ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" грудня 2024 р. Cправа № 902/1308/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Фізичної особи-підприємця Гапонової Анастасії Павлівни ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 520,30 грн

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 10.12.2024 (вх. № 1371/24 від 10.12.2024) Військової частини НОМЕР_1 з вимогами до Фізичної особи-підприємця Гапонової Анастасії Павлівни про стягнення 520,30 грн пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на порушення Фізичною особою-підприємцем Гапоновою Анастасією Павлівною зобов`язань за Договором № 23/2 від 24.04.2024 про закупівлю Товару за державні кошти, в частині поставки товару у строки обумовлені даним Договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 справу розподілено судді Матвійчуку В.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 10.12.2024 (вх. № 1371/24 від 10.12.2024) господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

Позивачем заявлено вимоги майнового характеру - стягнення пені в розмірі 520,30 грн, у зв`язку з чим сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем, складає 3 028,00 грн.

При цьому суд зважає, що позовна заява № б/н від 10.12.2024 (вх. № 1371/24 від 10.12.2024) направлена до Господарського суду Вінницької області 10.12.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та зареєстрована в канцелярії суду 10.12.2024, що підтверджується штампом суду за вх. № 1371/24.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 * 0,8 = 2 422,40 грн).

Проте, докази сплати судового збору до позовної заяви не додані.

Натомість, позивач разом з позовом подав заяву № 470/1/2470 від 09.12.2024, у якій просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Аналогічне клопотання викладено у прохальній частині позовної заяви.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання позивач посилається на відсутність належного фінансування, що пов`язано з необхідністю вирішення в першу чергу завдань по забезпеченню фінансування військ залучених до бойових дій в умовах воєнного стану в Україні.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати допускається враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями; батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; членами малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, у той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Натомість, в силу положень наведеного Закону України "Про судовий збір" та виходячи із наведених в позові обставин, суд не вбачає умов, за яких могло б відбутися відстрочення судового збору Військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивач не відноситься до переліку відповідних суб`єктів, визначених в Законі України "Про судовий збір".

Крім того, позов у даній справі (про стягнення 520,30 грн пені) не пов`язаний із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодуванням шкоди здоров`ю, позаяк доказів протилежного позовні матеріали не містять.

Також позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України віднесення його до переліку категорій осіб, яким згідно зі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" надано пільги щодо сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі не підлягає задоволенню.

Крім того, під час розгляду клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, згідно із якою вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, позивач не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України та не надав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що відповідно до ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою усунення встановлених недоліків позивач має надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн за подання до суду даного позову.

Разом з тим суд звертає увагу позивача на те, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Окрім того, суд акцентує увагу позивача, що відповідно до частини першої статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно із ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена права та можливості звернутися із заявою про стягнення із Фізичної особи-підприємця Гапонової Анастасії Павлівни 520,30 грн грошової заборгованості у порядку наказного провадження.

Поряд з цим частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302,8 грн. При подачі такої заяви в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" підлягає застосуванню коефіцієнт пониження 0,8, внаслідок чого судовий збір становить 242,24 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 42, 77, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 № б/н від 10.12.2024 (вх. № 1371/24 від 10.12.2024) залишити без руху.

Військовій частині НОМЕР_1 усунути недоліки позовної заяви № б/н від 10.12.2024 (вх. № 1371/24 від 10.12.2024).

Військовій частині НОМЕР_1 встановити строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Примірник ухвали направити Військовій частині НОМЕР_1 до електронного кабінету в ЄСІТС.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 16.12.2024.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи