02.12.2024Справа № 910/9107/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД Лекс» про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»
2. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про стягнення 197 901 73,43 грн.
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.12.2024.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства " Гарантований покупець " 25539224,08 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 (суддя Пінчук В.І.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" задоволені. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» 24 020 327 грн. 75 коп. основного боргу, 396 456 грн. 70 коп. пені, 996 300 грн. 56 коп. штрафу, 78 728 грн. 68 коп. - 3% річних, 47 410 грн. 39 коп. збитків від інфляції, 383 088 грн. 36 коп. судового збору.

29.12.2020 р. від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 151 975,24 грн.

Також у вказаній заяві останній просить суд стягнути з відповідача 383088,36 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви та повернути з державного бюджету України 23972,12 грн. судового збору, у зв`язку з поданою заявою про зменшення розміру позовних вимог.

16.01.2021 від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшли заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 18.01.2021 вказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 04.02.2021.

22.01.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» надійшла заява в якій позивач просить залишити без розгляду вимоги щодо стягнення з відповідача 383 088, 36 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви та повернення з державного бюджету України 23 972,12 грн. судового збору, у зв`язку з поданою заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 (суддя Пінчук В.І.) зупинено розгляд заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання судового рішення від 17.12.2020 у справі № 910/9107/20 до розгляду апеляційної скарги останнього на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 і прийняття відповідної постанови апеляційною інстанцією у вказаній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/9107/20 залишено без задоволення. Прийнято відмову позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" від позову у справі №910/9107/20 щодо частини позовних вимог. Визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/9107/20 в частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» 12727313,47 грн основного боргу за електричну енергію, пені у розмірі 198228,35 грн, штрафу у розмірі 498150,28 грн, відсотків за користування коштами (3% річних) у розмірі 39364,34 грн та закрито провадження у цій частині. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/9107/20 щодо стягнення 11293014,28 грн основного боргу, 198228,35 грн пені, 498150,28 грн штрафу, 39364,34 грн - 3% річних, 47410,39 грн збитків від інфляції - залишено без змін. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» 372052,22 грн судового збору.

17.01.2022 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 видано відповідний наказ.

На підставі розпорядження Керівника апарату Господарського суду міста Києва №01.3-16/1253/24 від 23.10.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/9107/20, зареєстрованих за вхідним № 01-20/10018/21, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , в провадженні якого перебувала справа.

За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява про розподіл судових витрат у справі №910/9107/20, зареєстрована за вхідним № 01-20/10018/21 передана на розгляд судді Алєєвій І.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 було призначено розгляд заяви на 18.11.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 було відкладено розгляд заяви на 02.12.2024.

У судовому засіданні 02.12.2024 представник відповідача проти задоволення заяви заперечував.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

09.06.2020 між Адвокатським об`єднанням «Арцінгер» («АО «Арцінгер») та Позивачем укладено Договір про надання правової № 0906-20 (далі - Договір).

Крім того, між Позивачем та АО «Арцінгер» 09 червня 2020 року укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі - Додаткова угода № 1).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 2 від 21 листопада 2020 року, Сторони погодили надання Виконавцем на умовах та за винагороду, зазначену в п. 2.1 цієї Додаткової угоди, професійної правничої допомоги при розгляді судами справи за позовною заявою Замовника до Державного підприємства «Гарантований покупець» (ідентифікаційний код в про стягнення з Боржника заборгованості за Договором №528/01 від 19 серпня 2019 року (далі - Спір), а саме - Представництво інтересів Замовника в місцевому господарському суді, що включає в себе відповідні послуги.

У відповідності до п. 2.1 Додаткової угоди Гонорар Виконавця за надання правової допомоги, передбаченої в п. 1 цієї Додаткової угоди, складає суму, розраховану за погодинною ставкою Виконавця 150 євро/година, є незмінним та становить 10 000 (десять тисяч) євро (з урахуванням ПДВ) у гривневому еквіваленті, що буде розраховано за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України станом на дату виставлення Виконавцем рахунка.

Сторони домовились, що Замовник сплачує Виконавцю передоплату в розмірі 50 % суми гонорару, визначеного у пункті 2.1 цієї Додаткової угоди, протягом 10 робочих днів після підписання цієї Додаткової угоди, на підставі відповідного рахунку Виконавця. Зазначена сума передоплати не підлягає поверненню.

Загальна вартість наданої та сплаченої професійної правничої допомоги - 151 429,24 Грн. (Сто п`ятдесят одна тисяча чотириста двадцять дев`ять грн. 24 коп.), в тому числі ПДВ - 25 238,21 грн, загальна сума додаткових витрат, що підлягають оплаті, становить 455,00 грн (без ПДВ).

Позивачем надано копію підписаного між Позивачем та АО «Арцінгер» звіт про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2020 року, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди, зазначений у цій Додатковій угоді розмір Гонорару Виконавця включає також будь-які транспортні витрати Виконавця, пов`язані з виконанням умов цієї Додаткової угоди, та не включає витрати на оплату судового збору, поштові послуги, нотаріусів (за необхідності), які підлягають сплаті Замовником окремо.

Відповідно до звіту про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2020 року та відповідних підтверджуючих документів (поштових накладних та описів вкладення, що наявні у матеріалах справи та інформації з реєстру речових прав) АО «Арцінгер» для надання професійної правничої допомоги здійснено:

- поштові витрати у розмірі 432,30 грн. - на відправлення учасникам справи необхідних процесуальних документів (позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень та інших документів);

- 33 грн. витрат за сплату збору за формування довідки щодо нерухомого майна Відповідача.

Всього АО «Арцінгер» здійснено 455 грн. витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги.

Господарський суд міста Києва не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки в матеріалах справи наявний Звіт від 21.12.2020, який підписаний обома сторонами, в якому зазначено, що надана Виконавцем Замовнику правова допомога згідно Додаткової угоди № 1 до Договору надана в повному обсязі згідно зазначеного переліку.

Таким чином, у Господарського суду наявні докази для встановлення факту щодо надання правової допомоги.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали справи, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, вважає, що заявлена відповідачем сума є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція щодо застосування критерію необґрунтованості та неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат із реальністю таких витрат, з посиланням зокрема, на незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у господарському суді та на тривалість судових засідань міститься у Додатковій ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.07.2020 у справі 915/1654/19.

З урахуванням вищезазначених обставин та заперечень відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити подану Позивачем заяву та розподілити заявлену до відшкодування суму за надання правничої допомоги Позивачу у даній справі частково та стягнути з Відповідача - 100 000, 00 грн.

Керуючись ст. 120, 129, 234, 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» про стягнення витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АСД ЛЕКС» (Україна, 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 9/2, офіс 30, ) витрати на правничу(правову) допомогу в розмірі - 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.12.2024.

Суддя І.В. Алєєва