ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2024 м. Ужгород Справа № 907/407/24
Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву представника відповідача від 28.11.2024 (вх. №02.3.1-02/9313/24) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ
до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком», м. Київ
про встановлення земельного сервітуту,
Секретар судового засідання Райніш М.І.
За участю представників сторін:
від позивача: адвокат Борисова Г.Й. (в залі суду)
від відповідача: адвокат Хитрук Н.І. (в режимі відеоконференції)
В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/407/24 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» з вимогами:
- встановити на користь ТОВ «Євротранстелеком» безстроковий оплатний земельний сервітут площею 0,4080 га стосовно земельної ділянки, кадастровий номер: (загальна площа земельної ділянки 4,2139 га), яка розташована за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вул. Київська, земельна ділянка 16, цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, правовий режим земельної ділянки - на праві постійного користування АТ «Укрзалізниця», оплата сервітуту 5 346 грн 92 коп. з ПДВ в місяць або 64 163 грн 06 коп. з ПДВ в рік на користь АТ «Укрзалізниця», вид сервітуту - для експлуатації та обслуговування волоконно-оптичного кабелю ліній зв`язку ТОВ «Євротранстелеком» з моменту набрання рішенням суду законної сили;
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю,, судові витрати покласти на позивача.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника відповідача від 28.11.2024 (вх. №02.3.1-02/9313/24) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.12.2024 прийнято до розгляду заяву представника відповідача від 28.11.2024 (вх. №02.3.1-02/9313/24) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №907/407/24, призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення на 18 грудня 2024 р. на 14:15 год.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї докази суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №10 від 28.11.2024 за Договором №16/04/24-1 про надання правової допомоги від 16.04.2024 року та додатковою угодою № 4 від 26.04.2024 (надалі - Договору) Адвокат Хитрук Наталія Ігорівна надала, а ТОВ «Євротранстелеком» прийняло послуги на загальну суму 14 000 грн.

Водночас 02.12.2024 представником позивача подано заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

В поданому запереченні заявник зазначає, що з метою захисту своїх прав та законних інтересів АТ «Українська залізниця» було заявлено дванадцять аналогічних позовів до ТОВ «Євротранстелеком» про встановлення безстрокового оплатного сервітуту на земельних ділянках залізниці, по яких проходить волоконно-оптична лінія зв`язку (кабель), що належить на праві приватної власності ТОВ «Євротранстелеком». Цей факт підтверджувався поясненнями по суті спору у даній справі представником Відповідача, зокрема і незмінність позиції ТОВ «Євротнастелеком» по всіх таких судових справах, поданими ним доказами та заперечення на позовні заяви.

Так, у різних господарських судах України розглядались справи з однаковим предметом позову про встановлення безстрокового оплатного земельного сервітуту та зобов`язання внести відомості до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Їх обтяжень. А саме: 907/407/24, 907/408/24, 907/409/24, 914/972/24, 914/1014/24, 914/1034/24, 921/314/24, 921/315/24, 921/316/24, 909/459/24, 909/460/24, 909/457/24.

Тобто, обставини та суть зазначених справ ідентичні з справою № 907/407/24, змінювались тільки кадастрові номери земель залізничного транспорту, їх площа та адреса місцезнаходження. Відповідачем подавались одні і ті ж докази до відзиву по позовні заяви, аналогічного змісту відзив та заперечення на відповідь на відзив. Враховуючи той факт, що правова позиція ТОВ «Євротранстелеком», викладена у відзивах на позовні заяви по всіх дванадцяти позовах є ідентичною, та обґрунтовується фактично ідентичними у всіх справах доказами, вважає, що зазначена у розрахунку сума розміру винагороди адвоката, доданому до клопотання, кількість затрачених годин для проведення правового аналізу матеріалів справи №907/407/24, збирання доказів, та підготовки відзиву є необґрунтованою. А зазначена вартість за вказані послуги є неспівмірною із затраченим часом, обсягом наданих послуг та складністю справи.

Також суд звертає увагу на той факт, що Відповідач як приватний суб`єкт господарювання з початку експлуатації кабелю мережі використовує в своїх комерційних цілях землі залізничного транспорту безкоштовно, а в умовах воєнного стану залізниця як об`єкт критично важливої інфраструктури є найбільшим джерелом наповнення державного бюджету України, тому відшкодування витрат на правничу допомогу по кожній вищевказаній аналогічній судовій справі є по суті додатковим способом отримання доходу за рахунок Залізниці.

Керуючись вищенаведеним, за наслідками з`ясування фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки не узгоджується з обсягом робіт, які адвокату необхідно було виконати по справі №907/407/24.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (стаття 244 ГПК України).

Враховуючи те, що під час винесення рішення по справі №907/407/24 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на правову допомогу, беручи до уваги дотримання відповідачем порядку та строків звернення з заявою про розподіл судових витрат після ухвалення рішення, беручи до уваги незначну складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача, що є підставою для ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 7 000,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника відповідача від 28.11.2024 (вх. №02.3.1-02/9313/24) про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» (Україна, 01030, місто Київ, вулиця В`ячеслава Липинського, будинок 5 ) 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп.) витрат за надання правничої допомоги.

3. В іншій частині заявлених до стягнення витрат відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 18.12.2024

Суддя Андрейчук Л.В.