ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/130/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Оцабера М.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд»

01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, літ. А, оф. 9,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм»

в особі ліквідатора Захарченка Валерія Юрійовича

08300, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 89,

про зобов`язання вчинити дії

за участі представників сторін:

позивача: Капелюшна І.М.., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №9388/10 від 18.09.2020, ордер серії АХ №1187820 від 02.07.2024;

відповідача: не з`явився;

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1920 від 16.01.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія Енструм" в особі ліквідатора Захарченка Валерія Юрійовича про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем з повернення попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії №ЕЕ21/0109-1, яку не включено до проміжного ліквідаційного балансу в процедурі ліквідації відповідача.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №911/130/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05.03.2024.

У судове засідання 05.03.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, копія ухвали суду про дату, час та місце судового засідання, яка направлена судом відповідачу, знаходиться у відділенні поштового зв`язку не вручена.

У судовому засіданні 05.03.2024 з метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав суд встановив відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та неможливістю вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2024 відкладено підготовче засідання на 02.04.2024 та встановлений відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив.

Через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія Енструм", ідентифікаційний код 44388509, до набрання законної сили рішенням у справі №911/130/24.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд" про забезпечення позову у справі № 911/130/24 (вх.№1860 від 05.03.2024) задоволено повністю.

У судове засідання 02.04.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, копія ухвали суду про дату, час та місце судового засідання, яка направлена судом відповідачу поштою, була повернута підприємством поштового зв`язку з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та неможливістю вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання у справі для вжиття додаткових заходів щодо повідомлення відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2024 підготовче засідання у справі відкладено на 30.04.2024.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№4570/24 від 29.04.2024).

У судове засідання 30.04.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, копія ухвали суду про дату, час та місце судового засідання, яка направлена судом відповідачу, знаходиться у відділенні поштового зв`язку не вручена.

Стосовно повідомлення відповідача про судове засідання судом враховані висновки з таких питань Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Враховуючи вищенаведене, можна дійти висновку що суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки направляв копії ухвал про призначення судових засідань рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу відповідача.

У підготовчому засіданні 30.04.2024 судом, відповідно до пункту 15 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів при розгляді справи по суті, вчинено інші дії, передбачені частиною 2 статті 182 цього Кодексу, відповідно до обставин справи, у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання або оголошення у ньому перерви, сторонами не вказано про бажання реалізувати будь-які процесуальні права на цій стадії процесу, не заявлено клопотань про відкладення підготовчого засідання.

Згідно з частинами 2, 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 04.06.2024.

У судове засідання 04.06.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання не повідомлений, повідомлявся судом шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на належну адресу.

У судовому засіданні 04.06.2024 оглянуто оригінали доказів направлення позивачем відповідачу поштою кредиторської вимоги №06/11-23 від 06.11.2023. Для надання сторонам можливості для реалізації своїх процесуальних прав стадію з`ясування обставин та дослідження доказів не закрито.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про оголошення перерви у даному судовому засіданні до 02.07.2024, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; повідомлення здійснюється шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому Господарського процесуального кодексу України для вручення судових рішень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.06.2024 повідомлено учасників справи №911/130/24, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 02.07.2024.

У судове засідання 02.07.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання не повідомлений, повідомлявся судом шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на належну адресу, який не отриманий відповідачем, а також спробою повідомити за наданим суду номером телефону, проте, номер абонента не відповідав, про що відповідальним працівником апарату суду складено телефонограму.

У судовому засіданні 02.07.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд -

встановив:

1. Правовідносини сторін

Позивач подав позовну заяву, в якій зазначає, що 24 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд" як споживачем укладений договір № ЕЕ21/0109-1 про постачання електричної енергії споживачу. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за Договором та здійснив попередню оплату на рахунок відповідача у загальному розмірі 2593514,93 грн.

Натомість, відповідач припинив постачання електричної енергії без надання жодних пояснень та надіслав акти купівлі-продажу електроенергії на суму 1715377,46 грн, що призвело до переплати з боку позивача у розмірі 878137,47 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення цієї суми, однак, відповідач не виконав зазначену вимогу, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду у справі №910/4150/23 про стягнення заборгованості.

Після відкриття провадження у справі №910/4150/23, відповідач ухвалив рішення про свою ліквідацію та визначив строк для заявлення кредиторських вимог до 20 червня 2023 року.

Позивачем надіслана вимога відповідачу про включення спірної заборгованості до проміжного ліквідаційного балансу в процедурі ліквідації відповідача.

Вказана вимога не була задоволена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

2. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (прострочення виконання, виконання не в повному обсязі тощо).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Частиною 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи.

Відповідно до частини 4 статті 112 Цивільного кодексу України, вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

3.1. Щодо відсутності відповідача на судових засіданнях та відсутності його заяв по суті справи.

Суд зазначає, що повідомляв відповідача про відкриття провадження у справі та про кожне судове засідання у ній шляхом направлення копій ухвал суду поштовим зв`язком рекомендованими листами на адресу місцезнаходження відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказані поштові відправлення суду повернуті підприємством поштового зв`язку без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, з огляду на зазначене, суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 наведено висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-26818) та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також судом здійснена спроба повідомити відповідача за наданим суду номером телефону, проте, номер абонента не відповідав, про що складено телефонограму.

Відтак, відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності сторін відповідно до статей 7, 8, 13 Господарського процесуального кодексу України.

3.2. Щодо спірних правовідносин сторін.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» як постачальником, який здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу згідно з постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.07.2021 (далі - постачальник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» як споживачем (далі - споживач/позивач) укладений договір про постачання електричної енергії споживачу від 24.09.2021 № ЕЕ21/0109-1.

Згідно з пунктом 2.1. Договору № ЕЕ21/0109-1, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, постачання електричної енергії споживачу здійснюється відповідно до Заяви-приєднання до Договору на постачання електричної енергії, яка надається споживачем за формою відповідно до Додатку №1 до цього Договору на відповідний розрахунковий період згідно з умовами цього Договору.

Пунктами 5.3. - 5.5. Договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки сторін за цим Договором здійснюються на поточні рахунки відповідно до реквізитів, зазначених у розділі 15 цього Договору. Оплата здійснюється споживачем у строки та розміри, визначені в пунктах 3 - 4 Додатку №2 до цього Договору.

Згідно з положеннями пункту 3. Додатку №2 до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня оплата розраховується за погодженою сторонами формулою.

Пунктом 6. Додатку №2 до Договору визначено, що споживач сплачує за послуги з передачі електричної енергії через постачальника, а за послуги з розподілу - самостійно.

Згідно з пунктом 13.1. Договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє на строк відповідно до пункту 9. Додатку №2 до цього Договору, а в частині здійснення розрахунків - до моменту здійснення розрахунків між сторонами у повному обсязі.

Згідно з пунктом 9. Додатку №2 до Договору, Договір діє до 31.12.2021 та вважається автоматично продовженим на один рік, якщо жодна із сторін не направила другій стороні письмове повідомлення про розірвання договору за 21 день до дня його закінчення, але у будь-якому разі - до моменту здійснення розрахунків між сторонами у повному обсязі.

На підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за Договором, позивач надав докази оплати всього на суму 2593514,93 грн та акти купівлі-продажу електроенергії на суму 1715377,46 грн, що свідчить про переплату з боку позивача у розмірі 878137,47 грн.

Позивач пояснює це тим, що відповідач без будь-яких пояснень та попереджень припинив постачання йому електричної енергії.

Позивач надсилав відповідачу на його юридичну адресу претензію-вимогу вих.№16/02-1 від 16.02.2023 про повернення попередньої оплати за Договором у розмірі 878137,47 грн не пізніше 24.02.2023.

Згідно з інформацією з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення 550, яким надіслано претензію-вимогу позивача, це поштове відправлення повернуте підприємством поштового зв`язку без вручення з підстав: «за закінченням встановленого терміну зберігання».

З огляду на наявність вказаної заборгованості споживач звернувся до постачальника з позовом про стягнення попередньої оплати до Господарського суду м. Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.02.2024 у справі № 910/4150/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» про стягнення 878137,47 грн заборгованості задоволено повністю.

Стосовно спірної заборгованості в рішенні Господарського суду м. Києва від 02.02.2024 у справі № 910/4150/23 встановлено, зокрема, таке: «вбачається, що відповідач, зобов`язання з постачання електричної енергії не виконав відповідно до договірних умов, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 878137,47 грн.».

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №649/1393/19).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №438/723/17).

На підставі частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає встановленою обставину наявності заборгованості у відповідача перед позивачем у розмірі 878137,47 грн з повернення попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.09.2021 № ЕЕ21/0109-1.

Доказів сплати цієї заборгованості суду не надано.

Одночасно, суд враховує, що з огляду на усталену практику Верховного Суду, зокрема, викладену в постанові від 26.10.2022 у справі № 910/406/21, у межах справи щодо ухилення від розгляду ліквідатором юридичної особи кредиторських вимог, суд не вирішує питання про стягнення заборгованості, відтак, не перевіряє факти її наявності, правильності визначення її розміру та обставини виникнення (зокрема, факт укладення та виконання договору між сторонами), натомість, суд досліджує, чи дотримані вимоги законодавства у процедурі припинення юридичної особи відповідача та чи розглянув ліквідатор кредиторські вимоги у встановленому Цивільним кодексом України порядку та, відповідно, чи мало місце порушення прав позивача як кредитора.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.04.2023 до вказаного Реєстру внесено запис № 00506960 про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» в результаті його ліквідації з визначенням строку для заявлення кредиторами своїх вимог до 20.06.2023 та відомостей про комісію з припинення: Захарченко Валерій Юрійович, АДРЕСА_1 - ліквідатор.

Як зазначено суду позивачем та не спростовано відповідачем, як тільки позивачу стало відомо про припинення юридичної особи відповідача в результаті ліквідації, 06.11.2023 позивачем направлена відповідачу кредиторська вимога про включення до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» про повернення попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.09.2021 № ЕЕ21/0109-1 у розмірі 878137,47 грн.

Згідно з трекінгом відстеження цього поштового відправлення №555 воно повернуте позивачу без вручення підприємством поштового зв`язку з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та отримане позивачем 03.01.2024.

До матеріалів справи надані докази такого надіслання позивачем вимоги відповідачу: копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, а в судовому засіданні з розгляду справи по суті 04.06.2024 судом оглянуті їх оригінали, що надані позивачем для огляду, якими підтверджується таке надіслання на належну адресу подання кредиторських вимог до відповідача: 08300, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 89, що зазначена ним з цією метою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач не надав жодних доказів про повернення переплачених коштів позивачу та не включив зазначену суму до проміжного ліквідаційного балансу, чим порушив права позивача, доказів протилежного суду не надано.

При цьому, судом враховане таке.

Відповідно до частини 4 статті 112 Цивільного кодексу України, вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Відтак, несвоєчасне заявлення кредитором грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог. Позивач заявив свої вимоги, однак, відповідач не включив їх до проміжного ліквідаційного балансу, що порушує права позивача.

Відповідно до частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З огляду на вищевикладені положення закону, ухилення від розгляду кредиторських вимог є окремим видом правопорушення та підлягає судовому захисту, належним способом захисту прав кредитора у такому випадку є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника кредиторських вимог, такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 20.01.2020 №922/416/19, від 03.05.2018 у справі № 924/478/16, від 26.10.2022 у справі № 910/406/21.

Отже, ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача є порушенням прав позивача (незалежно від того, чи підлягають такі вимоги задоволенню чи відмові у задоволенні), що підлягає судовому захисту і позивач у цій справі обрав належний спосіб захисту.

Як вказано судом вище у рішенні, за наявним у матеріалах справи трекінгом відстеження поштового відправлення №555 кредиторська вимога позивача до відповідача про включення до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» про повернення попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.09.2021 № ЕЕ21/0109-1 у розмірі 878137,47 грн. повернулась позивачу без вручення підприємством поштового зв`язку з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та отримане позивачем 03.01.2024, доказів іншої дати обізнаності позивача про ухилення ліквідаційної комісії відповідача від розгляду його кредиторських вимог суду не надано.

Позов у цій справі поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 15.01.2024, отже, з дотриманням місячного терміну, встановленого частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України

Згідно з частиною 6 статті 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відтак, норми цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії (ліквідатору) права залишати вимоги кредиторів без розгляду, тобто, фактично ухилятись від їх розгляду (постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 910/406/21, від 15.10.2019 у справі № 910/9052/18).

З огляду на повернення кредиторської вимоги позивача без вручення, судом врахована позиція Верховного Суду, що викладена у постанові від 10.05.2023 у справі № 905/229/21, про те, що доведення факту ухилення ліквідаційної комісії (ліквідатора) від розгляду вимог кредитора не потребує надання останнім доказів отримання зазначеною комісією/ліквідатором заяви з кредиторськими вимогами, такий факт ухилення суд може встановити на підставі наявних у справі доказів належного звернення кредитором до боржника та відсутності відповідного рішення ліквідаційної комісії (ліквідатора), яке в силу частини 6 статті 105 Цивільного кодексу України має надсилатись кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання таким боржником відповідної вимоги.

Також судом врахований висновок, що викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, позивача (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-26818) та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені належними доказами, а відповідачем не надано заперечень або доказів, які б спростовували такі вимоги.

4. Результати розгляду справи

Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

5. Розподіл судових витрат

Згідно із статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному розмірі.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 13, 73, 74, 77-79, 86, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» в особі ліквідатора Захарченка Валерія Юрійовича про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 89; ідентифікаційний код 44388509) в особі ліквідатора Захарченка Валерія Юрійовича визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, літ. А, оф. 9; ідентифікаційний код 03581836) в розмірі 878137,47 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто тридцять сім гривень сорок сім копійок).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія Енструм» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 89, ) в особі ліквідатора Захарченка Валерія Юрійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, літ. А, оф. 9; ідентифікаційний код 03581836) 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16.12.2024.

Суддя С.О. Саванчук