РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2024Справа № 910/5909/24

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цареславське" (Україна, 49069, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, буд. 49; ідентифікаційний код: 34231040)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (Україна, 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс ЛТД" (Україна, 49018, м. Дніпро, пров. Квітковий, буд. 63; ідентифікаційний код: 24437428)

про стягнення 324 528,75 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цареславське" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (далі - відповідач) про стягнення 324528,75 грн, з яких 134269,99 грн страхового відшкодування, 126102,59 грн пені, 53286,27 грн інфляційних втрат та 10869,90 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено несучу конструкцію даху автомийки позивача. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника екскаватора-навантажувача JCB 3 CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП була застрахована у відповідача за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021, відповідач є особою, відповідальною за завдану позивачу майнову шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

03.06.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс ЛТД" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 було витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, а/с 272) відомості щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

14.10.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 07.10.2024.

14.10.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 07.10.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 о 14 год. 55 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - екскаватора-навантажувача JCB 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

За фактом ДТП 06.05.2021 інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області, лейтенантом Гнатович І.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №131579, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи екскаватором-навантажувачем JCB 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду, а саме на несучу конструкцію даху автомийки.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено, зокрема, автомийку самообслуговування, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває у власності позивача.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2021 у справі №932/3987/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

07.05.2021 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ №032988Дп/19ДГО21 від 12.02.2021.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "- екскаватора-навантажувача JCB 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП була застрахована у відповідача згідно з договором ОСЦПВВНТЗ №032988Дп/19ДГО21 від 12.02.2021, позивач 06.10.2021 звернувся до відповідача із Заявою щодо виплати страхового відшкодування.

З огляду на те, що відповідач не здійснив виплату позивачеві страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 134269,99 грн страхового відшкодування, 126102,59 грн пені, 53286,27 грн інфляційних втрат та 10869,90 грн 3 % річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вказана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

При цьому, відповідно до ст. 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Зі змісту Договору №032988Дп/19ДГО21 від 12.02.2021, укладеного між відповідачем, як страховиком, та третьою особою, як страхувальником, вбачається, що сторонами було укладено договір добровільного страхування.

У свою чергу, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, регулює відносини у сфері саме обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем не надано доказів укладення третьою особою договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо екскаватора-навантажувача JCB 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП, в тому числі з відповідачем. Окрім того, відповідна інформація також відсутня в єдиній централізованій базі даних (ЦБД) МТСБУ, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю МТСБУ №9-03/45371 від 21.10.2024.

Відтак відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин законодавства, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У свою чергу, зі змісту Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 вбачається, що предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю, працездатності, майну третіх осіб, під час експлуатації наземного транспортного засобу - екскаватора-навантажувача JCB ЗСХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Договір страхування укладено відповідно до Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, що зареєстровані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 19.09.2013 за № 1213377 (далі - Правила).

Частиною першою статті 25 Закону України "Про страхування" встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Так, Договором №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 визначено, що розмір збитку, завданого потерпілій особі, встановлюється страховиком на підставі заяви (вимоги, претензії) потерпілої особи до страхувальника або страховика, яка містить довідки, рахунки та інші документи, що підтверджують розмір завданого збитку, а також матеріалів і висновків уповноваженої страховиком особи, компетентних органів, органів державного контролю та нагляду за дорожнім рухом і перевезеннями, медико-соціальних експертних комісій (МСЕК, ЛКК), органів соціального забезпечення та ін., про причини, наслідки і обсяг заподіяної шкоди (п. 19.6.1).

Відповідно до пункту 11.7 Правил, якщо інше не передбачено договором страхування, при настанні страхового випадку страховик відшкодовує шкоду, заподіяну майну потерпілої особи:

11.7.3 У разі пошкодження або фізичного знищення доріг, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей - шкоду, яка визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства з урахуванням наступного: у разі пошкодження доріг, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей - розмір шкоди визначається відповідно до витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом вказаних матеріальних цінностей з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Висновком судового експерта Харченка Вадима Володимировича (свідоцтво №1179 від 05.12.2007, свідоцтво №1873 від 28.04.2017), що складений 19.12.2023 за результатами проведеного за заявою директора Дніпропетровської дирекції ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" Доленко С.А. будівельно-технічного дослідження №1086/10-21, встановлено розмір завданої автомийці самообслуговування матеріальної шкоди внаслідок ДТП - 94245,00 грн.

У свою чергу, згідно з п. 13.1 Договору №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 страховим випадком за цим договором є факт заподіяння шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи внаслідок ДТП, цивільну відповідальність за заподіяння яких несе страхувальник або водій, якщо розмір цієї шкоди перевищує ліміти відповідальності, які діяли за договором ОСЦПВ на момент настання страхового випадку (у випадку наявності у страхувальника чинного договору ОСЦПВ) або якщо розмір цієї шкоди перевищує ліміти відповідальності (страхові суми), встановлені ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у випадку відсутності у страхувальника чинного договору ОСЦПВ).

Оскільки судом встановлено факт відсутності у третьої особи чинного станом на дату ДТП договору ОСЦПВ щодо екскаватора-навантажувача JCB 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідача виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування потерпілому на підставі Договору №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 тільки в тому випадку, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміти відповідальності (страхові суми), встановлені ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на момент настання страхового випадку.

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

При цьому в силу п. 9.5 вказаної статті розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Станом на час дії Договору №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 та на дату ДТП чинними були Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.04.2019 № 538 та Розпорядження від 09.07.2010 №566, якими встановлені розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - 130 000 гривень на одного потерпілого.

Оскільки розмір шкоди (94 245,00 грн), завданої потерпілій особі (позивачу) третьою особою не перевищує встановленого законом ліміту відповідальності (130 000,00 грн), суд дійшов висновку про те, що страховий випадок за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021 не настав, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право вимоги щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача, як зі страховика третьої особи, відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 126 102,59 грн пені, 53 286,27 грн інфляційних втрат та 10 869,90 грн 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено відсутність у відповідача обов`язку перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування за Договором №03298/Дп/19ДГО21 від 12.02.2021, правові підстави для стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму заявленого до стягнення страхового відшкодування, також відсутні.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 4 867,93 грн покладаються на позивача у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 4 867,93 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2024

Суддя О.В. Нечай