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, є територією де ведуться активні бойові дії, ухвалою від 26.08.2024 судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

06.09.2024 від Міністерства соціальної політики України на виконання ухвали Господарського суду Донецької області надійшли відомості, згідно яких станом на 29.08.2024 в ЄІБД ВПО міститься інформація про ОСОБА_2 , який з 29.05.2024 перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб органів соціального захисту населення, та на теперішній час його фактичним місцем проживання є наступне: АДРЕСА_3 . Також у вказаній відповіді зазначено, що інформація щодо іншої особи - ОСОБА_1 - в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня.

Враховуючи викладене, судом було здійснено направлення ухвал по даній справі на адресу реєстрації ОСОБА_2 у м. Жовква Львівської області, а також за місцем реєстрації ТОВ «ТОРГСПЕЦСНАБ» (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Богдана Ступки, буд. 25) рекомендованими листами з повідомленням. Разом із тим, вказані копії ухвал були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Отже, враховуючи, що ухвали по даній справі направлялися відповідачам 1 та 3 за адресою для листування/фактичного проживання і повернуті поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з огляду на те, що отримання поштової кореспонденції, зокрема, за адресою для листування/фактичного проживання залежало виключно від волевиявлення та дій даних відповідачів, за висновком суду, вказані відповідачі є такими, що повідомлені про розгляд справи належним чином.

Крім того, з метою повідомлення відповідача 2 про розгляд справи на офіційному сайті суду https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/ було розміщено відповідні оголошення.

Про хід розгляду справи відповідачі також могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень"://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачами не надано відзивів на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету. Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доводи учасників судового процесу, господарський суд:

В С Т А Н О В И В

24.03.2021 між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (далі - банк) (згідно з відомостями ЄДРПОУ 30.11.2022 назву змінено на Акціонерне товариство "Сенс Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгспецснаб» (далі - клієнт) було укладено кредитний договір №PSMB000165/579 (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого банк надає позичальнику кредит у національній валюті у сумі 1 963 200,00 грн. (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисяч двісті) гривень 00 копійок (далі - кредит) на цілі, зазначені у пункті 1.4 цього договору, а позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором.

Пунктом 1.2 кредитного договору сторони узгодили розмір процентної ставки наступним чином. Банк нараховує проценти на залишок строкової заборгованості позичальника за кредитною лінією (базова процентна ставка) у розмірі, визначеному за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) +6% річних (фіксована маржа) (пп.1.2.1). На день укладення договору розмір базової процентної ставки складає 7,33% річних та 6% річних = 13,33% річних, при цьому застосовано розмір індексу UIRD станом на 23.03.2021 (пп.1.2.2). Сторони погодили, що базова процентна ставка за цим договором є змінюваною (за типом) та переглядається банком щоквартально 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня або у разі, якщо вони припадають на вихідний або неробочий день, наступного банківського дня, виходячи зі значення Індексу UIRD станом на останній банківський день, що передує даті розрахунку нової Базової процентної ставки, та розміру фіксованої маржі, зазначеного в п.п. 1.3.1 цього договору, протягом всього строку кредитування позичальника (пп.1.2.3). Розрахунок та перегляд базової процентної ставки здійснюється без укладення окремої додаткової угоди до договору (пп.1.2.5).

Відповідно до п. 1.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит банку частинами і у такі терміни:

1. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 липня 2021

2. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 серпня 2021

3. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 вересня 2021

4. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 жовтня 2021

5. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 листопада 2021

6. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 грудня 2021

7. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 січня 2022

8. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 лютого 2022

9. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 березня 2022

10. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 квітня 2022

11. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 травня 2022

12. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 червня 2022

13. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 липня 2022

14. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 серпня 2022

15. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 вересня 2022

16. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 жовтня 2022

17. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00копійок - 23 листопада 2022

18. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 грудня 2022

19. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 січня 2023

20. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 лютого 2023

21. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 березня 2023

22. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 квітня 2023

23. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 травня 2023

24. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 червня 2023

25. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 липня 2023

26. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 серпня 2023

27. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 вересня 2023

28. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 жовтня 2023

29. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень00 копійок- 23 листопада 2023

30. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 грудня 2023

31. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 січня 2024

32. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 лютого 2024

33. 59 200,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок - 23 березня 2024

Згідно з п. 1.5 кредитного договору належне виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується: а) заставою рухомого майна, а саме: установка бетонозмішувальна «Граніт-60» СБ-560.00.00.000; б) порукою ОСОБА_1 , в) порукою ОСОБА_2 .

У день укладання договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію та позичковий рахунок для обліку кредиту (п.4.1 кредитного договору).

Відповідно до п.п. 4.2-4.3 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом переказу суми траншу з позичкового рахунку, зазначеного у пункті 12.3 цього договору, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 . Для цілей цього договору днем надання кредиту вважається день списання його суми з позичкового рахунку по реквізитах, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 6.2 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються щомісячно на суму кредиту, що фактично надана позичальнику і не повернена банку, протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт). При цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів.

Проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов`язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. Позичальник сплачує проценти за компенсаційною ставкою (визначеною згідно п. 2.3 цього договору) виключно за умови вчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. У разі повного повернення кредиту, в тому числі, але не виключно, дострокового, проценти, нараховані за користування кредитом, повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повне повернення кредиту, недостатньо для повного сплати процентів за його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів наступив і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів з урахуванням черговості, передбаченої п. 9.4 цього договору. Сума заборгованості по сплаті процентів, що не повернена у будь-який з зазначених вище строків, на наступний банківський день за днем закінчення відповідного строку переноситься банком на рахунки простроченої заборгованості. Якщо день закінчення зазначених вище строків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до чинного законодавства України, то днем погашення суми заборгованості по сплаті процентів є перший банківський день, що слідує за таким днем (п. 6.3. кредитного договору).

Згідно п. 6.4.2 кредитного договору у разі, якщо мало місце порушення позичальником умов цього договору (виникнення простроченої заборгованості за кредитом), а саме прострочення виконання зобов`язання зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за кредитом (відповідно до встановленого графіку згідно п. 1.3 цього договору) та/або прострочення виконання зобов`язання зі сплати частини нарахованих процентів за користування кредитом (за компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), всі нараховані проценти за календарний місяць, протягом якого строк існування будь-якого із вищезазначених порушень умов цього договору перевищував 15 календарних днів, відповідно до умов цього договору визнаються простроченими та підлягають сплаті позичальником за базовою процентною ставкою згідно п/п. 1.2.1 цього договору. У випадку припинення порушення позичальником умов цього договору (погашення простроченої заборгованості за кредитом) та, відповідно, відсутності підстав для призупинення надання Фондом Державної підтримки, сплата компенсації процентів за кредитом відновлюється з наступного календарного місяця за місяцем, в якому було усунене зазначене порушення умов цього договору, в т.ч. внаслідок реструктуризації простроченої заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.8.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у терміни, зазначені у пункті 1.3 цього договору. Повернення кредиту або його частини до настання зазначеного терміну вважається достроковим. Сума заборгованості за кредитом, що не повернена у вищезазначений строк, на наступний банківський день за днем закінчення цього строку, вважається простроченою. Якщо день закінчення зазначеного вище строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, то днем погашення суми фактичної заборгованості за кредитом є перший банківський день, що слідує за таким днем.

Позичальник має право достроково повернути кредит або його частину без застосування до нього штрафних санкцій. У випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, позичальник зобов`язаний самостійно та/або на вимогу банку повернути кредит достроково (п. 8.2 договору).

Згідно п. 9.3 договору якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості клієнта за кредитним договором, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості:

- прострочені комісії (за їх наявності);

- прострочені проценти за користування кредитом (за їх наявності);

- прострочені проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору (за їх наявності);

- проценти, визначені в абзаці другому пункту 10.6 цього договору (за їх наявності);

- прострочена сума кредиту (за її наявності);

- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом (за її наявності);

- пеня за прострочення повернення кредиту (за її наявності);

- передбачені цим договором штрафи (за їх наявності);

- строкові комісії (за їх наявності);

- строкові проценти за користування кредитом (за їх наявності);

- проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору (за їх наявності);

- строкове повернення кредиту;

- дострокове повернення кредиту.

Позичальник надає банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості позичальника за цим договором. Банк інформує позичальника у письмовій формі на його запит про застосовану черговість погашення заборгованості. Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Відповідно до п. 9.5 договору позичальник доручає банку у порядку договірного списання меморіальними ордерами списувати грошові кошти з будь-яких рахунків позичальника (в тому числі поточних та/або депозитних) у банку та направляти їх на виконання грошових зобов`язань позичальника за цим договором, термін чи останній день строку виконання яких настав, або виконання яких прострочено, у сумі, що не перевищує фактичної заборгованості позичальника на день списання.

Згідно п. 10.1.5 договору нарахування встановленої цим договором неустойки/пені/штрафних санкцій за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язання припиняється через три роки від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 10.2 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання всіх інших зобов`язань позичальника за цим договором у строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати направлення позичальнику відповідної вимоги у будь-якому із наступних випадків:

- у разі суттєвого порушення позичальником цього договору згідно з п. 10.3 цього договору;

- у разі, якщо до настання терміну або закінчення строку виконання будь-якого з передбачених цим договором грошових коштів зобов`язань позичальника останній надасть банку письмову заяву про неможливість своєчасно виконати таке зобов`язання згідно з цим договором;

- у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або будь-якою особою, що надала у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором, умов відповідного договору застави (за умови наявності застави);

- у разі втрати забезпечення, якщо це передбачено в договорах забезпечення (за умови наявності забезпечення);

- у разі прийняття компетентним органом (особою) рішення про припинення (ліквідацію або реорганізацію, крім реорганізації шляхом перетворення позичальника та/або будь-якої юридичної особи, що від свого імені надала гарантію, поруку або заставу у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором;

- у разі прийняття до розгляду будь-яким судом заяви будь-якої особи (в тому числі банку) про порушення провадження у справі про банкрутство позичальника та/або будь-якої іншої особи, що надала у заставу та/або поруку, та/або гарантію у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором;

- у разі виникнення у позичальника та/або у будь-якої особи, яка від свого імені надала гарантію, поруку або заставу у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором, простроченої заборгованості та/або несплаченої неустойки, пені, штрафних санкцій за будь-яким іншим договором, що укладений позичальником та/або такою особою з банком, незалежно від виду договору та суми такої заборгованості;

- у разі припинення дії хоча б одного із укладених на користь банку договорів страхування майна, яке зазначене у пункті 1.5 цього договору, крім випадків, коли її припинено за згодою банку;

- у випадках позбавлення позичальника права на отримання державної підтримки;

- за наявності інших обставин, передбачених цим договором.

Згідно п. 10.3 договору суттєвим порушенням позичальником цього договору вважається будь-яка з наступних обставин:

- повне або часткове прострочення повернення кредиту в термін, визначний згідно з пунктом 8.1 цього договору;

- повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитом хоча б за один місяць та/або комісії, якщо таке прострочення складає 10 (десять) і більше календарних днів;

- несплата або часткова несплата пені за прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання позичальника за цим договором, якщо таке прострочення складає 10 (десять) і більше календарних днів із дня направлення позичальнику вимоги банку про їх сплату;

- нецільове використання позичальником кредиту або будь-якої його частини;

- невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань по заміні втраченого забезпечення, передбачених пунктом 1.5 цього договору;

- невиконання або неналежного виконання позичальником протягом строку дії цього договору будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 7.1-7.6, 11.5 цього договору;

- недостовірність будь-якої з гарантій, наданих позичальником банку згідно з пунктами 3.2, 3.3, 3.4 цього договору;

- надання позичальником банку недостовірної або недійсної інформації, що призвело до виплати коштів державної підтримки на користь позичальника, який не мав права на її отримання.

Відповідно до п. 10.4 договору сторони домовились, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань з повного повернення кредиту після закінчення строку дії кредиту, вказаного у п. 1.3 цього договору або після закінчення строку виконання зобов`язання з повернення кредиту (його частини) у зв`язку з пред`явленням банком позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту (його частини) у зв`язку з пред`явленням банком позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання усіх інших зобов`язань позичальника за цим договором, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти від суми простроченого кредиту (його частини) до повного фактичного повернення кредиту, у розмірі та відповідно до умов, що передбачені п. 1.2 цього договору.

Згідно п. 10.5 договору проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору, нараховуються щомісячно, при цьому таке нарахування здійснюється не рідше одного разу на місяць, на суму кредиту (його частину) до повного фактичного повернення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод факт/факт).

Відповідно до п. 10.6 договору проценти, нараховані згідно з п. 10.5 цього договору, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. У разі повного повернення кредиту, проценти нараховані на суму простроченого кредиту (на частину кредиту, що прострочена) повинні бути сплачені до моменту такого повернення.

При цьому, якщо коштів, що направляються на повне повернення кредиту, недостатньо для повної сплати процентів, нарахованих відповідно до п. 10.4 цього договору, то вважається, що строк сплати таких процентів наступив, і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості, передбаченої п. 9.4 цього договору.

Згідно п. 11.3 договору він вважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором.

Кредитний договір та додатки до нього підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021 між Акціонерним товариством "Альфа Банк" (банк, кредитор) (нова назва Акціонерне товариство "Сенс Банк") та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель), фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) укладено договори поруки №PSMВ000165/579/2 від 24.03.2021 та №PSMВ000165/579/3 від 24.03.2021 відповідно.

Відповідно до п.1.1 договорів поруки поручитель поручається за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгспецснаб", (надалі-боржник), зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору №PSMB000165/579, укладеного між банком та боржником 24.03.2021 (основний договір) або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому:

- обов`язку повернути банку кредит у сумі 1 963 200,00 (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисячі двісті) гривень 00 копійок, що надалі іменується «кредит» частинами і у такі строки: 1. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 липня 2021 року; 2. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 серпня 2021 року; 3. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 вересня 2021 року; 4. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 жовтня 2021 року; 5. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 листопада 2021 року; 6. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 грудня 2021 року; 7. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 січня 2022 року; 8. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 лютого 2022 року; 9. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 березня 2022 року; 10. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 квітня 2022 року; 11. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 травня 2022 року; 12. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 червня 2022 року; 13. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 липня 2022 року; 14. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 серпня 2022 року; 15. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 вересня 2022 року; 16. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 жовтня 2022 року; 17. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 листопада 2022 року; 18. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 грудня 2022 року; 19. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 січня 2023 року; 20. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - 23 лютого 2023 року; 21. 59 500,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот)

- обов`язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) (далі за текстом - Індекс UIRD) +6% річних (шість процентів) річних (фіксована маржа), з урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору та застосовується за кредитом до дати його погашення, за умови вчасного та у повному обсязі виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору, у строк, визначений в основному договорі;

- обов`язку у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, достроково (до настання термінів або строків повернення / сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із основного договору;

- обов`язку сплачувати банку комісію у строки і розмірі, визначені в основному договорі;

- обов`язку сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором;

- обов`язок сплачувати банку проценти від простроченої суми кредиту (його частини), наданого за кредитною лінією, у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) (далі за текстом - Індекс UIRD) +6% річних (шість процентів) річних (фіксована маржа), (з урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору, - якщо прострочення складає не більше 15 календарних днів), яка застосовується за кредитом до дати його погашення.

Згідно п. 3.1 договорів поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов`язків, передбачених пунктом 1.1. цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Передбачена пунктом 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить повне або часткове невиконання обов`язків у встановлені основним договором та/або законодавством України строки (надалі - прострочення виконання обов`язку), зазначених у пункті 1.1 цього договору (п.3.2 договорів поруки).

Відповідно до п. 5.1 договорів поруки поручитель підтверджує, що він повністю ознайомлений з умовами основного договору та обов`язками боржника за ним, порука надана без мети отримання поручителем прибутку. Поручитель підтверджує, що він відмовився від права на оплату його послуг, наданих боржникові, і ця відмова є безумовною та безвідкличною.

Договори набувають чинності з моменту його підписання сторонами і діють до повного виконання зобов`язань боржника за основним договором. Порука припиняється через 6 (шість) років з дати набуття чинності договором (п.5.2 договорів поруки).

Договори поруки підписані представниками сторін без зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов кредитного договору здійснено перерахування грошових коштів на користь відповідача-1 в загальній сумі 1 963 200,00 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача-1. Як вбачається з банківських виписок, повернення кредитних коштів відбулось частково на суму 476 073,53 грн., а також частково було сплачено відсотки за користування кредитом в сумі 330 204,84 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 462 262,42 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Дослідивши умови кредитного договору №PSMB000165/579 від 24.03.2021 суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 означеного Кодексу).

Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми договору зумовлює його нікчемність (ст.1055 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021 утворилась та має місце заборгованість відповідача 1 за кредитом у розмірі 1 487 126,47 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач 1 вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем 1, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 1 487 126,47 грн.

Розглядаючи позов в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 462 262,42 грн, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заявлені до стягнення відсотки нараховані за період з 24.03.2021 по 08.05.2024.

При цьому відповідно до п. 1.3 кредитного договору кінцевим строком повернення кредиту є 23.03.2024 (останній день строку).

У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому вказано, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Суд зазначає, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно їх не сплачує) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.

За наведеним у ст. 625 ЦК України регулюванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема, за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України й охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2010 у справі № 912/1120/16.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 уточнила висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, таким висновком, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20) вказав, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України, речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (ч. 1 ст. 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Саме тому, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за ст. 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за ст. 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи п. 1.4 кредитного договору №PSMB000165/579 від 24.03.2021, який передбачає, що кінцевою датою повернення кредиту є 23.03.2024, відповідач-1 мав обов`язок повернути всю заборгованість за кредитним договором до 23.03.2024 включно.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово було продовжено.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України в силу п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Як вже зазначалося, відповідно до умов п. 6.3. кредитного договору проценти нараховуються за місяць.

Як зазначалось, позивач здійснив нарахування заборгованості за відсотками в сумі 462 262,42грн за період з 24.03.2021 по 01.05.2024. Проте нарахування позивачем відсотків за користування кредитом здійснено поза межами встановленого договором строку кредитування (за період з квітня 2024 по травень 2024) що є безпідставним. На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 424 935,54 грн.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно приписів ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №PSMB000165/579 від 24.03.2021 між позивачем, фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель) та фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) укладено договори поруки №PSMВ000165/579/2 від 24.03.2021 та №PSMВ000165/579/3 від 24.03.2021 відповідно.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачі мають відповідати перед позивачем за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором як солідарні боржники.

Беручи до уваги встановлений судом факт видачі кредиту та наявність солідарного обов`язку відповідачів щодо виконання грошового зобов`язання за спірним договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн., заборгованості за відсотками з користування кредитом в розмірі 424 935,54 грн., є правомірними, доведені належним чином та відповідачами не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача 1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 1 949 388,89 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 462 262,42 грн., задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ" (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Богдана Ступки, буд. 25; ), фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; ) заборгованість за кредитом в розмірі 1 487 126,47 грн., заборгованість за відсотками з користування кредитом в розмірі 424 935,54 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСПЕЦСНАБ" (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Богдана Ступки, буд. 25; ) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; ) судовий збір в сумі 22 944,757 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 11.12.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2024.

Суддя Ю.С. Зельман