ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2024м. ДніпроСправа № 904/1621/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання

у справі:

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради, м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 25 446,94 грн.

Представники:

від стягувача (заявника) не з`явився

від боржника не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

02.12.2024 через систему "Електронний суд" до суду від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшла заява, в якій останній просить:

- видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20 про стягнення з Комунального підприємства "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 25 446,94 грн. вартості недоврахованої електроенергії, 2 102,00 грн. судового збору;

- поновити строк на пред`явлення до примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20.

В обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у даній справі до виконання не пред`являвся та був втрачений працівниками АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Вказує заявник і про те, що введення воєнного стану в Україні унеможливило своєчасне подання наказу до виконання, оскільки місто Нікополь знаходиться під постійними обстрілами і співробітники Нікопольського РЕМ (територіального підрозділу позивача, в який було передано спірний наказ) працюють у віддаленому доступі з метою збереження їхніх життів.

КП "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради заперечує проти задоволення заяви про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання та зазначає про те, що позивачем не доведено поважних причин (обставин), які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами. Так, на думку боржника, заявником, який є зацікавленою особою у відновленні своїх порушених прав, допущена недбалість в питанні контролю за виконанням судового рішення, що й призвело до суттєвого пропуску строку для пред`явлення вказаного судового рішення до виконання, що є підставою для відмови у задоволенні заяви в частині поновлення строку на пред`явлення до примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20.

Вказує відповідач і про те, що заявником не наведено жодного обґрунтування із зазначенням поважних причин щодо неможливості подання до органів ДВС або неможливості звернення до суду з заявою про видачу дублікату наказу у період з 17.08.2020 по 23.02.2022. Крім того, за твердженням КП Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" не припиняло свою роботу у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Боржник вважає, що вказані позивачем в заяві загальні обставини запровадження воєнного стану в Україні, не є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки вони пов`язані із неналежною організацією внутрішньої взаємодії між представниками зазначеного підприємства.

Ухвалою від 05.12.2024 господарським судом прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.12.2024.

11.12.2024 від АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява про проведення засідання без участі представника позивача.

Представники заявника та боржника в судове засідання 11.12.2024 не з`явились, проте, останні були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, що підтверджується залученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа (ухвали від 05.12.2024) до електоронних кабінетів АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та КП "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради 06.12.2024 08:45.

Відповідно до частини другої статті 329 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши подану заяву та додані до неї докази, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 у справі № 904/1621/20 позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" задоволено та присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 25 446,94 грн. вартості недоврахованої електроенергії, 2 102,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного вище рішення, яке набрало законної сили 07.08.2020, господарським судом 17.08.2020 видано відповідний наказ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 у справі № 904/1621/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 у справі № 904/1621/20 - без змін.

Звертаючись із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" посилається на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у даній справі до виконання не пред`являвся у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та був втрачений працівниками АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі".

З огляду на зазначені обставини останній просить поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видати дублікат наказу.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає частковому задоволеню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 19.4 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Видача дубліката виконавчого документа зумовлена необхідністю виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили, проте не було виконане боржником.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, поновленим може бути лише пропущений встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки зазначені у частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Так, кінцевим строком для пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20 є 08.08.2023.

Водночас, 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє на теперішній час.

26.03.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 2129-IX від 15.03.2022, яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 доповнено пунктом 10-2, згідно з яким: тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України "Про виконавче провадження", як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання (такі висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 796/198/2018).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11: "якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку."

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в силу вимог пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", визначений статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення наказу від 17.08.2020, виданого на примусове виконання рішення суду у справі № 904/1621/20, є перерваним у зв`язку із введенням з 24.02.2022 на території України воєнного стану, який триває по теперішній час.

Відтак, твердження заявника про те, що строк на пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20 є таким, що закінчився, є помилковими, у зв`язку з чим заява АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в частині поновлення строку на пред`явлення наказу до примусового виконання задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо видачі дублікату наказу, суд враховує, що положення статей 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Наразі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 у справі № 904/1621/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, на виконання якого видано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у даній справі, не виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність передбачених пунктом 19.4 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України правових підстав для задоволення заяви АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в частині видачі дублікату наказу.

Крім того, суд зазначає, що за встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі дату видачі наказу, в частині найменування сторін, обов`язкових реквізитів тощо, станом на момент його первісної видачі 17.08.2020.

Відтак, заява Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 19.4 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про видачу дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20 та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання - задовольнити частково.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 у справі № 904/1621/20 про стягнення з Комунального підприємства "Міські автомобільні дороги-1" Нікопольської міської ради на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 25 446,94 грн. вартості недоврахованої електроенергії, 2 102,00 грн. судового збору.

3. В решті вимог, викладених у заяві, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 16.12.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко