РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2024Справа № 910/7946/24

За позовомДепартаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Асортимент Ліків»
простягнення 1 001,40 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - позивач, Департамент) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМПЛАНЕТА» (далі також - відповідач, ТОВ «ФАРМПЛАНЕТА») про стягнення штрафних санкцій в розмірі 1 001,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, в ухвалі суд наголосив, що як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «АСОРТИМЕНТ ЛІКІВ», яке зареєстроване за адресою: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А.

08.07.2024 через канцелярію суду від позивача надійшли документи про усунення недоліків. Позивач врахував вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та вказав вірне найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АСОРТИМЕНТ ЛІКІВ» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А; ).

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2024 відкрито провадження у справі № 910/7946/24, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Оскільки місце поставки товару за договором № 41 від 12.07.2017 про закупівлю товарів за державні кошти є м. Київ (п.5.2. договору), то спір підлягає вирішенню за місцем виконання правочину Господарським судом міста Києва.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 910/7946/24, суд розмістив на сайті Господарського суду міста Києва відповідне повідомлення.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 між Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (як замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» (як учасником) було укладено договір № 41 про закупівлю товарів за державні кошти (далі також - договір), за умовами якого учасник зобов`язався у 2017 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 3600000-6 Фармацевтична продукція (лікарські засоби для лікування онкогематологічних хворих, 16 лотів), зазначені в специфікації (Додаток 1) (далі - товари), а саме:

- лот 1 - Аспарагіназа, 10000 МО, амп., флак., шпр. - 21 од.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені в специфікації (Додаток 1).

Сума договору становить 54 826,80 грн у тому числі ПДВ 3 586,80 грн (п. 3.1. договору).

У розділі 4 договору сторони погодили, що розрахунки проводяться відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених у специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно пред`явленої учасником видаткової накладної, але не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару за видатковою накладною.

Строк поставки товарів: не більше 10 днів з моменту отримання письмової заявки замовника. Місце поставки товарів: заклади охорони здоров`я м. Києва.

Згідно з п. 10.1. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 та до повного виконання сторонами зобов`язань за ним.

31.07.2017 позивач відправив відповідачу Заявку № 061-277/тк на постачання товару на загальну суму 52 216,00 грн (з ПДВ), а відповідач здійснив поставку 07.09.2017 відповідно до видаткової накладної № 5195337.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що відповідач здійснив затримку поставки товару на суму 52 216,00 грн на 28 днів з 11.08.2018 по 07.09.2017. Відповідно до п. 7.2. договору до стягнення з відповідача нараховано пеню в розмірі 1 001,40 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору № 41 від 12.07.2017, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як стверджує позивач, він направив відповідачу Заявку на поставку товару № 061-277/тк на загальну суму 52 216,00 грн (з ПДВ) 31.07.2017. Належним чином завірену копію Заявки до матеріалів справи додано не було.

Натомість, позивач долучив Акт від 14.11.2023 № 3 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду. В Акті засвідчено знищення документів за 2017-2020 роки, серед яких, зокрема, договори, угоди, контракти та документи до них за 2017 рік.

Відповідачем не спростовано обставин щодо отримання заявки 31.07.2017.

Згідно з п. 5.1. договору, товар повинен бути поставлений до 09.08.2017 включно.

Однак, відповідно до видаткової накладної № 5195337 (т. 1 с. 97), товар поставлено 07.09.2017.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожен день прострочення.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, він нарахував пеню в розмірі 1 001,40 грн за період з 11.08.2017 по 07.09.2017.

Суд наголошує, що позивач помилково включив до періоду розрахунку день фактичної поставки товару 07.09.2017.

За розрахунком суду, позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 965,64 грн за період нарахування з 11.08.2017 по 06.09.2017. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором поставки.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асортимент Ліків» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А; ). на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, 19; ) штрафні санкції в розмірі 965,64 грн та судовий збір в розмірі 2 919,87 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12.12.2024.

Суддя Ю.О. Підченко