ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.12.2024м. ДніпроСправа № 904/5354/24
Суддя Бажанова Ю.А. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Іноземного підприємства "Агбор Інжинірінг ЛТД". м. Дніпро

про визнання трудових відносин припиненими,-

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Іноземного підприємства "Агбор Інжинірінг ЛТД" в якому просить трудові відносини ОСОБА_1 з ІП "Агбор Інжинірінг ЛТД" вважати припиненими у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗПП України; зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ІП "Агбор Інжинірінг ЛТД".

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Перевіривши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пункт 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не вказано про наявність / відсутність електронного кабінету у сторін.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №3674-VІ).

Частиною 2 статті 9 Закону №3674-VІ визначено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ст. 4 Закону №3674-VІ).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з п.п. 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено через систему "Електронний суд" дві вимоги немайнового характеру, а саме:

1. Трудові відносини ОСОБА_1 з ІП "Агбор Інжинірінг ЛТД" вважати припиненими у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗПП України;

2. Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ІП "Агбор Інжинірінг ЛТД".

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 4844,80 грн (3 028,00 грн.х2х0,8).

Між тим, позивачем додано до позовної заяви докази сплати судового збору згідно квитанції про сплату №2071-6548-7116-6532 від 06.12.2024 на суму 345,00 грн та квитанції про сплату №2808-1270-7302-5505 від 09.11.2023 на суму 2 684,00 грн.

При цьому, головним спеціалістом відділу документального забезпечення (канцелярія) Господарського суду Дніпропетровської області складено довідку №423/24 від 12.12.2024, яку видано в тому, що платіжний документ №2808-1270-7302-5505 від 09.11.2023 використано у справі № 904/6563/23, яка надійшла 19.12.2023 за вх. № 4-6185/23.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у справі №904/6563/23 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/6563/23 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжного документу №2808-1270-7302-5505 від 09.11.2023 на суму 2684,31 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/5354/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/6563/23.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, прийняття судом платіжного документу №2808-1270-7302-5505 від 09.11.2023 на суму 2684,00 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/5354/24 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичного безпідставного повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 2684,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 2684,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин, платіжний документ №2808-1270-7302-5505 від 09.11.2023 на суму 2684,00 грн не може бути прийнятий судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Таким чином, з урахуванням змісту та розміру заявлених позовних вимог розмір судового збору, що підлягає сплаті складає 4 499,80 грн (4 844,80 грн - 345,00грн).

Позивачем не сплачений судовий збір за заявлені вимоги.

Водночас, клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір" до матеріалів позовної заяви позивачами не надано.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається в прохальній частині позову міститься вимога про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ІП "Агбор Інжинірінг ЛТД".

Між тим Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не зазначений у позові у якості сторони.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (частина 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу).

Однак, позивачем не додано до позовної заяви доказів направлення позовної заяви з додатками за місцезнаходженням Іноземного підприємства "Агбор Інжинірінг ЛТД" та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради .

Отже, враховуючи відсутність надіслання сторонам копії позовної заяви з додатками, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам пункту 1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви, в строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення позову без руху, надати до суду:

- докази оплати судового збору в розмірі 4 499,80 грн;

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін;

- викласти зміст позовних вимог з урахуванням пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України;

- надати до суду докази відправлення сторонам копії позовної заяви з додатками.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Бажанова