РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2024Справа № 910/9321/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївбудмеханізація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Стандарт 2016»

про стягнення 8898347,38 грн

за участі представників:

від позивача - Калініченко Б.І. (уповноважений представник);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївбудмеханізація» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Стандарт 2016» про стягнення 8668647,38 грн.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору поставки №01/2603-2024-П від 26.03.2024 в частині своєчасної поставки товару, внаслідок чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 762481,76 грн, штраф у розмірі 2664900 грн, 3% річних у розмірі 63603,24 та інфляційні втрати у розмірі 255222,38 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що Договір поставки №01/2603-2024-П від 26.03.2024 є неукладеним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.03.2024 між Товариством з додатковою відповідальністю «Миколаївбудмеханізація» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Стандарт 2016» (далі - Постачальник) укладено Договір поставки №01/2603-2024-П (далі - Договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку та передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату на умовах даного Договору, металеву продукцію - Малопомітні перешкоди (далі - Товар). Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, умови та строки поставки і оплати Товару визначена Сторонами у Специфікаціях, які є додатками до цього Договору і становлять його невід`ємну частину. (п.1.1. Договору)

Згідно з п.2.6. Договору на підставі погоджених Сторонами Специфікацій, які є додатками до цього Договору і становлять його невід`ємну частину, з урахуванням порядку розрахунку згідно умов цього Договору, Постачальник формує та направляє Покупцю рахунки на оплату за Товар. Сторони погодили, що допускається передача рахунків засобами електронного зв`язку за реквізитами Покупця, зазначеними у цьому Договору, з обов`язковим наданням Постачальником оригіналів рахунків на оплату за товар, не пізніше 5 календарних днів з дати його передачі засобами електронного зв`язку.

Відповідно до п.4.1. Договору поставка Товару здійснюється партіями на підставі підписаних сторонами Специфікацій, які є додатками до цього Договору і становлять його невід`ємну частину, з обов`язковим дотриманням обсягів та строків поставки відповідно Графіків постачання, що є додатками до цього Договору та є його невід`ємною частиною, викладених в письмову вигляді, погоджених і підписаних Сторонами.

Датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної на кожну окрему партію на Товар. (п.5.3. Договору)

Постачальник зобов`язаний передати (поставити) Покупцеві Товар, якість, номенклатура, асортимент, кількість, комплектність та інші характеристики якої відповідають умовам Договору та вимогам чинного законодавства України. (п.6.1. Договору)

Пунктом 12.3. Договору передбачено, що всі документи підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені печатками), які стосуються даного Договору і передані засобами електронного зв`язку - мають силу оригіналу до передачі оригіналів другій Стороні.

Специфікацією №1 від 26.03.2024 (додаток №1 до Договору) визначено, зокрема найменування товару - малопомітні перешкоди; загальна вартість - 44829540 грн з ПДВ.

Пунктом 1 Специфікації визначено дату початку поставки товару, а саме протягом 10 календарних днів з дати підписання даної Специфікації за умови отримання першого авансового платежу згідно п.2.1. цієї Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Поставка здійснюється згідно Графіку постачання №1 від 26.03.2024, що є невід`ємною частиною цієї Специфікації та Договору. Кінцевий термін постачання загального обсягу Товару зазначеного у даній Специфікації не повинен перевищувати 15.04.2024.

Пунктом 2 визначено умови оплати за Товар, зокрема, підпунктом 2.1. визначено, що перший платіж на умовах передоплати у сумі 10659600 грн у т.ч. ПДВ - 20% здійснюється протягом 2 банківських днів з дати підписання даної Специфікації.

Графіком постачання Товару №1 передбачено, зокрема, що поставка І партії товарів у кількості 900 комплектів здійснюється протягом 10 календарних днів з дати отримання постачальником платежу згідно п.2.1. Специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №Ч-00001040 від 26.03.2024 на загальну суму 10659600 грн

Вказану суму позивачем було сплачено 29.03.2024, що підтверджується копією платіжного доручення №15 від 29.03.2024 із відповідним призначенням платежу.

Так, враховуючи вищевикладене, з урахуванням передбачених Графіком постачання Товару №1 строки поставки, суд зазначає, що останнім днем для виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки І партії товару у кількості 900 комплектів було 08.04.2024.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в порушенням умов Договору та додатків до нього (Специфікації та Графіку постачання) поставку І партії товарів здійснено із порушенням встановленого строку, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №Ч-00000265 від 23.04.2024 у кількості 101 шт. на суму 1196244 грн; №Ч-00000316 від 07.05.2024 у кількості 97 шт. на суму 1148868 грн; №Ч-00000451 від 20.06.2024 у кількості 129 шт. на суму 1527876 грн; №Ч-00000500 від 05.07.2024 у кількості 138 шт. на суму 1634472 грн; №Ч-00000536 від 19.07.2024 у кількості 85 шт. на суму 1006740 грн; №Ч-00000564 від 29.07.2024 у кількості 210 шт. на суму 2487240 грн; №Ч-00000595 від 09.08.2024 у кількості 140 шт. на суму 1658160 грн; №Ч-00000599 від 09.08.2024 у кількості 65 шт. на суму 769860 грн.

Вказані накладні підписані представниками позивача та відповідача, а також містять печатки їх підприємств.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.3. Договору у випадку прострочення строків поставки відповідної партії або сукупності партій Товару, зазначених в погоджених у двосторонньому порядку Специфікації та Графіку постачання, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії або сукупності партій Товар не поставлених в строк за кожний день прострочення.

Згідно п.8.4. Договору у випадку прострочення строків поставки понад 10 календарних днів відповідної партії або сукупності партій Товару, зазначених в погоджених у двосторонньому порядку Специфікації та Графіку постачання, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф 25% від вартості партії або сукупності партій Товару не поставлених в строк за кожний випадок прострочення. Сплата пені та штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по поставці/кам.

Нормами статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у розмірі 762481,76 грн та штраф у розмірі 2664900 грн, суд встановив їх правильність, відповідність умовам Договору та арифметичну вірність, а тому позовні вимогу в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 3% річних у розмірі 63603,24 та інфляційні втрати у розмірі 255222,38 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Істотною умовою застосування наведеної правової норми (ст.625 ЦК України) до правовідносин є факт наявності у боржника саме грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогою №1 від 31.05.2024 у якій вказав, що відповідачем попередньо оплачений товар поставлено лише частково та станом на 31.05.2024 відповідачем порушено строки поставки І партії товару, у зв`язку з чим просив відповідача протягом 3 календарних днів поставити позивачу товар відповідно до умов Договору поставки №01/2603-2024-П від 26.03.2024 або повернути позивачу грошові кошти в розмірі 8267112 грн.

Відповідач у своїй відповіді на вказану вимогу, просив відповідача переглянути терміни поставки та не здійснювати нарахування штрафних санкцій, а також вказав, що відповідачем буде здійснено до поставку Товару в найближчий термін.

Як було вище встановлено судом та не заперечується позивачем, відповідачем було здійснено поставку обумовленого товару, тобто у відповідача не виникло обов`язку повернення грошових коштів, натомість відповідач продовжив виконання зобов`язань за договором шляхом поставки товару, а отже в даному випадку прострочене відповідачем зобов`язання не є грошовим, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованих позивачем в порядку ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційних втрат.

Доводи відповідача про те, що Договір поставки №01/2603-2024-П від 26.03.2024 є неукладеним, судом відхиляються, оскільки, виставивши позивачу рахунок-фактуру №Ч-00001040 від 26.03.2024 у якому окрім іншого міститься посилання на спірний договір, як підставу виставлення рахунку, а також не повернувши відповідачем отриманих від позивача грошових коштів згідно платіжного доручення №15 від 29.03.2024 та здійснивши поставки товару позивачу, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору та взяття на себе зобов`язань за ним.

Також, відповідач у своїй відповіді на вимогу позивача №1 від 13.06.2024 вказав, що між сторонами укладено Договір поставки №01/2603-2024-П від 26.03.2024 та зазначив, що відповідно до умов Договору Постачальником було здійснено поставку товару (металева продукція: малопомітна перешкода (10х10х1,4)) на суму 2392488 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи оригінали рахунка-фактура №Ч-00001040 від 26.03.2024, видаткові накладні №Ч-00000265 від 23.04.2024; №Ч-00000316 від 07.05.2024; №Ч-00000451 від 20.06.2024; №Ч-00000536 від 19.07.2024; №Ч-00000564 від 29.07.2024; №Ч-00000595 від 09.08.2024; №Ч-00000599 від 09.08.2024 містять підпис представника ТОВ «Буд Стандарт 2016» та печатку вказаного підприємства.

Суд зазначає, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Стандарт 2016» (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 3-г; ідентифікаційний код 40991440) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївбудмеханізація» (54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 13; ідентифікаційний код 01273125) пеню у розмірі 762481 (сімсот шістдесят дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 76 коп., штраф у розмірі 2664900 (два мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот) грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 51410 (п`ятдесят одна тисяча чотириста десять) грн 73 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 16.12.2024.

Суддя Я.В. Маринченко