ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2024, м.Львів, вул.Личаківська,128 Справа № 914/2599/24

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судового засідання Свистуна П.О. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Львівський науково- дослідний радіотехнічний інститут», м. Львів,

до відповідача: Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут», м. Львів

про стягнення 310349,64 грн.

За участі представників:

від позивача: Титаренко Ю.В. - голова,

від відповідача: Гуменна Г.А. - представник.

Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут», м. Львів, 183300,91 грн. заборгованості по утриманих та неперерахованих членських профспілкових внесках та 127048,73 грн. заборгованості по неперерахованих коштах на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу.

Як на правову підставу позовних вимог Первинна профспілкова організація посилається на п. п. 45, 46 Колективного договору, зареєстрованого 18.06.2002 р. за № 333, п. 11.2.13. Галузевої Угоди на 2010-2011 роки, укладеної між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, машинобудівників та приладобудівників, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та мишинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики, атомної енергетики і промисловості України, що об`єдналися для ведення колективних переговорів, Статут профспілки, ст. ст. 1, 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. ст. 174, 193, 222 ГК України, ст. ст. 11, 526, 610, 625 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву з позовними вимогами погоджується частково.

Позивач у додаткових поясненнях від 10.12.2024 р. посилається на приписи ст. ст. 1, 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ч. 3 ст. 3 ГК України, як на правові підстави підсудності справи господарським судам.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Сторонами спору у справі є Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Львівський науково- дослідний радіотехнічний інститут» та Державне підприємство «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» (роботодавець).

Спір між сторонами у справі виник у зв`язку з невиконанням роботодавцем вимог законодавства про працю щодо забезпечення діяльності професійної спілки з питань, віднесених до її повноважень (щодо стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, а також щодо стягнення заборгованості з неперерахованих, проте утриманих роботодавцем членських профспілкових внесків). Такий спір є трудовим та віднесений до цивільного судочинства.

Колективний договір, зареєстрований 18.06.2002 р. за № 333, не є господарським договором, яким встановлено для його сторін господарсько-договірні зобов`язання.

Відповідно до приписів ст.ст. 10-12 КЗпП України в редакції, яка діяла на момент укладення колективного договору (13.05.2002 р.), колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Колективний договір укладався на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи.

Сторонами колективного договору є власник або уповноважений ним орган та профспілкова організація.

Згідно з преамбулою та ст. 1 КЗпП України цей Кодекс визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці, регулює трудові відносини всіх працівників.

Наведені норми законодавства України виключають той факт, що Колективний договір є господарським договором, а зобов`язання сторін, які з нього виникають, - господарськими зобов`язаннями.

Відповідно до частин 1- 3 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

В силу приписів ч. 1 ст. 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема трудові відносини.

Згідно із положеннями частин 1 та 2 ст. 246 КЗпП України та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 249 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця, за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, щомісячно і безоплатно утримувати із заробітної плати та перераховувати на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів.

Згідно з ст. 44 згаданого вище Закону роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.

Аналогічну правову норму закріплено й у ст. 250 КЗпП України.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо, у тому числі й виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець.

Ураховуючи те, що сторонами спору є первинна профспілкова організація та роботодавець, а спір виник у зв`язку з невиконанням роботодавцем його обов`язків, які покладені на нього в силу імперативних норм, закріплених у ст.ст. 249 та 250 КЗпП України та ст. 42 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд дійшов висновку, що спір у справі є трудовим та віднесений до цивільного судочинства.

Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у його постанові від 06 вересня 2021 р. у справі № 916/3821/20.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 235 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 914/2599/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.12.2024р.

Суддя Бортник О.Ю.