ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3734/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Коновал Д.О.

представники сторін:

від прокурора: Міщук Н.П. - посвідчення № 069937 від 01.03.2023 р.

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р.

( суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 16.09.2024 р.)

у справі

за позовом

Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до В-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР"

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до В-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДІЛЕНС"

м. Київ

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні

самовільно зайнятою земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради та просить: усунути перешкоди, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет ЛТД КР", Товариство з обмеженою відповідальністю "Реділенс" повернути Криворізькій міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е, шляхом знесення будівлі, площею 134,9 кв. м ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110 ); припинити право володіння ТОВ "Маркет ЛТД КР" на об`єкт нерухомого майна, будівлю, площею 134,9 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110 ) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Маркет ЛТД КР" на об`єкт нерухомого майна, будівлю, площею 134,9 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е.

Також, Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову та просив суд: накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно та державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії; заборонити відповідачам - ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР», ТОВ ФІРМА «ТЕДІЛЕНС» та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. у справі № 904/3734/24 заяву Криворізької центральної окружної прокуратури про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м. Заборонено відповідачам - товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" ( 50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, будинок 19, приміщення 122, ), товариству з обмеженою відповідальністю "РЕДІЛЕНС " ( 03127, Київська обл., місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 89, Код ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою, 06.10.2024 р., через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. про забезпечення позову по справі № 904/3734/24. Скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. по справі № 904/3734/24 про забезпечення позову.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що господарський суд неправомірно обмежив ТОВ «Маркет ЛТД КР» у його праві розпорядженні належним йому нерухомим майном, для вжиття заходів забезпечення позову у суду не було належних підстав, а такі заходи не є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам.

Водночас, на думку Скаржника, жодної оцінки доводам Прокурора суд не надав, не зазначив чому вжиття заходів забезпечення позову є необхідним у цій господарській справі та судом не було оцінено доводи Прокурора на предмет наявності обґрунтованих припущень, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Наявність таких обґрунтованих припущень є обов`язковою процесуальна умовою застосування ст. 136 ГПК України, а тому без їх наявності та підтвердження належними доказами застосування заходів забезпечення позову є неправмірним та таким, що здійснено з порушенням процесуальних норм.

При цьому, Скаржник зазначає, що ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР» набув право власності на об`єкт нерухомого майна на законних на те підставах, внаслідок укладання відплатного господарського договору, майно було придбано у ТОВ «Рікі, ЛТД» як у особи, яка мала належним чином зареєстроване право приватної власності на об`єкт нерухомого майна та право користування земельною ділянкою, розташованою під таким об`єктом нерухомості.

Скаржник наголошує на тому, що Прокурором в позовній заяві не ставиться питання визнання неправомірним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 09.01.2024 р. між ТОВ ВБФ «РІКІ, ЛТД» та ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР». У даному випадку Криворізька міська рада, як власник земельної ділянки, також не оспорює зареєстроване за Відповідачем право на спірне нерухоме майно. Таким чином, ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР» є добросовісним набувачем майна, розташованим за адресою: Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е, набуло вказане нерухоме майно відповідно до законодавчих процедур та у визначеному порядку, за відплатним договором у ТОВ ВБФ «Рікі, ЛТД», а також є добросовісним користувачем земельною ділянкою, на якій таке нерухоме майно розташоване, а отже Відповідач -1 не має ніякого відношення до начебто вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, обставини вчинення якого покладені Прокурором в основу позову по цій справі. Також, судом фактично було застосовано «дублюючі» заходи забезпечення позову.

Відтак, на думку Скаржника, господарським судом не було належним чином досліджено та оцінено заяву Прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову, та не здійснено оцінку обставин наявного спору з метою визначення співмірності та адекватності застосовуваних заходів, а тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. є неправомірною та підлягає скасуванню.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Прокурор не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Прокурор посилається на те, що реєстрація права власності відбулася не на підставі рішення суду про визнання права власності, а в інший спосіб, то реєстрація права власності на самочинне будівництво за вказаною адресою є незаконною. Прокурором встановлені факти самочинної забудови м. Кривого Рогу, безпідставної реєстрації права власності, безпідставної передачі в оренду земельних ділянок з порушенням законодавчо встановленої процедури, без проведення земельних торгів під самочинно збудовані об`єкти майна, чим порушено право територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, належної реєстрації речових прав на нерухоме майно на ній, дотримання законодавства у сфері забудови населених пунктів. Відповідач безпідставно стверджує, що право власності на спірний торгівельний павільйон було зареєстровано законно.

Прокурор також вказує на те, що згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2023 р. у справі № 37з-23 можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 р. у справі № 905/448/22).

Крім того, Прокурор зазначає про те, що ним встановлені обставини необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24Е та земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га. Разом з тим, обраний Прокурором вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

У письмових поясненнях, Прокурор зазначає, про доцільність відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ «Маркет ЛТД КР» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 10.09.2024 р. до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 р. у справі № 904/3734/24, яким відмовлено у задоволенні позову керівнику Криворізької центральної окружної прокуратури, та скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р.. Крім цього, 28.11.2024 р. обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 р. у справі № 904/3734/24.

Позивач та Відповідач -2 не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.10.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/3734/24.Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024р. у справі № 904/3734/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали оскарження у справі № 904/3734/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2024 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. у справі № 904/3734/24 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2024 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 10.12.2024 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" надійшла заява про його участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2024 р. судове засідання у справі № 904/3734/24 призначене на 10.12.2024 р. та всі наступні судові засідання вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Від Скаржника надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник буде приймати участь у слідчих діях в кримінальному провадженні.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія не знаходить підстав для його задоволення, з урахуванням такого.

Заявником не наведено достатнього обґрунтування необхідності участі його представника в судовому засіданні ( якщо він вважав таку участь необхідною). Судочинство в Україні здійснюється і в умовах карантину, тим більше, що Постановою Кабінету міністрів України від 04.05.2020 р. № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» скасовано з 11.05.2020 р. низку обмежень, введених в Україні через епідемію коронавірусу.

Судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом. При цьому, позиція Скаржника достатньо повно викладена в апеляційній скарзі.

Матеріали справи містять обсяг відомостей достатній для розгляду апеляційної скарги й за відсутності представників сторін.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 р., "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. "Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ ( &51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

А отже, у зв`язку з недопущенням затягування судового процесу, що може привести до порушення вимог ст. 256 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 273 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників учасників справи, за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 10.12.2024р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради та просить: усунути перешкоди, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет ЛТД КР", Товариство з обмеженою відповідальністю "Реділенс" повернути Криворізькій міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е, шляхом знесення будівлі, площею 134,9 кв. м ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110 ); припинити право володіння ТОВ "Маркет ЛТД КР" на об`єкт нерухомого майна, будівлю, площею 134,9 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110 ) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Маркет ЛТД КР" на об`єкт нерухомого майна, будівлю, площею 134,9 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е.

Також, Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову та просив суд: накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно та державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії; заборонити відповідачам - ТОВ «МАРКЕТ ЛТД КР», ТОВ ФІРМА «ТЕДІЛЕНС» та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110 ) площею 134,9 кв. м..

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що державним реєстратором Виконкому Криворізької міської ради Літвіновою Т.С. 18.02.2021 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" на підставі копії договору купівлі-продажу № 6 від 21.11.1995 р. вперше зареєстровано право власності на самочинно збудований торгівий павільйон за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24Г. Підставою для проведення реєстраційних дій вказано договір купівлі-продажу №6 від 21.11.1995 р. між ТОВ ВБФ "РЖІ,ЛТД" та ВТО№1. Згідно з копією договору купівлі-продажу № 6 від 21.11.1995 р., який долучено до електронної реєстраційної справи 110, за ВТО № 1 зареєстровано торгівельний павільйон площею 30,8 кв. м на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 540 від 08.12.1993 р.. Відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 540 від 08.12.1993 р., останнє стосується загальних питань порядку реєстрації права власності на нерухоме майно Криворізьким БТІ та не містить ніяких відомостей про передачу у власність або введення в експлуатацію вказаного торгівельного павільйону, а тому не є правовстановлюючим документом. Вказане рішення виконкому має загальний організаційно-інформативний зміст та не є правовстановлюючим документом, на підставі якого виникає право власності на нерухоме майно у розумінні Закону України "Про власність", Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тощо. У вказаному рішенні не має додатків та відсутні посилання на передачу/виникнення у ВТО №1 права власності на торговий павільйон за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна (Павла Глазового), 24Г. Відсутні докази введення вказаного об`єкту в експлуатацію в 1995 році чи раніше. Виходячи з відомостей, що містяться в ЄДЕССБ дозвільні документи на будівництво та введення в експлуатацію вказаного нерухомого майна відсутні. Листами №3800/05/18-24 від 18.07.2024 р., № 2923/05/18-23 від 20.11.2023 р. Державна інспекція архітектури та містобудування України, яка є уповноваженим органом у сфері будівництва, повідомила, що у неї відсутня документація про ведення в експлуатацію спірного торгового павільйону. Відділ архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради листом № 12/26-19/233 від 11.07.2023 р. повідомив окружну прокуратуру, що документи про введення в експлуатацію вказаного нерухомого майна, окрім документів про реконструкцію у 2023 році, до Відділу не передавалися. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 23.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за фактом внесення недостовірних відомостей в офіційні документи щодо реєстрації будинку 24Г по вул. Павла Глазового в м. Кривому Розі, встановлено, що станом на серпень 2012 року, на липень 2015 року, липень 2019 року, лютий 2020 року, на спірній земельній ділянці нерухоме майно відсутнє, що підтверджується протоколом огляду програмного забезпечення Google Earth від 03.04.2024 р. та протоколом огляду Інтернет сервісу Google Maps від 23.06.2023. Листом Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 04.06.2024 р. № 1853-4-01.04.02-2024 окружній прокуратурі надано зйомку спірної земельної ділянки, згідно з якою станом на 29.08.2003 р., 02.09.2011 р., 09.08.2012 р., 29.04.2020 р. спірна земельна ділянка є вільною від забудови. Вперше, на вказаній космічній зйомці нерухоме майно з`являється на спірній земельній ділянці 04.10.2021 р.. Листом Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 04.06.2024 р. № 1853-4-01.04.02-2024, протоколом огляду програмного забезпечення Google Earth від 03.04.2024 р. та протоколом огляду Інтернет сервісу Google Maps від 23.06.2023 р. підтверджуються обставини того, що спірного торгового павільйону до 04.10.2021 р. не існувало, в тому числі не існувало його на момент первинної державної реєстрації права власності на нього за ТОВ ВБФ "РІКІДГГД" ( 18.02.2021 р. ), та не існувало його на момент датування копії договору купівлі-продажу №6 від 21.11.1995 р.. У КП "Криворізьке РБТІ" ДОР відсутня реєстраційна справа на вказаний об`єкт нерухомості та реєстраційна книга, в якій містяться запис про реєстрацію права власності на нього, з огляду на що відсутні докази проведення державної реєстрації права власності за ВТО №1 на спірне нерухоме майно до 1995 року. Поштові адреси м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24В, 24Г, 24Д не присвоювалися. Право власності на спірний торговий павільйон ніколи не виникало, оскільки рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №540 від 08.12.1993 р. не містить відомостей про зазначений об`єкт нерухомого майна. Крім цього, не підтверджено реєстрацію права власності на торговий павільйон за ВТО №1, оскільки відсутня реєстраційна справа у КП "Криворізьке РБТІ" ДОР та оригінал реєстраційної книги. Листом Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 04.06.2024 р., протоколом огляду програмного забезпечення Google Earth від 03.04.2024 та протоколом огляду Інтернет сервісу Google Maps від 23.06.2023 р. підтверджується відсутність існування торгового павільйону до 04.10.2021 р.. Вказане ставить під обґрунтований сумнів достовірність обставин існування та набуття у власність споруди торгівельного павільйону ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" у 1995 році. Рішенням Криворізької міської ради від 24.11.2021 р. № 975 без проведення земельних торгів у порушення ст. 134, 135 ЗК України затверджено проект землеустрою щодо відведення ТОВ ВБФ "Р1КІ,ЛТД" для розміщення самочинно збудованого торгового павільйону, земельної ділянки з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, що у 7 разів перевищує площу такого павільйону. 30.12.2021 р. між Криворізькою міською радою та ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" укладено договір оренди земельної ділянки № 2021689, згідно з яким ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" передано в оренду земельну ділянку :06:055:0203 площею 0,0220 га для розміщення існуючої нежитлової будівлі (торгівельний павільйон) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24Г. Земельна ділянка передавалась в оренду для розміщення існуючої нежитлової будівлі (торгівельний павільйон), а не для будівництва. Отримавши у користування спірну земельну ділянку без проведення земельних торгів, ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" збільшило в 4,5 рази площу торгового павільйону (з 30,8 кв. м до 134,9 кв. м.), шляхом подання 29.05.2023 р. декларації про готовність до експлуатації щодо об`єкта "реконструкція нежитлової будівлі" під номером 357. Після реєстрації вказаної декларації, на підставі рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради №185 від 09.06.2023 р. змінено адресу торгового павільйону з " АДРЕСА_1 " на " АДРЕСА_1 ". В подальшому згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.07.2023 р. за ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" на підставі технічного паспорту, номер ТЮ 1:4444-6134-7412-4890 від 23.05.2023 р., Витягу з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ДГІ11, рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради № 185 від 09.06.2023 р. зареєстровано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно зі збільшеною площею 134,9 кв. м за зміненою адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24Е. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.01.2024 р. ТОВ ВБФ "РІКІЛТД" продало ТОВ "МАРКЕТ ЛТД КР" торгівельний павільйон площею 134,9 кв. м. Встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.06.2024 та 07.06.2024 відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" (), а саме змінено: найменування (з ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" на ТОВ "Реділенс"), місце знаходження (з міста Кривого Рогу на місто Київ), керівника, склад засновників, інформації для здійснення зв`язку, видів економічної діяльності, кінцевого бенефіціарного власника. Разом з тим зміна коду ЄДРПОУ не відбулась: ТОВ "Реділенс" має ідентифікаційний код юридичної особи 19435509, тобто такий самий, який мало ТОВ ВБФ "РІКІ,ЛТД" до внесення змін, тобто фактично відбулось внесення змін до відомостей про юридичну особу, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань". Вказані зміни юридичної особи без зміни його організаційно-правової форми, не є ані перетворенням юридичної особи в розумінні ст. 108 ЦК України, ані виділом в розумінні ст. 109 ЦК України, ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст. 106 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 914/3587/14). З огляду на зазначене ТОВ "Реділенс" фактично є правонаступником ТОВ ВБФ "РІКІДТД". На теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про реєстрацію права власності на самочинно збудовану будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24Е та право оренди яке набуто поза межами земельних торгів, земельною ділянкою з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га за товариством з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР". Встановлені факти направлені на зміну власника нерухомого майна та фактичного користувача земельною ділянкою, зміну ідентифікаційних даних потенційного відповідача з метою ухилення від цивільно-правової відповідальності. Прокурор вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно з метою унеможливлення відчуження майна та зміну його площі, конфігурації та адреси. Однією із позовних вимог прокурора є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою :06:055:0203 площею 0,0220 га та її повернення міській раді. Заборона державним кадастровим реєстраторам проводити дії спрямовані на зміну площі та конфігурації земельної ділянки унеможливить проведення вказаних дій та забезпечить існування предмету спору до набрання законної сили рішенням суду. Тому з метою недопущення вчинення реєстраційних дій із земельною ділянкою :06:055:0203 площею 0,0220 га необхідно забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:055:0203 площею 0,0220 га, а також заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти реєстраційні дії із земельною ділянкою :06:055:0203 площею 0,0220 га. Прокурор наполягав на розгляді заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. у справі № 904/3734/24 заяву керівника Криворізької центральної окружної прокуратури про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110) площею 134,9 кв. м. Заборонено відповідачам - товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" (50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, будинок 19, приміщення 122, ), товариству з обмеженою відповідальністю "РЕДІЛЕНС" (03127, Київська обл., місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 89, Код ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме земельну ділянку кадастровий номер :06:055:0203 площею 0,0220 га; будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 24-Е (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110) площею 134,9 кв. м..

Судове рішення мотивоване тим, що заявлені заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. Вжиття заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав учасників справи, що відповідає правовій природі забезпечення позову.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Прокурора, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду від 10.09.2024 р. про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Перевіряючи правильність застосування судом попередньої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення в частині забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, та заборону відповідачам та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 р. у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 р. у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки у даному випадку Прокурор звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки Позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" ( рішення від 17.07.2008 р. ) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Предметом позову у даній справі є вимоги Прокурора про усунення перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою, шляхом знесення будівлі.

З предмету спору вбачається, що позов такого типу може бути поданий лише до титульного власника нерухомого майна, з метою подальшого повернення у власність міської ради. У разі задоволення позову та одночасної зміни власника спірного майна, під час розгляду справи в суді, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся. Наявність такого ризику загрожує порушеним правам міської ради, з метою захисту яких подано позовну заяву, оскільки неможливість поновити право власності за ТОВ, у випадку відчуження майна третій особі, унеможливить виконання рішення суду щодо припинення права власності за Відповідачем та зробить неможливим виконання рішення суду в частині усунення перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою, шляхом знесення будівлі. Зазначене в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.

При цьому, такий захід забезпечення позову як арешт та заборона Відповідача, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на спірний об`єкт нерухомого майна не обмежує власника у праві користування вказаним майном, а буде обмежено лише можливість здійснювати відчуження та реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна.

Таким чином, застосування вказаних заходів забезпечення позову є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими Прокурором вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Враховуючи наведене, оскарження Прокурором рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2024 р. у справі № 904/3734/24 не є підставою ля відкладення розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТ ЛТД КР" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 р. у справі № 904/3734/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.12.2024 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус