УХВАЛА

м. Київ

12.12.2024Справа № 910/9879/24
за позовом Фізичної особи-підприємця Черняка Михайла Львовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортісс Груп"

про стягнення 236695,42 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликалися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Черняк Михайло Львович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортісс Груп" про стягнення 236695,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №27/07-23 від 27.07.2023 про надання послуг.

Ухвалою суду від 19.08.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.08.2024 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 19.08.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортісс Груп" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, будинок 35, ідентифікаційний код 44584094) на користь Фізичної особи-підприємця Черняка Михайла Львовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг в розмірі 201500 (двісті одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп., пеню в розмірі 25275 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 66 коп., інфляційні втрати в розмірі 7120 (сім тисяч сто двадцять) грн 85 коп., 3% річних в розмірі 2774 (дві тисячі сімсот сімдесят чотири) грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 3550 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 07 коп. В частині позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 24,16 грн - відмовлено.

04.12.2024 від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. Позивачем також заявлено клопотання про поновлення йому строку на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про поновлення строку мотивоване тим, що представник позивача Чередніченко Василь Павлович дізнався про прийняте судом рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 30.11.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві було вказано, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 15000,00 грн. Конкретний перелік вчинених дій адвоката та відповідний розрахунок витрат адвоката щодо представництва інтересів позивача та надання йому правової допомоги з відповідним обґрунтуванням та доказуванням буде наданий суду пізніше.

З урахуванням приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України та з огляду на повідомлення позивачем про надання в подальшому доказів в підтвердження надання правової допомоги, позивач мав подати відповідні докази не пізніше 18.11.2024 (5 днів з дати ухвалення рішення, з урахуванням того, що останній п`ятий день припав на суботу 16.11.2024).

Заява з доказами була подана позивачем 03.12.2024.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами позивач вказує, що представник позивача Чередніченко Василь Павлович дізнався про прийняте судом рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 30.11.2024.

Суд відзначає, що в підтвердження обставин того, що представник позивача довідався про прийняте рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 30.11.2024, позивачем не було надано жодних доказів.

Крім того з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення від 11.11.2024 у справі № 910/9879/24 надіслано для оприлюднення: 11.11.2024; зареєстровано: 11.11.2024; забезпечено надання загального доступу: 12.11.2024.

Отже уже з 12.11.2024 позивач мав можливість дізнатись про прийняття рішення у даній справі з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, основну увагу суд звертає на ту обставину, що згідно повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 по справі № 910/9879/24 було надіслано одержувачу Чередніченко Василю Павловичу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 11.11.2024 о 21:23.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Отже, позивач та його представник були обізнані про прийняте судом рішення у даній справі з 12.11.2024.

Тобто, позивач свідомо вводить суд в оману щодо дати його повідомлення про прийняття судом рішення, ще й мотивує вказаними обставинами своє клопотання про поновлення строку на подання заяви про розподіл витрат на правову допомогу.

Суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку на подання заяви про розподіл витрат на правову допомогу, а заявлені позивачем обставини, спростовані матеріалами справи.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу з долученими доказами.

Абзацом 3 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки, позивачем не було подано доказів в підтвердження надання правової допомоги, її обсягу та вартості у передбачені ст. 129 ГПК України строки, в клопотанні про поновлення відповідного строку судом відмовлено, суд залишає заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 221, 234 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Черняка Михайла Львовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 910/9879/24 залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко