ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/705/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Петрів Л.П., довіреність в порядку передоручення від 11.07.2024 (в режимі

відеоконференції );

від відповідача: Сергійчик А.О., ордер серія АА №0045182 від 09.09.2024 (в режимі

відеоконференції);

з перервою в судовому засіданні з 18.11.2024 до 09.12.2024, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (м.Львів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА КОМПАНІ" (м.Овруч)

про стягнення 672 889,08грн.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА КОМПАНІ" 672 889,08грн, з яких: 508 154,16грн штрафу за постачання неякісного товару та 164 734,92грн пені за прострочення заміни товару неналежної якості.

Ухвалою суду від 25.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.09.2024.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що акт від 23.12.2023, на який посилається позивач в обґрунтування своєї позиції, не є належним доказом поставки неякісного товару, оскільки в ньому не зазначено про існування будь-яких недоліків товару, відсутні посилання на конкретні положення Технічного опису, яким не відповідає товар. Вказав, що позивач почав заявляти претензії щодо якості товару після фактичного прийняття товару, що свідчить про відсутність таких претензій на момент приймання товару. До моменту приймання товару позивач міг здійснити перевірку якості товару, а фактом приймання товару та підписання акту, позивач підтвердив відповідність якості товару на момент приймання. Відповідач, в свою чергу, враховуючи позитивну історію правовідносин з позивачем та з метою врегулювання ситуації, погодився здійснити заміну товару, що і було виконано в майбутньому. Тобто, фактично відповідач здійснив заміну одного якісного товару на інший якісний товар (а.с.90-92).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що твердження відповідача про те, що йому не було відомо про недоліки поставленого товару, є надуманими та не відповідають фактичним обставинам. Неякісний товар був повернений покупцем постачальнику, про що були складені сторонами відповідні акти повернення товару неналежної якості. Відповідач здійснив заміну неякісного товару на загальну суму 2540770,80грн, що також підтверджено актами приймання-передачі (а.с.133-134).

В судовому засіданні 17.09.2024, заслухавши представників сторін, суд оголосив перерву до 14.10.2024, згідно з ч.5 ст.183 ГПК України.

Ухвалою суду від 14.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/705/24 до судового розгляду по суті на 18.11.2024.

У судовому засіданні 18.11.2024 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 09.12.2024, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 09.12.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА КОМПАНІ" (постачальник, відповідач) був укладений договір поставки №Л/НХ-23672/НЮ (а.с.11-24), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар відповідно до специфікації №1 (додаток №1 до цього договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору (п.1.1. договору).

Найменування товару: пиломатеріали. Код ДК 021:2015 - 03410000-7 Деревина (п.1.2 договору).

Кількість, найменування, технічний опис, рік виготовлення, код УКТЗЕД, виробник та країна виробника товару зазначено у специфікації №1 (додаток №1 до цього договору) (п.1.3 договору) (а.с.25).

Згідно з п.2.1. договору, постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації №1 (додаток №1 до цього договору).

Відповідно до п. 2.4. договору, при виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання двостороннього акта є обов`язковим. Товар, якість якого не відповідає умовам цього договору та/або щодо якого постачальником не надано або надано не в повному обсязі документи, передбачені п.2.2 цього договору, не приймаються покупцем до врегулювання питання сторонами.

Відповідно до п.4.2. договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Строк поставки товару протягом не більше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем.

Місце поставки: (НХ) Служба організації та проведення закупівель, 79025, м.Львів, вул.Широка, 2.

Постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар (п.2.7. договору).

Пунктом п.2.8. договору передбачено, що трок усунення недоліків або заміни товару становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з їх виявлення.

Відповідно до пп.8.3.2 п.8.3 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість, кількість, комплектність та асортимент якого відповідає умовам цього договору.

Згідно з пп. 9.3.2. договору, за поставку товару неналежної якості, комплектності або сортименту, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) % від вартості поставленого неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний товар та/або товар неналежного асортименту.

При порушенні строків усунення недоліків або заміни неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, визначених п.2.8 цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань здійснити заміну дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

29.08.2023, 31.08.2023, 22.09.2023, 04.10.2023, 12.12.2023 позивач надіслав електронною поштою відповідачу рознарядки №НГ/НЗІ-40/1194, №НЗІ/НГ-40/1343, №НЗІ/НГ-40/1344, №НЗІ/НГ-40/1345, № НЗ-І/НГ-40/11438, №Н-40/2237 щодо поставки товару на суму 3 712 188,00грн (а.с.33-46).

Сторони не заперечують, що відповідач поставив позивачу дошку хвойну порід обрізна 1-й ґатунок на загальну суму 3 712 188,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом за від 14.12.2023 позивач повідомив відповідача про виявлені недоліки товару та керуючись п.2.4. договору поставки №Л/НХ-23672/НЮ від 21.08.2023 просив протягом 3 робочих днів прибути або направити представника для складання двостороннього акту (а.с.48).

20.12.2023 комісією у складі начальника НХСТ - Назаркевича В.З., провідного інженера НХСТ Тлумака В,О., провідного інженера НХ - Романчука Н.Я., інженера 1 кат. НХ - Паньків І.М., провідного інженера НХМ - Ільків О.І., начальника відділу НХМ - Андрусика Н.М., комірника НХ - Аблаєва Д.Ю., інженера 2 кат. - Балуха Р. складено акт про фактичну кількість і комплектність продукції (а.с.50-51).

Зі змісту п.п.25.3, 25.4 складеного акту слідує, що кількість (вага), перелік продукції такої, що не відповідає вимогам НД або договору поставки та такої, що підлягає заміні постачальником/виробником 360,7 м. куб.

У пункті 26 акту міститься опис виявлених недоліків: "невідповідність технічним та якісним характеристикам 1-му ґатунку дошки хвойних порід обрізної, 50мм".

Згідно з висновком, наведеним у п.30.1 акту, призупинено видачу забракованої продукції до її заміни.

Таким чином, відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за договором щодо поставки продукції належної якості та здійснив поставку неякісного товару у кількості 360,7м.куб. на загальну суму 2 540 770,80грн.

Враховуючи, що датою виявлення недоліків є 20.12.2023, а саме дата складання акту про фактичну якість і комплектність продукції, в якому зафіксовано факт поставки товару неналежної якості, то граничним днем заміни неякісного товару є 17.01.2024.

Неякісний товар був повернений покупцем постачальнику, про що сторонами були складені та підписані акти повернення товару неналежної якості від 02.02.2024, від 19.02.2024, від 25.03.2024, від 22.04.2024, від 15.05.2024, якими підтверджений факт повернення відповідачу товару на загальну суму 2 540 770,80грн (а.с.52-59).

В подальшому, відповідач здійснив заміну неякісного товару та поставив позивачу товар належної якості на загальну суму 2 540 770,80грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 12.02.2024 на суму 285 054,80грн, від 16.02.2024 на суму 244 004,16грн, від 20.02.2024 на суму 247 948,80грн, від 27.02.2024 на суму 245 131,20грн, від 06.03.2024 на суму 211 672,20грн, від 24.04.2024 на суму 541 894,92грн, від 17.05.2024 на суму 545 064,72грн (а.с.60-69).

За порушення умов договору позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 508154,16грн 20% штрафу за поставку товару неналежної якості та 164 734,92грн пені за період з 18.01.2024 по 16.05.2024 за прострочення заміни товару понад 20 днів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що укладений між сторонами Договір, за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Частиною 1 ст.662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.633 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Наявними у справі доказами, а саме: актом про фактичну якість та комплектність продукції від 20.12.2023 та актами повернення товару неналежної якості від 02.02.2024, від 19.02.2024, від 25.03.2024, від 22.04.2024 та від 15.05.2024 підтверджений факт повернення відповідачу товару на загальну суму 2 540 770,80грн.

Суд встановив, що відповідач здійснив заміну неякісного товару, однак з порушенням строків, обумовлених договором, що підтверджується актами приймання-передачі від 12.02.2024, від 16.02.2024, від 20.02.2024, від 27.02.2024, від 06.03.2024, від 24.04.2024 та від 17.05.2024.

Вирішуючи питання відносно набуття позивачем права на нарахування штрафу та пені за договором внаслідок поставки неякісного товару та заміни неякісного товару з порушенням строків суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Згідно з ч.1 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Частиною 2 ст.675 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу (ч.1 ст.676 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.676 ЦК України, гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками.

Відповідно до ч.1 ст.680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем було замінено 360,7м.куб дошки хвойних порід обрізної 1-го ґатунку, 50мм, що ТОВ "ВЕНТА КОМПАНІ" не заперечується.

Водночас в обґрунтування заперечення проти позову відповідач зауважив, що заміна товару за договором була проведена з метою врегулювання ситуації, а акт про фактичну якість і комплектність продукції від 20.12.2023 складений позивачем з порушенням та містить істотні недоліки.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №910/8922/18: "...у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу."

За правилами ч.6 ст.269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України: наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на висновки, наведені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі №916/4453/23: принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме: акт про фактичну якість і комплектність продукції від 20.12.2023 та акти повернення товару неналежної якості; акти приймання-передачі, якими відповідачем було добровільно замінено відповідну кількість товару; відсутність будь-яких письмових заперечень відповідача на момент заміни товару стосовно його якості, суд доходить висновку, що обставини поставки неякісного товару в кількості 360,7 м.куб. дошки хвойних порід, обрізна 1 ґатунок, 50мм одиниць, а також порушення відповідачем строків заміни товару є доведеними.

Посилання відповідача на недоліки акта про фактичну якість і комплектність продукції, суд сприймає критично, оскільки в розумінні п.2.5. договору складення таких документів є передумовою для усунення відповідачем недоліків поставленого товару. Водночас поведінка відповідача, яка полягала в добровільній заміні неякісного товару за відсутності будь-яких заперечень, свідчить про згоду відповідача з обставинами, які були зафіксовані в акті про фактичну якість і комплектність продукції та актах про повернення товару неналежної якості.

Статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язанням є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язанням настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язанням (частина 1 статті 230 ГК України).

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язанням або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язанням незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вже зазначено вище, пп.9.3.2. договору передбачено відповідальність постачальника за поставку товару неналежної якості у вигляді штрафу у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару, а також відповідальність за порушення строків усунення недоліків або заміни неякісного товару у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного товару за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача, не спростованим відповідачем вартість поставленої неякісної продукції становить 2 540 770,80грн, відповідно сума штрафу становить 2 540 770,80грн х 20% = 508 154,16грн, пені - 164 734,92грн (а.с.5; 155).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 508 154,16грн штрафу за поставку товару неналежної якості та 164 734,92грн пені за порушення термінів заміни товару є обґрунтованою.

При визначенні остаточної суми штрафу та пені, які підлягають стягненню, судом враховано наступне.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч. 1 ст. 550 ЦК України.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафу та пені, які підлягають стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника (Постанова ВП ВС від 18.03.2020 у справі №902/417/18).

Дослідивши матеріали даної справи, судом враховано:

- повне виконання відповідачем зобов`язання що заміни товару неналежної якості;

- значний розмір штрафних санкцій та мір відповідальності, який становить 26,48% від вартості поставки товару неналежної якості;

- захищеність інтересів позивача внаслідок заміни неякісного товару;

- нетривалий термін прострочення виконання зобов`язання щодо заміни неякісного товару;

- відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача.

Суд вважає, що зазначене у своїй сукупності є винятковими обставинами та підставою для застосування положення ст. 551 ЦК України, ст. 233 ЦК України, як наслідок зменшення пені, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення неустойки і процентів річних. При цьому вирішення питання та розмір такого зменшення закон відносить на розсуд суду.

Тому, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, балансу інтересів сторін, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для зменшення на 50% правомірно нарахованих сум штрафу та пені.

Наведене співвідношення, за переконанням суду, у достатній мірі компенсуватиме майнові втрати позивача, понесені внаслідок поставки товару неналежної якості та несвоєчасної заміни товару, відповідатиме діловим звичаям та нормальній діловій практиці, забезпечить дотримання розумного балансу, а також інтересів відповідача.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність, розумність, баланс інтересів сторін, ступінь виконання зобов`язання боржника, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене вищезазначене прострочення грошового зобов`язання, враховуючи, що обсяг відповідальності є нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення, він (обсяг відповідальності) є несправедливим щодо боржника (тобто цей тягар є невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним) та задля недопущення невиправданого збагачення позивача за рахунок стягнення з відповідача занадто великих штрафних санкцій, суд зменшує пеню та штраф на 50%.

Отже, враховуючи вищенаведене, стягненню з відповідача підлягають 254 077,08грн штрафу та 82 364,46грн пені.

Відтак, у задоволенні позову в частині стягнення 254 077,08грн штрафу та 82 364,46грн пені слід відмовити.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 336 441,54грн, з яких: 254 077,08грн штрафу та 82 364,46грн пені. Суд відмовляє в позові в частині стягнення 254 077,08грн штрафу та 82 364,46грн пені.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Отже, судовий збір, у відповідності до ст.129 ГПК України, належить покласти на ТОВ "ВЕНТА КОМПАНІ" без урахування суми зменшеної пені.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір штрафу та пені на 50%, відповідно до 254 077,08грн та 82367,46грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА КОМПАНІ" (вул.8 Березня, 36, м.Овруч, Коростенський район, Житомирська область, 11101, )

на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Єжи Гедройця, 5, м.Київ, 03150, ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (вул.Гоголя, 1, м.Львів, 79007, )

- 254077,08грн штрафу за постачання неякісного товару;

- 82367,46грн пені за прострочення заміни товару неналежної якості;

- 10093,34грн судового збору.

4. В позові відмовити в частині стягнення 254077,08грн штрафу та 82367,46грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 12.12.24

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1- у справу;

2-3 сторонам через "Електронний суд"