ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. Справа№ 910/13208/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Чечотка В.Д.

учасники справи:

від позивача: Черевань Л.С., Нижник О.М.,Бакланов Д.В.

від відповідача : Прокопів Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024

у справі №910/13208/23 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 945 614 957,59 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 945 614 957,59 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 задоволено позовні вимоги частково. Стягнуто із Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" основну заборгованість в розмірі 913 196 463,33 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 693 514,30 грн, 3% річних в розмірі 21 055 278,82 грн, судовий збір в розмірі 939 400 грн. Закрито провадження у справі № 910/13208/23 в частині стягнення 79 444 815,18 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" основної заборгованості у сумі 913 196 463,33 грн скасовано частково: закрито провадження у справі в частині стягнення 48 139 061,94 грн основної заборгованості, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.10.2024 касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" задоволено частково: постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у частині закриття провадження у справі щодо стягнення 48 139 061,94 грн основної заборгованості у справі № 910/13208/23 скасовано, справу № 910/13208/23 у скасованій частині передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду; у решті рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у справі № 910/13208/23 залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 №910/13208/23 призначено справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 до розгляду, розгляд призначено на 11.12.2024.

Розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 48 139 061,94 грн основної заборгованості, колегія суддів відзначає наступне.

Під час здійснення апеляційного перегляду рішення апелянтом було подано до суду клопотання про закриття провадження в частині. У цьому клопотанні заявник просить суд апеляційної інстанції закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 17 250 826,79 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що станом на 01.05.2024, після винесення рішення Господарським судом міста Києва, Державне підприємство "Гарантований покупець" додатково здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.01.2024 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" за договором в сумі 17 250 826,79 грн за надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг. Як убачається з наданого суду апеляційної інстанції акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.01.2024, укладеного між сторонами у справі, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги на суму 17 250 826,79 грн. 29.05.2024 апелянтом також було подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 308 887 235,15 грн. У якості доказів часткового погашення суми основного боргу апелянт надав суду копії платіжних інструкцій від 23.05.2024 №№ 370855, 370856 на суму 25 323 857,91 грн та 5 564 377,24 грн відповідно.

Розглінувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення. При цьому судом враховуються висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/3006/23, щодо можливості прийняття на стадії апеляційного розгляду справи доказів та закриття провадження у справі, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі:

"7.35. Таким чином, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду висновує, що суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.

7.36. Водночас у разі, якщо при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції встановлено наявність підстав, за яких судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим, то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Подібний підхід застосовний відповідно до частини третьої статті 278 ГПК України, згідно із якою у разі, якщо настала смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництво (пункт 6 частини першої статті 231 ГПК України) після ухвалення судового рішення, застосуванню підлягають положення статті 231 ГПК України у разі, якщо судом першої інстанції ухвалено, відповідно, незаконне і необґрунтоване рішення.

7.37. Отже, при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:

- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;

- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

7.38. У тому разі, коли суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то встановлені апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України".

Велика Палата Верховного Суду в ухвалах від 09.08.2019 у справі № 910/12968/17, від 04.11.2019 у справі №916/313/18 зазначила, що, виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень статей 302, 303 ГПК і статей 13, 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що з метою застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №130/1001/17, від 25.06.2019 у справі №911/1418/17, від 15.01.2020 у справі №914/261/18, від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 29.09.2021 у справі №166/1222/20, від 19.04.2023 у справі №909/615/15, від 27.07.2023 у справі №759/29344/21 від 15.09.2023 у справі №910/6804/23 тощо).

Отже, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду превалюють над висновками Верховного Суду.

Враховуючи висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/3006/23, а також те, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.10.2024 касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" задоволено частково: постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у частині закриття провадження у справі щодо стягнення 48 139 061,94 грн основної заборгованості у справі № 910/13208/23 скасовано, справу № 910/13208/23 у скасованій частині передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду; у решті рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у справі № 910/13208/23 залишено без змін, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду в частині задовлення позовних вимог про стягнення з відповідача на корить позивача 48 139 061,94 грн основної заборгованості також підлягає залишенню без змін.

При цьому судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - ДП "Гарантований покупець", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 у відповідній частині відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/13208/23 в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" (36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б, ідентифікаційний код 42223804) основної заборгованості у розмірі 48 139 061,94 грн залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Гарантований покупець".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран