ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.12.2024м. ДніпроСправа № 904/5372/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" про забезпечення позову та додані до неї матеріали до подання позовної заяви,

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" (03115, м. Київ, вул.Кирила Розумовського Гетьмана, буд. 27, )

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" (49031, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 59, )

третя особа: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, )

за позовом про стягнння безпідставно одержаних грошових коштів у сумі 30 000 000 грн

Суддя Дичко В.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів у сумі 30 000 000 грн звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" у національній валюті (гривня), що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальності "Ін Грін Плюс", у межах суми позовних вимог на загальну суму 30 000 000 грн (тридцять мільйонів грн 00 коп.).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" зазначає, що 12.11.2024 помилково здійснено переказ грошових коштів за платіжною інструкцією № 17761 у сумі 30 000 000 грн з призначенням платежу: "Надання БФД згідно ДОГОВІР № 05_24_01112024 від 01.11.2024, БЕЗ ПДВ". Грошові кошти зараховано на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс", що підтверджується електронним повідомленням Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" № В6/19-10173 від 03.12.2024 року. Указані платіжна інструкція та електронне повідомлення банку подані до суду разом із заявою про забезпечення позову.

01 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТС Плюс" (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" (кредитор) укладено договір № 05_24_01112024 безвідсоткової фінансової допомоги, предметом якого є надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" фінансової допомоги (нецільової) Товариству з обмеженою відповідальністю "ТС Плюс".

18 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" з претензією №18/11 про повернення безпідставно одержаних грошових коштів у сумі 30 000 000 гривень. Відповідно до наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" доказів направлення претензії остання надіслана на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс", яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно з трекінгом поштове відправлення № 358 не вручено отримувачу 03.12.2024 за закінченням встановленого терміну зберігання та повернуто відправнику.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" 14.11.2024 на адресу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" направлена заява № 4 про помилковий переказ та про повернення коштів, однак банком грошові кошти не повернуто.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" вважає неповернення безпідставно одержаних грошових коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" підтвердженням недобросовісності останнього, що викликає обґрунтовані сумніви щодо належного виконання ним зобов`язання щодо їх повернення.

Саме тому заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його порушених прав та інтересів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (за умови задоволення позовних вимог).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявленої позовної вимоги є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23 та від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, предметом спору є повернення грошових коштів у сумі 30 000 000 грн, помилково перерахованих заявником Товариству з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс", у межах суми безпідставно одержаних грошових коштів у розмірі 30 000 000 грн, посилаючись на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" не повернуто та не вжито заходів, спрямованих на повернення вказаних грошових коштів.

Суд звертає увагу, що накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також суд ураховує великий розмір безпідставно одержаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" грошових коштів, що дає підстави вважати, що в разі задоволення позовної заяви можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що можливість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" у будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованим припущення, що ненакладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" у межах 30 000 000 грн може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс".

Здійснивши оцінку адекватності обраного заявником заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" у межах безпідставно одержаних грошових коштів у сумі 30 000 000 грн, суд дійшов висновку, що запропонований захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс", а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ними на час розгляду справи в суді.

Установивши, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і зможе забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" у сумі 30 000 000 гривень.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає обраний Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" захід забезпечення позову обґрунтованим, адекватним та співмірним, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 86, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" (49031, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 59, ) у національній валюті України (гривня), що знаходяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на грошові кошти на рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" (49031, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 59, ), у межах 30000000 грн (тридцять мільйонів гривень 00 копійок).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" (03115, м.Київ, вул. Кирила Розумовського Гетьмана, буд. 27, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін Грін Плюс" (49031, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 59, )

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою суду законної сили - 11.12.2024.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три роки - до 11.12.2027.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко