ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" грудня 2024 р. Cправа №902/37/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

прокурора: Клименка Д.С. (посвідчення №072232 від 01.03.2023),

представників відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005"): Кітіцина Ю.Г. (довіреність №1 від 21.02.2024),

представника відповідача (Комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління"): Семенюк Н.Ф. (паспорт серії НОМЕР_1 від 27.08.2004),

інші учасники на оголошення вступної та резолютивної частин рішення не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в особі Вінницької міської ради, м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005", м.Вінниця

до Комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління", м.Вінниця

про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки та стягнення 323039,43 грн безпідставно збережених коштів

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернувся прокурор в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" з позовом про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 28.07.2023, додаткової угоди №2 від 04.08.2023 та додаткової угоди №3 від 15.08.2023 до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023, а також стягнення 323039,43 грн безпідставно збережених коштів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірні додаткові угоди на момент їх укладення суперечили приписам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостям здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, оскільки збільшення ціни за одиницю товару не було підтверджено належними доказами. За твердженнями прокурора, висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023, які стали підставою для укладання спірних угод, не є належними доказами в підтвердження коливання ціни на ринку, оскільки містять лише інформацію про вартість товару на певні конкретні дати, проте не містять інформації про вартість товару за весь період між цими датами (наявність коливання). В обґрунтування підстав для звернення із цим позовом в інтересах держави в особи Вінницької міської ради зазначив, що закупівля товару за Договором здійснена за кошти місцевого бюджету, що підтверджується звітом про договір про закупівлю UA-2023-07-06-013516-а.

Ухвалою суду від 09.01.2024 відкрито провадження в справі №902/37/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.02.2024. Залучено до участі в справі №902/37/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Комунальне підприємство "Вінницьке шляхове управління".

29.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 26.01.2024 (а.с.104-110, т.1), в якому відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005") проти позову заперечив та суду пояснив, що спірні додаткові угоди до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023 укладено внаслідок коливання ціни такого товару на ринку у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору. За твердженнями відповідача, наявні в матеріалах справи експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023, на підставі яких підписані спірні додаткові угоди, є належними та допустимими доказами в підтвердження коливання ціни на товар. Додатково відповідач відзначив, що з прийняттям Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє товариству змінювати вартість за товар пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом. Відповідач також зауважив, що довідка Головного управління статистики у Вінницькій області №04-27/262-23 від 15.12.2023, яку долучив прокурор до позовної заяви, не спростовує дані, зазначені у висновках Вінницької торгово-промислової палати, оскільки в такій довідці не враховано специфіку товару за Договором.

06.02.2024 до суду надійшла відповідь на відзив №50/1855вих-24 від 05.02.2024 (а.с.117-124, т.1), в якій прокурор виклав свої аргументи та доводи в спростування тверджень відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву б/н від 26.01.2024, зокрема зауважив, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023 не є належними доказами в підтвердження коливання цін на товар за договором поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023.

21.02.2024 до суду надійшли письмові пояснення б/н від 21.02.2024 (а.с.130-135, т.1), в яких Комунальне підприємство "Вінницьке шляхове управління" проти позову заперечило, зазначивши, що наявні в матеріалах справи експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023, на підставі яких підписані спірні додаткові угоди, є належними та допустимими доказами в підтвердження коливання ціни на товар.

Ухвалою суду від 22.02.2024, у зв`язку з необхідністю витребування нових (додаткових) доказів, оголошено перерву до 13.03.2024; оскільки в справі №902/37/24 предметом дослідження також є експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати, з метою встановлення усіх обставин справи, суд вирішив викликати спеціалістів - експертів Вінницької торгово-промислової палати для надання пояснень щодо складених ними висновків.

08.03.2024 до суду надійшли пояснення Вінницької торгово-промислової палати №23/05/75 від 08.03.2024 (а.с.203-205, т. 1), в яких зауважено, що експертні висновки були складені на підставі заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" відповідно до Положення про загальний порядок надання послуг з цінової інформації торгово-промисловими палатами в України, яке затверджене рішенням Президії ТПП України №52 (4) від 30.01.2020. Вінницька торгово-промислова палата відзначила, що експертні висновки складені виключно в межах запитуваної відповідачем інформації, мету надання та використання такої інформації заявником не повідомлялось.

В судовому засіданні, 13.03.2024, судом заслухано спеціалістів - експертів Вінницької торгово-промислової палати, які підтримали свої доводи, викладені в поясненнях №23/05/75 від 08.03.2024. За результатами підготовчого судового засідання, 13.03.2024, судом постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 23.04.2024.

Однак, 23.04.2024, слухання справи №902/37/24 не відбулось у зв`язку із проведенням в приміщенні суду оперативно-слідчих дій задля пошуку вибухонебезпечних пристроїв, а тому судом відкладено розгляд справи до 15.05.2024.

15.05.2024 судове засідання у справі №902/37/24 повторно не відбулось в зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, а також загрозою ракетних ударів по всій території України, а тому судом відкладено розгляд справи до 15.05.2024.

За наслідками розгляду справи, 29.05.2024, враховуючи суперечливість позицій сторін стосовно обставин, які мають значення для вирішення цієї справи, для забезпечення можливості вчинення усіх процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, з метою правильного вирішення цього спору, суд дійшов висновку про повернення справи №902/37/24 до стадії підготовчого провадження та призначення у справі №902/37/24 судової товарознавчої експертизи, проведення якої було доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; провадження в справі №902/37/24 зупинено на час проведення у ній судової експертизи.

Ухвалюючи означене рішення про призначення у справі №902/37/24 судової товарознавчої експертизи суд зазначив, що під час розгляду цієї справи підлягають з`ясуванню обставини щодо ситуації на ринку дизельного палива з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023 до моменту укладення додаткових угод.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29.05.2024 скасовано.

Скасовуючи ухвалу суду від 29.05.2024 суд апеляційної інстанції відзначив, що: "...До предмету дослідження в даній справі входять обставини щодо законності укладання спірних додаткових угод, їх оцінки, як документів, на підставі якого можуть виникнути зобов`язальні відносини між сторонами. Оцінка договору та його умов, правова кваліфікація правовідносин, які виникли між сторонами з цього договору є виключно прерогативою суду під час розгляду справи, а тому судом апеляційної інстанції не вбачається необхідність у спеціальних знаннях."

Ухвалою суду від 02.09.2024 провадження у справі №902/37/24 поновлено; призначено підготовче судове засідання на 24.09.2024.

За наслідками слухання справи, 24.09.2024, за клопотанням прокурора №50/10042вих-24 від 02.07.2024 (а.с.51-53, т.2), була постановлена ухвала суду, якою Комунальне підприємство "Вінницьке шляхове управління" виключено зі складу третіх осіб та залучено до участі в справі №902/37/24 як співвідповідача; відкладено підготовче судове засідання до 08.10.2024.

08.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 08.10.2024 (а.с.66-72, т.2), в якому Комунальне підприємство "Вінницьке шляхове управління" проти позову заперечило та суду пояснило, що спірні додаткові угоди до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023 укладено внаслідок коливання ціни такого товару на ринку у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору. Відповідач також відзначив, що з прийняттям Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє товариству змінювати вартість за товар пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом.

08.10.2024 судом була прийнята ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 22.10.2024.

10.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив №50/15027вих-24 від 09.10.2024 (а.с.112-116, т.1), де прокурор виклав свої аргументи та доводи в спростування тверджень відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву б/н від 08.10.2024.

Ухвалою суду від 22.10.2024 (занесеною до протоколу судового засідання) було закрито підготовчого провадження та призначено справу №902/37/24 до судового розгляду по суті на 21.11.2024.

Оскільки спір, розгляд якого по суті розпочато, не міг бути вирішений в судовому засіданні, 21.11.2024, судом постановлена протокольна ухвала про перерву до 04.12.2024.

На визначену судом дату, 04.12.2024, з`явились прокурор та представники сторін.

В судовому засіданні, 19.11.2024, прокурор підтримав позов в редакції позовної заяви №50/148вих-24 від 03.01.2024, натомість представники сторін проти його задоволення заперечили.

Додатково в судовому засіданні представник Комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління" підтвердив, що закупівля товару за Договором здійснювалась за кошти місцевого бюджету; спірні додаткові угоди укладено на підставі висновків Вінницької торгово-промислової палати, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005", які не викликали сумнівів щодо правильності їх складання. Водночас, Комунальне підприємство "Вінницьке шляхове управління" не має в складі працівників зі спеціальними знаннями щодо коливання ціни на ринку на паливно-мастильні матеріали.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

За результатом публічної закупівлі №UA-2023-07-06-013516-a між Комунальним підприємством "Вінницьке шляхове управління" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" (далі - Постачальник) 18.07.2023 укладено договір поставки нафтопродуктів №114 (далі - Договір) (а.с.45-50, т.1), предметом якого визначено зобов`язання Постачальника поставити Замовнику товар "дизельне паливо за ДК 021:2015: 09130000-9 - Нафта і дистиляти (09134200- 9) Дизельне паливо (Євро 5), налив", а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах цього Договору.

Згідно з п.4.1 Договору загальна вартість товару становить 3588300,00 грн.

Відповідно до специфікації, яка є додатком №1 до Договору, обсяг дизельного палива становить 90000,0 л; ціна за одиницю товару з ПДВ становить 39,87 грн.

Відповідно до п.7.1 Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до їх повного проведення.

Згідно з п.10.1 Договір укладено з урахуванням Постанови КМУ №1178 від 12.10.2022 (далі - Особливості) та положень Закону України "Про публічні закупівлі". У випадках, не передбачених цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно з пп.2 п.10.5 Договору, істотні умови згаданого не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Зі змісту звіту про договір про закупівлю UA-2023-07-06-013516-а (а.с.42, т.1), джерелом фінансування закупівлі за Договором на суму 3588300,00 грн є кошти місцевого бюджету в межах бюджету на 2023 рік.

У подальшому до Договору між Замовником та Постачальником укладено ряд додаткових угод, а саме:

- додаткову угоду №1 від 28.07.2023 (а.с.52, т.1), на підставі якої внесено зміни до специфікації (додаток №1 до Договору) та визначено, що 8000,00 л палива закуповується за ціною 39,87 грн ла 1 л; 61 л - за ціною 39,87 грн ла 1 л; 77506,00 л - за ціною 42,15 грн за 1 л. Також даною додатковою угодою сторони погодили зменшити ціну Договору на 30,03 грн та визначити її в сумі 3588269,97 грн.

Підставою для укладення цієї угоди став експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023 (а.с.54, т.1), яким встановлено зростання середньої ціни дизельного палива станом на 25.07.2023 (43,19 грн за 1 л) щодо середньої ціни за 18.07.2023 (40,85 грн за 1 л), відсоток зростання - 5,73%;

- додаткову угоду №2 від 04.08.2023 (а.с.55, т.1) на підставі якої внесено зміни до специфікації (додаток №1 до Договору) та визначено, що 8000,00 л палива закуповується за ціною 39,87 грн ла 1 л; 61 л - за ціною 39,87 грн ла 1 л; 5011,00 л - за ціною 42,15 грн за 1 л; 69242,00 л - за ціною 44,13 грн за 1 л. Також даною додатковою угодою сторони погодили зменшити ціну Договору на 14,79 грн та визначити її в сумі 3588255,18 грн.

Підставою для укладення цієї угоди став експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-248 від 03.08.2023 (а.с.57, т.1), яким встановлено зростання середньої ціни дизельного палива станом на 03.08.2023 (45,22 грн за 1 л) щодо середньої ціни за 25.07.2023 (43,19 грн за 1 л), відсоток зростання - 4,70%;

- додаткову угоду №3 від 15.08.2023 (а.с.58, т.1) на підставі якої внесено зміни до специфікації (додаток №1 до Договору) та визначено, що 8000,00 л палива закуповується за ціною 39,87 грн ла 1 л; 61 л - за ціною 39,87 грн ла 1 л; 5011,00 л - за ціною 42,15 грн за 1 л; 8015,00 л - за ціною 44,13 грн за 1 л; 58865,00 л - за ціною 45,90 грн за 1 л. Також даною додатковою угодою сторони погодили зменшити ціну Договору на 44,01 грн та визначити її в сумі 3588211,17 грн.

Підставою для укладення цієї угоди став експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-270 від 15.08.2023 (а.с.60, т.1), яким встановлено зростання середньої ціни дизельного палива станом на 14.08.2023 (47,03 грн за 1 л) щодо середньої ціни за 03.08.2023 (45,22 грн за 1 л), відсоток зростання - 4,00%;

- додаткову угоду № 4 від 27.11.2023 (а.с.61, т.1), якою зменшено ціну Договору на суму 589815,00 грн та визначено згадану в сумі 2998396,17 грн. Внесено зміни до специфікації (додаток №1 до Договору) та визначено, що 8000,00 л палива закуповується за ціною 39,87 грн ла 1 л; 61 л - за ціною 39,87 грн ла 1 л; 5011,00 л - за ціною 42,15 грн за 1 л; 8015, 00 л - за ціною 44,13 грн за 1 л; 46015,00 грн - за ціною 45,90 грн.

Експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 03.08.2023 та №В-270 від 15.08.2023 складені за заявами замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" від 24.07.2023, від 02.08.2023 та від 14.08.2023 (а.с. 207, 209, 211; т.1).

На виконання умов Договору Постачальником за період з липня 2023 року по вересень 2023 року було поставлено нафтопродукти в обсязі 67102,00 л, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними (а.с.62-68, т.1), а саме:

- видаткова накладна №3190 від 18.07.2023 стосовно поставки 8000,00 л товару на суму 318960,00 грн за ціною 39,87 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3201 від 19.07.2023 стосовно поставки 61,00 л товару на суму 2432,07 грн за ціною 39,87 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3411 від 01.08.2023 стосовно поставки 5011,00 л товару на суму 211213,65 грн за ціною 42,15 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3485 від 04.08.2023 стосовно поставки 8015,00 л товару на суму 353701,95 грн за ціною 44,13 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3660 від 16.08.2023 стосовно поставки 16000,00 л товару на суму 734400,00 грн за ціною 45,90 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3769 від 23.08.2023 стосовно поставки 15 л товару на суму 688,50 грн за ціною 45,90 грн за 1 л;

- видаткова накладна №3978 від 04.09.2023 стосовно поставки 30000,00 л товару на суму 1377000,00 грн за ціною 45,90 грн за 1 л.

На підставі зазначених видаткових накладних Постачальнику сплачено 2998396,17 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.69-75, т.1).

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи питання стосовно того, чи мав прокурор право на звернення з цим позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, суд враховує таке.

Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №922/3219/20: "...системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах."

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 в справі №912/2385/18 зазначено, що "...прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. "

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.99: "...Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах."

Звертаючись із цим позовом до суду прокурор обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту: власником Комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління" є Вінницька міська територіальна громада в особі Вінницької міської ради, закупівля здійснювалась за бюджетні кошти; укладення додаткових угод до Договору порушило матеріальні інтереси Вінницької міської ради як розпорядника коштів місцевого бюджету, оскільки здійснено витрачання коштів у більшому обсязі ніж було визначено Договором.

Отже, підставою позову прокурор самостійно визначив наявність факту порушення інтересів Вінницької міської ради як розпорядника коштів місцевого бюджету.

Пунктом 1.3 Статуту Комунального підприємства "Вінницьке шляхове управління", затвердженого рішенням Вінницької міської ради №230 від 26.02.2021, визначено, що власником підприємства є Вінницька міська територіальна громади в особі Вінницької міської ради. Органом за яким закріплено функції управління підприємством є Департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради.

Судом встановлено, що джерелом фінансування закупівлі за Договором на суму 3588300,00 грн є кошти місцевого бюджету в межах бюджету на 2023 рік (звіт про договір про закупівлю UA-2023-07-06-013516-а (а.с.42, т.1).

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №904/8332/21 викладено такі висновки щодо застосування норм права: "...оскільки власником КП "Транспортна інфраструктура міста" є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, закупівля здійснювалась за бюджетні кошти, а підприємство є підконтрольним і підзвітним Дніпровській міській раді та остання здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства, зокрема, і питання ефективності використання бюджетних коштів при укладенні спірних договорів, то прокурор обґрунтовано визначив міську раду, як орган який повинен захищати інтереси держави у даних правовідносинах."

Матеріалами справи підтверджується, що Вінницька міська рада не зверталась до суду з вимогами щодо визнання недійсними додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023, а також стягнення 323039,43 грн безпідставно збережених коштів. (а.с.90, т.1).

Враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів, вони будуть присуджені на користь Вінницької міської ради, останню правомірно визначено прокурором як позивача у справі.

Вирішуючи даний спір в частині вимог про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом: 18.07.2023 між Комунальним підприємством "Вінницьке шляхове управління" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" укладено договір поставки нафтопродуктів №114 за результатами проведення публічних торгів №UA-2023-07-06-013516-a, який за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст.712 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.3, 4 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Водночас пунктом 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі - Особливості).

Згідно з пп.2 п.19 Особливостей істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22).

Судом встановлено, що в підтвердження обставин коливання ціни на ринку електричної енергії сторонами такого Договору долучені експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/401/23: "…зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

... для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції. Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 N3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним. Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим."

В постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №913/368/19 наведено такі висновки щодо застосування норм права: "…Оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ N 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.

Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку... .

... у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо."

Суд констатує, що долучені до матеріалів справи висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26.07.2023, №В-248 від 26.07.2023 та №В-270 від 15.08.2023, які стали підставою укладення спірних додаткових угод, не містять інформації:

- про ринкову вартість нафтопродуктів з моменту укладення Договору та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення відповідної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання);

- про ринкову вартість нафтопродуктів з моменту укладення відповідної додаткової угоди та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення наступної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Ухвалюючи це рішення суд також враховує, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зроблені такі висновки про застосування норм пункту 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі":

"Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі."

Суд зауважує, що після укладення додаткової угоди №2 від 04.08.2023 ціна одиниці товару за Договором була збільшена більш як на 10% від ціни, яка була визначена у Договорі, а отже додаткові угоди №2 від 04.08.2023 та №3 від 15.08.2023 також порушують умови п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 в частині межі збільшення ціни за одиницю товару.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" на те, що з прийняттям Особливостей зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє товариству змінювати вартість за поставку нафтопродуктів пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом суд сприймає критично з огляду на наступне.

В постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відзначив, що: "...посилання Скаржника на підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою."

Скасовуючи ухвалу суду від 29.05.2024 суд апеляційної інстанції відзначив, що: "...До предмету дослідження в даній справі входять обставини щодо законності укладання спірних додаткових угод, їх оцінки, як документів, на підставі якого можуть виникнути зобов`язальні відносини між сторонами. Оцінка договору та його умов, правова кваліфікація правовідносин, які виникли між сторонами з цього договору є виключно прерогативою суду під час розгляду справи, а тому судом апеляційної інстанції не вбачається необхідність у спеціальних знаннях."

З урахуванням наведених висновків суду апеляційної інстанції питання щодо наявності чи відсутності коливання ціни на електричну енергію ринку як підстави до укладення додаткової угоди №1 від 28.07.2023 про збільшення ціни за одиницю товару за Договором в межах 10% судом не досліджувалось.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №903/742/22: "Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що оскаржені додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу правильно визнані недійсними."

Оскільки ухвалюючи рішення в цій справі судом встановлено відсутність належних доказів в підтвердження коливання ціни товару та факт перевищення межі збільшення ціни за одиницю товару, вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод №1 від 28.07.2023, №2 від 04.08.2023 та №3 від 15.08.2023 до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023 підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги про стягнення 323039,43 грн сплаченої за товар грошової суми, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

За правилами ч.1 ст.670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

У відповідності до висновків щодо застосування норм права, викладеним в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №903/742/22: "Установивши недійсність укладених між сторонами договору додаткових угод, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що правовідносини з постачання електричної енергії між позивачем і відповідачем у спірний період регулюються договором, а відтак, і поставка електричної енергії, і оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов договору. Оскільки спірні додаткові угоди до договору підлягають визнанню недійсними, підстава для оплати поставленої електричної енергії за ціною, встановленою у додаткових угодах, фактично відпала, а тому Підприємство повинно повернути Раді грошові кошти у заявленому розмірі на підставі частини першої статті 670 ЦК України."

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак постачання електричної енергії споживачу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору (такі висновки викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 №903/366/22).

Як встановлено судом: відповідно до специфікації, яка є додатком №1 до Договору, ціна за одиницю товару з ПДВ становить 39,87 грн.

На виконання умов Договору Постачальником за період з липня 2023 року по вересень 2023 року було поставлено нафтопродукти в обсязі 67102,00 л, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними (а.с.62-68, т.1).

На підставі зазначених видаткових накладних Замовником сплачено 2998396,17 грн (а.с.69-75, т.1).

З наведених обставин, вартість нафтопродуктів, яка підлягала сплаті за Договором (без урахування додаткових угод) становить 2675356,74 грн (39,87 грн х 67102,00 л), а отже сума надмірно сплачених коштів, які підлягають поверненню, становить 323039,43 грн (2998396,17 грн - 2675356,74 грн).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вимог щодо стягнення на користь Вінницької міської ради сплачених за товар коштів в сумі 323039,43 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

При звернені із цим позовом до суду сплачено судовий збір в сумі 13929,59 грн (а.с.38, т.1).

Загальне правило розподілу судового збору визначене в ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас в позовній заяві №50/148вих-24 від 03.01.2024 прокурор просив усі витрати зі сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005".

За правилами ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При вирішенні клопотання прокурора про стягнення витрат зі сплати судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005", суд враховує такі обставини: позов у справі №902/37/24 задоволено в повному обсязі; під час вирішення цього спору судом встановлено, що на момент підписання додаткових угод №1 від 28.07.2023, №2 від 04.08.2023 та №3 від 15.08.2023 до Договору були відсутні обґрунтовані підстави для укладення спірних правочинів, а саме: належні докази в підтвердження коливання ціни товару на ринку, обов`язок надання яких законодавством покладено на постачальника та ініціатора внесення змін до Договору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005".

Беручи до уваги сукупність встановлених у справі №902/37/24 обставин, суд доходить висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005", а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню та судовий збір в сумі 13929,59 грн покладається на згаданого відповідача.

В матеріалах справи також наявна платіжна інструкція №1112 від 05.06.2024 на суму 3028,00 грн (а.с.12, т.2) за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 29.05.2024.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 скасовано ухвали суду від 29.05.2024.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн також підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005".

Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/37/24 задовольнити.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 28.07.2023, №2 від 04.08.2023 та №3 від 15.08.2023 до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18.07.2023, укладеного між Комунальним підприємством "Вінницьке шляхове управління" (вул.Коновальця Євгена, буд.6, м.Вінниця, 21001; ідентифікаційний код: 03338981) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" (вул.Лук`яненка Левка, буд.139А, м.Вінниця, 21011; ідентифікаційний код: 34094924).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" (вул.Лук`яненка Левка, буд.139А, м.Вінниця, 21011; ідентифікаційний код: 34094924) на користь Вінницької міської ради (вул.Соборна, буд.59, м.Вінниця, 21050; ідентифікаційний код: 25512617) 323039,43 грн безпідставно збережених коштів.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" (вул.Лук`яненка Левка, буд.139А, м.Вінниця, 21011; ідентифікаційний код: 34094924) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул.Монастирська, буд.33, м.Вінниця, 21050, ідентифікаційний код: 02909909) 16957,59 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Примірник судового рішення надіслати учасникам справи.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

7. Повне рішення складено 16 грудня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - Вінницькій окружній прокуратурі - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

4, 5 - Вінницькій міській раді - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

6, 7 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

8 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогруппа-2005" адвокату Бойко Т.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

9, 10 - Комунальному підприємству "Вінницьке шляхове управління" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ()