РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2024Справа № 910/11165/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" про стягнення 21 006,48 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 21 006,48 грн., з яких 8 280,00 грн. пені, 8 600,00 грн. штрафу, 2 519,93 грн. інфляційних втрат та 1 606,55 грн. 3% річних за Договором на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 27/03-19 від 27.03.2019 року на підставі статей 526, 530, 549, 624, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном у 5 днів з моменту отримання ухвали.

04.10.2024 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Стечишиним Володимиром Івановичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" (відповідач, замовник) укладено Договір № 27/03-19 на перевезення вантажу автомобільним транспортом (Договір), за умовами пункту 1.1 якого перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником (або зазначеним замовником відправником) вантаж до пункту призначення, а замовник зобов`язується оплатити транспортні послуги за умовами, визначеними у Договорі та заявці.

Відповідно до пункту 1.2 Договору об`єкт перевезення та інші особливі умови Договору визначаються в узгодженій сторонами заявці, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 3.2 Договору замовник надає перевізнику заявку на перевезення за встановленою формою не пізніше, ніж за 12 годин до початку перевезення; після узгодження та підписання перевізником заявки починають діяти зобов`язання сторін, пов`язані з перевезенням.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що конкретні умови перевезення обумовлюються в заявці на кожне перевезення, яка є невід`ємною частиною Договору; заявка, передана засобами факсимільного зв`язку, має юридичну силу оригіналу

У відповідності до пункту 5.2 Договору ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), узгоджуються додатково перед кожним перевезенням (групою перевезень) і обумовлюються в разовій заявці, передбаченій пунктом 4.2 Договору.

Згідно з пунктом 5.7 Договору термін оплати наданих перевізником послуг становить 3 календарні дні з моменту отримання замовником оригіналів товарно-транспортної накладної, податкової накладної, рахунка; термін оплати може бути змінений, якщо це обумовлено в разовій заяві, надісланій перед конкретним перевезенням (групою перевезень), і погоджено з перевізником.

Пунктом 10.6 Договору сторони погодили, що договір укладається на три роки та набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

За змістом пункту 10.7 Договору останній вважається продовженим на наступний період, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії Договору ні одна із сторін не заявить в письмовій формі про свої наміри припинити Договір.

Постановою Північний апеляційний господарський суд від 14.02.2024 року у справі № 910/13798/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" про стягнення 45 000,00 грн. заборгованості за Договором на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 27/03-19 від 27.03.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 року у справі № 910/13798/23 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 року у справі № 910/13798/23 скасовано, ухвалено нове рішення, позов Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" на користь Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича 45 000,00 грн. основного боргу, 2 684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 2 684,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, вищезазначеним рішенням суду, яке 14.02.2024 року набрало законної сили, встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" договірних зобов`язань, в частині своєчасної сплати за послуги з перевезення.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем несвоєчасно виконано грошового зобов`язання з оплати за послуги з перевезення на підставі Договору на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 27/03-19 від 27.03.2019 року, у зв`язку з чим позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 8 280,00 грн. пені, 8 600,00 грн. штрафу, 2 519,93 грн. інфляційних втрат та 1 606,55 грн. 3% річних.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Постановою Північний апеляційний господарський суд від 14.02.2024 року у справі № 910/13798/23, яка набрала законної сили 14.02.2024 року, підтверджується порушення відповідачем зобов`язання з своєчасної оплати послуг з перевезення на підставі Договору на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 27/03-19 від 27.03.2019 року.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з своєчасної оплати за отримані послуги не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за заявлені ним періоди, встановив, що зазначені розрахунки є арифметично вірними, отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2 519,93 грн. інфляційних втрат та 1 606,55 грн. 3% річних.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8 280,00 грн. пені та 8 600,00 грн. штрафу на підставі пункту 8.5 Договору.

За умовами пункту 8.5 Договору за порушення терміну оплати наданих перевізником послуг замовник сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У разі затримки оплати послуг більше 10 календарних днів Замовник сплачує додатково штраф у розмірі 200 гривень за кожні 10 днів такого прострочення.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Позовні вимоги в частині стягнення 8 280,00 грн. пені та 8 600,00 грн. штрафу також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам Договору та вимогам закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертекс ЛТД" (04073, місто Київ, проспект Московський, будинок 8, корпус 50, офіс 12; ) про стягнення 21 006,48 грн) на користь Фізичної особи-підприємця Стечишина Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 8 280 (вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. пені, 8 600 (вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп. штрафу, 2 519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 1 606 (одна тисяча шістсот шість) грн. 55 коп. 3% річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна