ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2024 р. Cправа № 902/1105/24

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури (вул. Ростислава Покиньчереди, 14, м. Тульчин, Вінницька обл., 23600) в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька обл., 23600)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 11103,98 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Глоба А.С.

прокурор: Сосницька І.В.

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

21.10.2024 Виконувач обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 11 103,98 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.10.2024 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі 902/1105/24. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 19.11.2024.

28.10.2024 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № кац. 01-34/10569/24 від 28.10.2024), який долучений судом до матеріалів справи.

05.11.2024 від Тульчинської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/10845/24 від 05.11.2024), яка долучена судом до матеріалів справи.

05.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" надійшло заперечення (на відповідь на відзив) (вх. № кац. 01-34/10862/24 від 05.11.2024), яке долучене судом до матеріалів справи.

18.11.2024 від Тульчинської окружної прокуратури надійшло пояснення (на заперечення відповідача) (вх. № канц. 01-34/11300/24 від 18.11.2024), яке долучене судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання паленим чином повідомлені ухвалою суду від 24.10.2024.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 19.11.2024 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 05.12.2024.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор.

Представник позивача уповноваженого представника в судове засідання не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином ухвалою суду від 19.11.2024, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа. Поряд з цим, судом взято до уваги клопотання уповноваженого представника (вх. № канц. 01-34/11175/24 від 13.11.2024), про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" в судове засідання не з`явився, при цьому судом взято клопотання останнього (вх. № канц. 01-34/11325/24 від 18.11.2024) про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Прокурор заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

05.12.2024 в судовому засіданні в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами відкритих торгів між Тульчинською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" укладено Договір №3310815 від 21.09.2023 про постачання електричної енергії споживачу.

В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, якими збільшено ціну електричної енергії та зменшено обсяг постачання.

Таким чином, як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод Тульчинська міська рада не отримало електричної енергії на суму 11 103,98 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними відповідні додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час їх укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 11 103,98 грн.

Суть заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку, керуючись ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" було запропоновано Тульчинській міській раді підписати додаткові угоди в частині збільшення тарифу на постачання електричної енергії, що передбачено Договором.

У відповіді на відзив відповідача на позовну заяву прокурор вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" належним чином документально не підтверджено та не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткової угоди), оскільки підняття ціни було загальновідомим фактом ще 22.12.2022 (дата оприлюднення інформації на офіційному вебсайті Регулятора).

У запереченні на відповідь на відзив товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" стверджує, що чинне законодавство про публічні закупівлі визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку. Зокрема, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є органом, основними завданнями якого є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері державних та публічних закупівель (пункт 3 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459), тому при коливанні ціни Товариство керується його роз`ясненнями.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Тульчинською міською радою на веб-сайті «Ргоzогго» 07.09.2023 оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями на закупівлю товару «Електрична енергія, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» з очікуваною вартістю 460 000,00 гривень.

Запланований обсяг електричної енергії складав 80 000 кВт*год.

За результатом розгляду тендерних пропозицій, згідно з протоколом розкриття тендерних пропозиції/пропозицій UА-2023-09-07-009117-а від 15.09.2023 визначено переможцем Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» з найменшою остаточною ціновою пропозицією 458 400,00 грн з ПДВ.

У подальшому, між Тульчинською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» укладено договір № 3310815 від 21.09.2023 про постачання електричної енергії споживачу на суму 458 400,00 грн. з ПДВ.

Предметом вказаного договору є: електрична енергія за «ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09310000-5 електрична енергія (Електрична енергія)» за ціною (згідно п. 5.1 Договору) 5,73 грн. з ПДВ за 1 кВт/год, обсяг електричної енергії: 80 000 кВт/год (п. 2.3 Договору), загальною вартістю 458 400,00 грн з ПДВ (п.5.2 Договору).

Як вбачається з повідомлення про намір укласти договір про закупівлю UА-2023-09-07-009117-а джерелом фінансування даної закупівлі є кошти місцевого бюджету.

Відповідно до пункту 13.1 Договір набуває чинності з дати його підписання (21.09.2023) і діє в частині постачання електричної енергії до 31.12.2023.

Згідно із пунктом 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.1 Договору).

Згідно з комерційною пропозицією та пункту 5.1 Договору, ціна (тариф) електричної енергії: 5,73 грн за 1 кВт/год з урахуванням ЦДВ, загальний обсяг постачання 80 000 кВт/год.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Пунктом 5.6 Договору визначено, що у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ, що підтверджує збільшення ціни за одиницю товару в тих межах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ, що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки (висновку), виданої торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою, органами державної статистики, ДП «Держзовнішінформ», біржами та іншими уповноваженими органами та організаціями, або викопіювання з сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» за відповідний розрахунковий період, завірене печаткою підприємства Постачальника.

Пунктом 1.3. Договору зазначено, що умови Договору розроблені відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, законів України «Про публічні закупівлі», «Про запобігання корупції», «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, що є однаковим для всіх споживачів.

Разом з тим, встановлено між ТОВ «Енера Вінниця» та Тульчинською міською радою до Договору № 3310815 від 21.09.2023 про постачання електричної енергії укладено дві додаткові угоди, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 15.12.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,73 грн з ПДВ за кВт/год до 6,001333 грн з ПДВ за кВт/год, та зменшено обсяг постачання електричної енергії за договором з 80 000 кВт/год до 75 146 кВт/год. Відповідно до змісту додаткової угоди збільшення вартості електричної енергії відбулось у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, посилаючись на експертний висновок Вінницької ТТН № В-419 від 01.12.2023. Строк дії додаткової угоди № 1 від 15.12.2023 визначено з 01.12.2023.

- додаткову угоду № 2 від 29.12.2023 на підставі якої зменшено загальну вартість Договору до 377 743,46 грн та кількість товару до 61 924 кВт/год.

Таким чином, за доводами прокурора внаслідок укладення додаткових угод № 1 від 15.12.2023, та № 2 від 29.12.2023 загалом збільшено ціну за одиницю товару з 5,73 грн за 1 кВт*год до 6,10013 грн за 1 кВт*год., при цьому, кількість кВт*год. електричної енергії зменшено, а саме, із запланованих для постачання 80 000 кВт*год відповідно до договору, у зв`язку з укладанням додаткових угод заплановано поставити лише 61 924 кВт/год. Крім того, зменшено загальну вартість договору до 377 743,76 грн з ПДВ.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У цій справі сторони уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" (Закон №922-VIII), який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом 37 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про публічні закупівлі установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Розділ X доповнено пунктом 37 згідно із Законом № 2526-IX від 16.08.2022 року, який набрав чинності 10.09.2022 року.

Особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 року.

Так, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням Особливостей.

Отже, процедура закупівлі, укладений між сторонами договір № 3310815 від 21.09.2023 про постачання електричної енергії споживачу та подальші спірні додаткові угоди підпадають під правове регулювання Особливостей.

Відповідно до п. 17 Особливостей договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім ч.ч. 2-5, 7-9 статті 41 Закону та цих особливостей.

Згідно із п. 18 Особливостей умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, у тому числі за результатами електронного аукціону, крім випадків:

- визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті;

- перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі;

- перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.

Пунктом 19 Особливостей (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед ", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону.

Отже, обов`язковим аспектом при застосуванні пункту 19 Особливостей при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни товару на ринку. При цьому сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

- додаткову угоду № 1 від 15.12.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,73 грн з ПДВ за кВт/год до 6,001333 грн з ПДВ за кВт/год,

Водночас, зменшено обсяг постачання електричної енергії за договором з 80 000 кВт/год до 75 146 кВт/год.

Відповідно до змісту додаткової угоди №1 збільшення вартості електричної енергії відбулось у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, посилаючись на експертний висновок Вінницької ТІШ № В-419 від 01.12.2023. Строк дії додаткової угоди № 1 від 15.12.2023 визначено з 01.12.2023ю

Поряд з цим, додаткову угоду № 2 від 29.12.2023 на підставі якої зменшено загальну вартість Договору до 377 743,46 грн та кількість товару до 61 924 кВт/год. Отже, вартість електричної енергії за вказаною додатковою угодою становить 6,100114 грн з ПДВ за кВт/год. (377743,46 грн/61 924 кВт/год=6,100114 грн), що більше від основного договору.

Суд бере до уваги, що у експертних висновках Вінницької торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірної додаткової угоди № 1 інформація про динаміку ціни електричної енергії відсутня, оскільки не має інформації про рівень цін за попередні періоди (місяці, роки), а лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання. Крім того, такі висновки носять довідково-інформаційний характер, не враховують умов договору, термінів поставки та оплати.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10 постанови).

Відповідач не надав суду жодного доказу щодо розміру ринкової ціни електричної енергії на дату укладення Договору та момент збільшення ціни за додатковими угодами, що нівелює його посилання на значне збільшення такої ціни.

Отже, наявні у справі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Таким чином, жодного належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за період дії договору ТОВ Енера Вінниця не надало, та, як наслідок, укладання додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, якими збільшено ціну електричної енергії є безпідставними.

Таким чином, додаткові угоди № № 1, 2 до договору суперечать вимогам п. 19 Особливостей, а тому мають бути визнані судом недійсними.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що додаткові угоди №№1,2 до Договору укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 11 103,98 грн, суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні братися ціни, встановлені сторонами в основному договорі.

Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів зроблений прокурором на підставі ціни, що була погоджена сторонами в основному договорі та відповідно до кількості спожитої електричної енергії за відповідний період.

Відповідач 1, в свою чергу, не заперечив в частині поставки і оплати у розмірі зазначеному прокурором, навпаки зазначив про більші об`єми, що дає змогу претендувати на повернення більшого розміру коштів.

В силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми 11 103,98 грн безпідставно одержаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" коштів.

Поряд з цим суд враховує висновки, викладені у постанові ВП ВС від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 (12-35гс23), що задовольняючи вимогу про повернення переданого за недійсним правочином майна, має також присудити стягнути з позивача на користь відповідача одержані за правочином кошти (повернути передане нею майно). Таке стягнення не є задоволенням окремої позовної вимоги, а є необхідним наслідком визнання недійсним правочину та задоволення вимоги про застосування реституції. Натомість, інше тлумачення ст. 216 ЦК, за якого відповідач має заявити вимогу про повернення йому переданого за недійсним правочином, покладатиме на нього непропорційний тягар у вигляді позбавлення його майна без повернення/ відшкодування всього, що інша сторона одержала на виконання недійсного правочину.

Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.

Визначаючись щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Тульчинської міської ради, судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З метою здійснення представництва інтересів держави у суді Хмільницькою окружною прокуратурою у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено позивачів про виявлені факти порушення вимог законодавства України у сфері інтересів держави та про намір звернутися із відповідним позовом до суду.

Суд враховує, що обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що також зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Підпунктом 3 пункту 4 Положення передбачено, що Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, моніторингу закупівель.

Частиною першою статті 5 Закону № 2939 передбачено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється, зокрема, шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі". Порядок проведення моніторингу закупівель врегульований статтею 8 Закону №922.

Тульчинська міська рада виступає в якості суб`єкта владних повноважень, яка приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 79 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020).

Наведене свідчить про те, що Тульчинська міська рада будучи обізнаною про порушення законодавства при виконанні вищевказаних додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, упродовж тривалого часу не вжила заходів щодо звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту інтересів держави.

Сам факт не звернення Тульчинської міської ради з цим позовом до суду свідчить про те, що остання неналежно виконує свої повноваження відносно вжиття заходів щодо повернення до місцевого бюджету надмірно сплачених коштів в сумі 11 103,98 гривень.

Викладене відповідає також висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у п. 6.43 постанови від 15.10.2019 (справа № 903/129/18).

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи(п. 42 постанови Великої Палати Верховного Суду У справі № 912/2385/18 від 26.05.2020).

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Тульчинською окружною прокуратурою на адресу позивача скеровано повідомлення про намір звернутися до Господарського суду Вінницької області в її інтересах із зазначеним позовом.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Тому, визначення прокурором цього органу позивачем є обґрунтованим.

Окрім того, протягом розгляду даної справи Тульчинська міська рада не заперечила щодо здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурором та не повідомила про намір самостійно звернутися з позовом до суду.

Отже, наявні підстави вважати, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачем 1 заперечення по суті спору жодним чином не спростовують мотивів суду в задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 15.12.2023 до Договору № 3310815 про постачання електричної енергії споживачу від 21.09.2023, укладеного між Тульчинською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 29.12.2023 до Договору № 3310815 про постачання електричної енергії споживачу від 21.09.2023, укладеного між Тульчинською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» ().

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» () на користь Тульчинської міської ради (отримувач ГУК у Він.обл./м.Тульчин/24060300, код отримувача (ЄДРПОУО 37979858, р/р UА60300) грошові кошти в сумі 11 103,98 гривень.

5. Судові витрати сплачені Вінницькою обласною прокуратурою за цією позовною заявою у сумі 9 084 грн стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» () на користь Вінницької обласної прокуратури на розрахунковий рахунок UA 0003988, МФО 820172, , адреса: вул. Монастирська, 33 м. Вінниця, 21050.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 13 грудня 2024 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи