ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Справа№ 910/19898/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ігнатов М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Корпорація Радіан"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.07.2024 (повний текст рішення складено 24.07.2024)

у справі № 910/19898/23 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного підприємства "Корпорація Радіан"

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування рішення №60/115-р/к від 20.09.2023

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2023 року Приватне підприємство "Корпорація Радіан" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/115-р/к від 20.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, спірне рішення прийнято відповідачем з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки ПП "Корпорація Радіан" на вимогу голови відділення від 10.04.2023 №60-02/1705 надало усі наявні у підприємства документи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у справі № 910/19898/23 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем пропущено строк, встановлений ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для звернення з даним позовом до господарського суду.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у справі № 910/19898/23, Приватне підприємство "Корпорація Радіан" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить змінити згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, скаржник зазначає, що він вже звертався з аналогічною позовною заявою до господарського суду міста Києва в межах встановленого законом строку, проте, остання була повернута ухвалою суду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, оскаржене рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що:

повернення судом первісно поданої позовної заяви без розгляду не зупиняє та не поновлює перебігу присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

заперечення скаржника щодо подання "Про попередні висновки у справі № 282/60/61-рп/к.23" від 16.08.2023 № 60-03/182п було враховано при винесенні оскаржуваного рішення №60/115-р/к від 20.09.2023 та у подальшому спростовано їх;

законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Органи Комітету визначають форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції

ПП "КОРПОРАЦІЯ РАДІАН" не надало інформацію на пункт 1 Вимоги, що свідчить про наявність ознак порушення. Зворотного в позовній заяві, а також в апеляційній скарзі ПП "Корпорація Радіан" не доводиться;

скаржник посилається на визначення трудового договору, що зазначене в КЗпП України, схиляючи суд до думки про некоректність формулювання пункту 2 вимоги. Натомість, зазначене є помилковим, з огляду на те, що пункт 2 містить зазначення "трудова угода", а не трудовий договорів (контракт), що регламентується КЗпП України, а також не цивільно-правова угода, визначення якої міститься в ЦК України;

законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

таблиця 7, на яку посилається Підприємство, містить інформацію про постачальників ПП "КОРПОРАЦІЯ РАДІАН" у ІІ півріччі 2022 року, тобто про юридичних осіб, у яких підприємство купувало продукцію, а не інформацію про юридичних осіб, яким ПП "КОРПОРАЦІЯ РАДІАН" протягом ІІ півріччя 2022 року постачало продукцію;

вимога містить і чітке формулювання щодо подальших дій суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації на поставлені питання;

за результатом аналізу та опрацювання отриманої відповіді Відділенням було правомірно встановлено, що ПП "Корпорація Радіан" подало інформацію на Вимогу в неповному обсязі;

рішення № 60/115-р/к та рішення № 60/116-р/к стосуються різних порушень, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції;

відповідні порушення є відмінними пунктами статті 50 Закону № 2210, яка містить перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та, відповідно, становлять собою окремі самостійні кваліфікуючі ознаки та склади.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2024 (колегія суддів: головуюча суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) за клопотанням ПП "Корпорація Радіан" поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 17.07.2024, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/19898/23 та призначити до розгляду апеляційну скаргу у судовому засіданні суду на 04.12.2024; зупинено дію оскарженого рішення.

Присутній у судовому засіданні 04.12.2024 представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржене судове рішення.

У судове засідання 04.12.2024 представник позивача не з`явився.

Заява позивача, яка надійшла до суду 02.12.2024, про розгляд справи без участі його представника, судом задоволена, враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення №60/115-р/к у справі №282/60/61-рп/к.23 від 20.09.2023 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф" визнано, що ПП "Корпорація Радіан" вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови відділення від 10.04.2023 №60-02/1705 у встановлений ним строк.

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на ПП "Корпорація Радіан" накладено штраф у розмірі 51 000 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, ПП "Корпорація Радіан" посилалось на те, що ним на вимогу голови відділення від 10.04.2023 №60-02/1705 надано усі наявні у підприємства документи, а відтак, спірне рішення відповідачем прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що рішення від 20.09.2023 №60/115-р/к у справі №282/60/61-рп/к.23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф" прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права, відповідає фактичним обставинам та матеріалам антимонопольної справи, оскільки за результатом аналізу та опрацювання отриманої відповіді відділенням було правомірно встановлено, що ПП "Корпорація Радіан" подало інформацію на вимогу в неповному обсязі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За змістом частин 1 та 2 статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

В статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

За положеннями ч. 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Місцевим господарським судом правомірно враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах Верховного Суду від 27.06.2020 у справі № 905/1605/19, від 12.02.2019 у справі № 915/352/18, від 08.07.2019 у справі № 915/756/18, від 27.08.2019 у справі № 922/3685/18 від 23.04.2019 у справі № 910/6538/18, згідно із якою закінчення строку, визначеного частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Також, у постанові від 18.03.2021 у справі № 910/2075/20 Верховний Суд зауважив, що положеннями Закону України "Про захист економічної конкуренції" не передбачено переривання чи зупинення строку, відведеного для оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України.

Таким чином, передбачений цією статтею строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється (у тому числі, у випадку перегляду рішення органу Антимонопольного комітету у порядку, визначеному приписами 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), а закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету та його органів.

Матеріалами справи підтверджено, що 20.09.2023 відповідачем прийнято рішення №60/115-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф" у справі №282/60/61-рп/к.23, копія якого отримана позивачем 28.09.2023, що підтверджується супровідним листом комітету №60-02/4035 від 22.09.2023 про направлення копії рішення від 20.09.2023 №60/115-р/к та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 729.

Таким чином, господарським судом першої інстанції вірно визначено, що двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення Антимонопольного Комітету для його оскарження закінчився 28.11.2023.

Разом з тим, з позовом у даній справі позивач звернувся до господарського суду міста Києва - 27.12.2023, тобто з пропуском законодавчо встановленого двомісячного строку на оскарження рішення Антимонопольного комітету.

З огляду на викладене, встановлений судом факт пропуску ПП "Корпорація Радіан" двомісячного строку для оскарження рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/115-р/к від 20.09.2023, який є присічним та відновленню не підлягає, правомірним є висновок господарського суду міста Києва про відмову в позові.

Посилання скаржника, що первісно він звертався з даним позовом до господарського суду у встановлений законом строк, проте, його позовну заяву було повернуто, не спростовує факту пропуску визначеного Законом 2-місячного строку при повторному зверненні до суду, адже, як вже було зазначено, закінчення строку, визначеного ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету та його органів.

Крім того, судова колегія зазначає, що первісно поданий позов було залишено без руху ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2023 у справі № 910/18038/23. У зв`язку з невиконанням вимог зазначеної ухвали щодо усунення недоліків позовної заяви в строк, встановлений судом, позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачеві (ухвала господарського суду міста Києва від 25.12.2023 у справі №910/18038/23).

Повернення позову через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позову без руху та не усунув його недоліки, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позову забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду із позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали про усунення допущених недоліків позову.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, згідно з частиною 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Повернення судом первісно поданої позовної заяви без розгляду у зв`язку з допущеними недоліками у її оформленні не зупиняє перебігу присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 "Про захист економічної конкуренції".

Звернувшись до суду із позовною заявою від 27.12.2023 у цій справі №910/19898/23, скаржник фактично скористався своїм правом на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Корпорація Радіан" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у справі №910/19898/23 залишити без змін та поновити його дію.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 10.12.2024.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова