про стягнення 587 378,10 грн
Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу № 60FB417-2132-2132-21 від 02.11.2021 основного боргу в розмірі 435 555,83 грн, трьох процентів річних у розмірі 31 953,62 грн та інфляційних втрат у розмірі 119 868,65 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" заборгованість у розмірі 435 555 грн 83 коп., 3% річних у розмірі 31 448 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 119 868 грн 65 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 162 грн 38 коп; у решті позовних вимог відмовлено.

06.12.2024 до суду позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12079/24. У поданій заяві позивач просить суд поновити останньому строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення та покласти на відповідача 16 000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12079/24; встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі у строк до 17.12.2024 (включно).

Від відповідача пояснень чи заперечень стосовно заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі до суду не надходило.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи № 910/12079/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за необхідне розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/12079/24 без виклику сторін.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, з огляду на розгляд справи № 910/12079/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний строк обчислюється з урахуванням дати отримання стороною копії рішення суду.

У позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, який складає 60 000,00 грн.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

02 жовтня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «ГАРАНТ ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» з метою захисту прав та законних інтересів останнього та у зв`язку із неналежним виконанням Державним підприємством «Сервісно-видавничий центр» грошових зобов`язань за Договором на постачання електричної енергії споживачу від 02.11.2021 року № 60FB417-2132-A167-21 укладено додаткову угоду № 56 (далі - додаткова угода) до договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року № 38SKVz2334-17 (далі - договір).

Пунктом 5 додаткової угоди встановлено, що сторони договору дійшли згоди, що виконавець надсилає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг згідно даної додаткової угоди у двох примірниках протягом одного робочого дня, наступним за днем ухвалення рішення по справі в суді першої інстанції, в тому числі апеляційної та касаційної. звіти адвокатів виконавця про фактично надані послуги додаються до актів приймання-передачі наданих в електронному вигляді. Замовник підписує, датує і повертає виконавцю один примірник акту приймання-передачі послуг або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання акту приймання-передачі наданих послуг. У разі, якщо виконавець у строк, що не перевищує 5 (п`яти) днів з дня отримання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, не одержить від замовника підписаний примірник акту приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, сторони визнають, що такий акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги, як такі, що надані виконавцем і прийняті замовником в обсязі і на умовах, визначених у такому акті.

Згідно з пунктом 4 додаткової угоди загальна вартість послуг, що надаються виконавцем за умовами даної додаткової угоди розраховується на підставі погодинної ставки вартості роботи адвоката, працевлаштованого у виконавця, і становить 4000 грн 00 коп. за годину та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами в актах приймання-передачі наданих послуг.

30.10.2024 між Адвокатським об`єднанням «Гарант Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" складено та підписано акт наданих послуг № 4/12 на загальну суму 16 000, 00 грн.

Відповідно до звіту про фактично надані послуги від 04.12.2024 року за додатковою угодою № 56 від « 02» жовтня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року № 38SKVz2334-17 за період з 02.10.2024 по 04.12.2024 виконавцем було витрачено 4 години згідно з договором, а саме: 02.10.2024 року адвокатом Василевською О.В. було витрачено 4 години на підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором на постачання електричної енергії споживачу (відповідач - Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр») у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договором на постачання електричної енергії споживачу від 02.11.2021 року № 60FB417-2132-A167-21. Підготовка додатків до позовної заяви, здійснення розрахунків заборгованості та штрафних санкцій.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довіреність від 08.01.2024 на представництво інтересів позивача Василевською О.В. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.11.2019 року № 000298.

Доказів сплати позивачем адвокату коштів за договором в сумі 16 000, 00 грн не подано.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, не підтверджено неспівмірність розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу зі складністю спору.

Крім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17.

Суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу є значно завищеним, оскільки дана справа є розрахунковою і не потребує спеціальних знань.

Суд наголошує на тому, що складність справи не полягає в ціні позову, а у категорії спору, а також у затрачених часі та зусиллях.

Так, судом встановлено, що у провадженні господарського суду перебували справи № 910/9673/24 та № 910/9675/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" до Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр", в яких предмет спору є аналогічним предмету у даній справі. У зазначених справах адвокатом складалися аналогічні процесуальні документи, що свідчить про те, що складення процесуальних документів у даній справі не потребувало значних зусиль і спеціальних знань у галузі права.

Отже, за висновком суду, підготовка справи до розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль на підготовку позовної заяви.

Дослідивши наданий заявником обсяг послуг, врахувавши характер правовідносин, а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються (тим паче за рахунок держави), ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, критерієм розумності їхнього розміру, а також заважаючи на часткове задоволення судом позовних вимог, суд дійшов висновку про необґрунтованість розміру витрат стягувача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000,00 грн. На думку суду, витрати на правову допомогу, заявлені ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" до стягнення, мають бути зменшені на 50%.

З огляду на усі вищевикладені обставини, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн покладаються на відповідача, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12079/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" (04080, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 6, ідентифікаційний код 25286486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (04201, м. Київ, вул. Полярна, 20, корпус а; ідентифікаційний код 39592941) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. У задоволенні заяви у решті суми витрат на правову допомогу відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Додаткове рішення складено 18.12.2024

Суддя І.О. Андреїшина