ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року м.Дніпро Справа № 908/1896/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного підприємства НІ-КО на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24 (суддя Педорич С.І.)

За позовом: Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя 69105; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: Приватного підприємства НІ-КО (просп. Соборний, буд. 152, м. Запоріжжя, 69095; ідентифікаційний код юридичної особи 31953127)

про стягнення коштів в розмірі 96 140,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

09.07.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до відповідача Приватного підприємства НІ-КО про стягнення заборгованості за договором оренди землі №00546 від 28.10.2015за період 01.01.2021-29.02.2024 в розмірі 96 140,16 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024року у справі № 908/1896/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного підприємства Ні-Ко на користь Запорізької міської ради 96 140,16 грн заборгованості з орендної плати за землю та 2 422,40 грнвитрат зі сплати судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 28.10.2015р. між Запорізькою міською радою (далі Позивач, Орендодавець) та Приватним підприємством «Ні-Ко» () (далі Відповідач, Орендар) укладено договір оренди землі №00546 від (далі Договір). Власником земельної ділянки загальною площею 0,0354 га, за адресою: м.Запоріжжя, пр. Леніна, 152 (далі Земельна ділянка) є територіальна громада міста Запоріжжя, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №370247126 від 18.03.2024.

Додатковою угодою №00256, укладеною 05.11.2018р. між Позивачем та Відповідачем про внесення змін до договору оренди землі від 28.10.2015 №00546 (далі Додаткова угода), відповідно до якої внесли зміни до Договору оренди землі, а саме:

1. Пункт « 6.» договору виклали в наступній редакції: « 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 543 252 грн. 38 коп., в цінах 2018 року».

2. Пункт « 12.» договору виклали в наступній редакції: « 12. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 46 297 грн. 57 коп., в цінах 2018 року».

Сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 з урахуванням оплати 35 208,00 грн складає 11 089,57 грн; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 з урахуванням оплати 33 987,88 грн складає 16 939,45 грн; за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з урахуванням оплати 0,00 грн, складає 58 566,43 грн; за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 з урахуванням оплати 0,00 грн, складає 10 090,71 грн. Загальна сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2021 по 29.02.2024 становить 96 140,16 грн.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з зазначеним рішенням, через систему Електронний суд, Приватне підприємство НІ-КО, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 року по справі № 908/1896/24 і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Стягнути зі ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (ідентифікаційний код юридичної особи - 04053915; місцезнаходження: Україна, 69105, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 206) суму судових витрат в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт зазначає, що Господарський суд Запорізької області вважав доведеною суму заборгованості з орендної плати в розмірі 96 140,16 (дев`яносто шість тисяч сто сорок) гривень шістнадцять копійок за період з 01 січня 2021 по 29 лютого 2024, яка: за період з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 з урахуванням оплати 35 208,00 гривень складає 11 089,57 гривень; за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 з урахуванням оплати 33 987,88 гривень складає 16 939,45 гривень; за період з 01 січня 2023 по 31 грудня з урахуванням оплати 0,00 гривень, складає 58 566,43 гривень;

за період з 01 січня 2021 по 29 лютого 2024 з урахуванням оплати 0,00 гривень складає 10 090,71 гривень. При цьому Суд не взяв до уваги значний проміжок часу між кінцевою датою розрахунку заборгованості та датою звернення до суду.

30 квітня 2024 ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "НІ-КО" було перераховано орендну плату за землю в розмірі 18 000,00 (вісімнадцяти) тисяч гривень (квитанція до платіжної інструкції # 0.0..1 від 30 квітня 2024), тобто на момент звернення ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ з позовом до суду розмір заборгованості був меньшим за заявлений; 12 липня 2024 орендарем було перераховано 10 000,00 (десять тисяч) гривень в рахунок орендної плати за землю (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 від 12 липня 2024, а 02 вересня

2023 року орендарем було перераховано 9 000,00 (дев`ять тисяч) гривень в рахунок орендної плати за землю (квитанція до платіжної інструкції # 0.0..1 від 02 вересня 2024). Таким чином, заборгованості з орендної плати в розмірі 96 140,16 (дев`яносто шість тисяч сто сорок) гривень шістнадцять копійок за період з 01 січня 2021 по 01 лютого 2024 не відповідає дійсності.

Плата за оренду землі з 01 березня 2022 по 31 грудня 2022 та з 01 лютого 2023 по 31 грудня 2023 року не повинна нараховуватись ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ "НІ-КО".

Рішення Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 було прийнято за відсутності представника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО", при цьому доказів належного оповіщення його представника не додані до матеріалів справи, тобто порушено принцип гласності і відкритості судового процесу та змагальності сторін, який визначений статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з неповідомленням представника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО" про судовий розгляд, останній не мав можливість надати докази здійснення орендної плати та довести вищевказані факти, які відомі ЗАПОРІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ РАДІ, однак вони не були доведені до суду ЗАПОРІЗЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ, тож під час судового розгляду було порушено принцип рівності сторін, який передбачено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, при прийнятті вищевказаного рішення суттєво порушено процесуальні права ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО", що є підставою для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 року у справі № 908/1896/24.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає, що аргументи Відповідача-Апелянта, викладені в апеляційній скарзі від 02.10.2024р. є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Просить залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ні-Ко» на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024р. у справі №908/1896/24 без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024р. у справі №908/1896/24 залишити без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/1896/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства НІ-КО на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

11.10.2024р. матеріали справи № 908/1896/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства НІ-КО на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів реєстрації електронного кабінету, відповідно до ст. 6 ГПК України, доплатити судовий збір.

04.11.2024 на адресу Центрального апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від Приватного підприємства НІ-КО надійшла заява про усунення недоліків.

Враховуючи, що апелянтом виконані вимоги ст.ст. 256, 258, 259 ГПК України, підстави для повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, апеляційний суд вважає за можливе відкрити апеляційне провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства НІ-КО на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Запорізькою міською радою (далі Позивач, Орендодавець) та Приватним підприємством «Ні-Ко» () (далі Відповідач, Орендар) був укладений договір оренди землі №00546 від 28.10.2015 року (далі Договір).

Згідно з п. 1 Договору, Орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесят восьмої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №74/2 від 10 червня 2015р., надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування крамниці непродовольчих товарів, яка знаходиться: м.Запоріжжя, пр. Леніна, 152.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0354га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:004:0042 (п. 3 договору).

Власником земельної ділянки загальною площею 0,0354 га, за адресою: м.Запоріжжя, пр. Леніна, 152 (далі Земельна ділянка) є територіальна громада міста Запоріжжя, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №370247126 від 18.03.2024.

Відповідно до п. 11. Договору, договір укладено до 10.06.2034.

05.11.2018 між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода №00256 про внесення змін до договору оренди землі від 28.10.2015 №00546 (далі Додаткова угода), відповідно до якої внесли зміни до Договору оренди землі, а саме:

1. Пункт « 6.» договору виклали в наступній редакції: « 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 543 252 грн. 38 коп., в цінах 2018 року».

2. Пункт « 12.» договору виклали в наступній редакції: « 12. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 46 297 грн. 57 коп., в цінах 2018 року».

Рішенням міської ради від 19.02.2016 №15 «Про перейменування проспекту Леніна в місті Запоріжжя на проспект Соборний» проспект Леніна перейменовано на проспект Соборний. Тобто, Земельна ділянка, яка перебуває у користуванні Відповідача розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, 152.

28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564). Зазначеним рішення Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно до додатку до вказаного рішення (повний текст додатку до рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/upload/content/o_1ctv8454o1jog1o5810p7g8qq2tm6.pdf) річний розмір орендної плати за інші земельні ділянки становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

У листі від 25.03.2024 №06.1-14/485 Запорізька міська рада надала інформацію щодо перерахування коштів до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб», зокрема, про сплату ПП «НІ-КО» () у 2021 35 208,00 грн, у 2022 році 33 987,88 грн, у 2023 році -0,00 грн, за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 - 0,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 05.04.2024 на адресу відповідача була направлена претензія №01/02-11/0948 від 03.04.2024 з вимогою невідкладно сплатити суму заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 96 140,16 грн, яка виникла станом на 29.02.2024.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом позовних вимог є матеріально правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 96 140,16 грн, яка утворилася за договором оренди землі №00546 від 28.10.2015 року в період з 01.01.2021 по 29.02.2024

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що загальний розмір заборгованості з орендної плати за договором оренди землі №00546 від 28.10.2015 року за період з 01.01.2021 по 29.02.2024 становить 96 140,16 грн.

Відповідно до пункту 14 Договору оренди землі №00546 від 28.10.2015 року, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Управління…

Відповідно до змісту копій квитанцій до платіжної інструкції, які надані Відповідачем-Апелянтом, датовані 30.04.2024р. на суму 18 000 грн.(платіжка 0.0..1); 12.07.2024р. на суму 10 000 грн. (платіжка 0.0..1) та 02.09.2024р. на суму 9 000грн. (платіжка 0.0..1) в якості призначення платежу зазначено : « *:101:31953127:18010600:орендна плата з юридичних осіб: ПП НІ КО.».

З урахуванням відсутності в тексті призначення платежу вищезазначених квитанцій посилань на віднесення платежів в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду, яке є предметом апеляційного оскарження або, принаймні, в періоди з 01.01.2021р. по 29.02.2024р. вищенаведені платіжні документи 0.0..1; 0.0..1 та 0.0..1 не приймаються до уваги, як неналежні в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, до : « Господарський суд Запорізької області вважав доведеною суму заборгованості з орендної плати в розмірі 96 140,16 (дев`яносто шість тисяч сто сорок) гривень шістнадцять копійок за період з 01 січня 2021 по 29 лютого 2024, яка: за період з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 з урахуванням оплати 35 208,00 гривень складає 11 089,57 гривень; за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 з урахуванням оплати 33 987,88 гривень складає 16 939,45 гривень; за період з 01 січня 2023 по 31 грудня з урахуванням оплати 0,00 гривень, складає 58 566,43 гривень;

за період з 01 січня 2021 по 29 лютого 2024 з урахуванням оплати 0,00 гривень складає 10 090,71 гривень. При цьому Суд не взяв до уваги значний проміжок часу між кінцевою датою розрахунку заборгованості та датою звернення до суду.

30 квітня 2024 ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "НІ-КО" було перераховано орендну плату за землю в розмірі 18 000,00 (вісімнадцяти) тисяч гривень (квитанція до платіжної інструкції # 0.0..1 від 30 квітня 2024), тобто на момент звернення ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ з позовом до суду розмір заборгованості був меньшим за заявлений; 12 липня 2024 орендарем було перераховано 10 000,00 (десять тисяч) гривень в рахунок орендної плати за землю (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 від 12 липня 2024, а 02 вересня

2023 року орендарем було перераховано 9 000,00 (дев`ять тисяч) гривень в рахунок орендної плати за землю (квитанція до платіжної інструкції # 0.0..1 від 02 вересня 2024). Таким чином, заборгованості з орендної плати в розмірі 96 140,16 (дев`яносто шість тисяч сто сорок) гривень шістнадцять копійок за період з 01 січня 2021 по 01 лютого 2024 не відповідає дійсності…».

Доводи апеляційної скарги в частині : « територія Запорізької міської територіальної громади з 01 лютого 2023 віднесена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого НАКАЗОМ МІНІСТЕРСТВА З ПИТАНЬ РЕІНТЕГРАЦІЇ ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНИХ ТЕРИТОРІЙ УКРАЇНИ від 22 грудня 2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 за № 1668/39004. При цьому відповідно до підпункту 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ "перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" встановлено, що:

"69.14. За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".

Таким чином, плата за оренду землі з 01 березня 2022 по 31 грудня 2022 та з 01 лютого 2023 по 31 грудня 2023 року не повинна нараховуватись ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ "НІ-КО"…» відхиляються колегією суддів як такі, що гуртуються на помилковому тлумаченні скаржником змісту Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого НАКАЗОМ МІНІСТЕРСТВА З ПИТАНЬ РЕІНТЕГРАЦІЇ ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНИХ ТЕРИТОРІЙ УКРАЇНИ від 22 грудня 2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 за № 1668/39004.

03.04.2024р. Позивач направив на адресу Відповідача-Апелянта претензію про сплату заборгованості з орендної плати за землі (№01/02-11/0948, яка міститься в матеріалах справи).

25.04.2024р. Позивачем на адресу Відповідача-Апелянта, на виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, було направлено заяву про видачу судового наказу, якою просив стягнути з Відповідача-Апелянта на користь Позивача заборгованість за договором оренди землі №00546 від 28.10.2015р. за період з 01.01.201р. по 29.02.2024р. в розмірі 96 140,16 грн.

29.04.2024р. Позивач поштою отримав лист від Відповідача-Апелянта про наявність боргу по сплаті орендної плати за землю, в якому виклав свою незгоду з претензією.

Тобто, Відповідач-Апелянт вчасно відреагував на наміри Позивача щодо стягнення заборгованості.

09.07.2024р. Позивачем на адресу Суду першої інстанції через зареєстрований електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІТС було направлено позовну заяву про стягнення заборгованість за договором оренди землі №00546 від 28.10.2015р. за період з 01.01.201р. по 29.02.2024р. в розмірі 96 140,16 грн.

Ухвалою від 11.07.2024р. Суд першої інстанції відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та направив його поштою Відповідачу- Апелянту, так як електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІТС у нього відсутній.

В зазначеній ухвалі Судом першої інстанції Відповідачу-Апелянту було встановлено строк для надання відзиву в порядку ст. 165 ГПК України.

Суд першої інстанції зазначену ухвалу направив Відповідачу-Апелянту поштовим відправленням за адресою місцезнаходження Відповідача-Апелянта. 30.07.2024р. поштове відправлення на адресу Відповідача-Апелянта, в якому містилася ухвала суду від 11.07.2024р., було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ «Укрпошта» форми 20 «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021р. у справі №911/3142/19, від 27.11.2019р. у справі №913/879/17, від 21.05.2020р. у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020р. у справі №24/260-23/52-б).

02.08.2024р. ухвалу суду від 11.07.2024р. було розміщені на офіційному вебпорталі судової влади України - Господарського суду Запорізької області в мережі Інтернет за вебадресою: https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009.

Також, за змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, Відповідач-Апелянт не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Запорізької області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у ст. 129 Конституції України та ст.ст. 13, 14, 74 ГПК України, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що : « …рішення Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 було прийнято за відсутності представника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО", при цьому доказів належного оповіщення його представника не додані до матеріалів справи, тобто порушено принцип гласності і відкритості судового процесу та змагальності сторін, який визначений статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з неповідомленням представника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО" про судовий розгляд, останній не мав можливість надати докази здійснення орендної плати та довести вищевказані факти, які відомі ЗАПОРІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ РАДІ, однак вони не були доведені до суду ЗАПОРІЗЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ, тож під час судового розгляду було порушено принцип рівності сторін, який передбачено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, при прийнятті вищевказаного рішення суттєво порушено процесуальні права ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІ-КО", що є підставою для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 року у справі № 908/1896/24.

02 червня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/17792/17 констатував, що Конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним - це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення…»

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі №904/2194/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства НІ-КО на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/1896/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн покласти на Приватне підприємство НІ-КО.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус