РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2024Справа № 910/5049/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксарія» (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 43В, ідентифікаційний код 38870325)

до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 94, ідентифікаційний код 01128297)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління розвідки Міністерства оборони України (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 33; ідентифікаційний код: 43966883).

про відшкодування 2 696 260,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Колесник О.І.

від відповідача: Пирогівський В.В.

від третьої особи: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксарія» (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (далі - відповідач) про стягнення 2 696 260, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами купівлі-продажу (поставки) №УЗ-21-359/4 від 19.08.2021, №УЗ-21-364/6 від 27.08.2021, №УЗ-21-536/4 від 27.01.2022, №УЗ-22-2/3 від 22.02.2022 в частині оплати поставленого товару, в зв`язку з чим і виникла заявлена до стягнення заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2024.

10.05.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість», з тих підстав, що згідно з п. 1.1 Статуту відповідача - ДП «ЗАВОД 410 ЦА» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності. А регулювання, контроль та координація діяльності ДП «ЗАВОД 410 ЦА здійснюється Акціонерним товариством «Українська оборонна промисловість» як уповноваженим суб`єктом управління об`єктами державної власності.

Крім цього, наказом ДК «Укроборонпром» від 15.09.2020 №380 зобов`язано підприємства-учасників ДК «Укроборонпром» залучати Концерн учасником судових справ, які стосуються майнових інтересів підприємства та в яких, зокрема, ціна позову перевищує 1 000 000,00 грн та до відносин, що є предметом спору, застосовується законодавство про санкції.

22.05.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, у якій відповідач просив суд продовжити останньому термін підготовки і подачі відзиву на позовну заяву та відкласти підготовче засідання на один місяць.

У підготовчому засіданні, призначеному на 29.05.2024, представник позивача не заперечував щодо заяв позивача про залучення третьої особи, продовження строку відповідачу для подачі відзиву на позовну заяву та відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2024 відкладено підготовче засідання на 12.06.2024, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 10.06.2024 включно, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість".

04.06.2024 позивачем подано до суду докази направлення на адресу Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" копії позовної заяви з додатками.

08.06.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, крім іншого, зазначив, що у зв`язку з тим, що ДП «Завод 410 ЦА» перебуває у дуже скрутному фінансовому становищі та є боржником за виконавчими провадженнями, просить суд надати можливість повернути частину товару в рахунок заборгованості, який знаходиться на складі відповідача, та не був задіяний в господарській діяльності відповідача.

У підготовчому засіданні 12.06.2024 проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.06.2024 та надано час позивачу для ознайомлення з відзивом.

20.06.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення щодо позовних вимог.

У підготовчому засіданні 26.06.2024 судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 31.07.2024, керуючись принципом розумності строків у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини, та надано сторонам час для вирішення спору мирним шляхом.

30.07.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, у зв`язку з тим, що відповідачем наразі здійснюється збір необхідної інформації та документів з метою врегулювання спору на підставі мирової угоди.

У підготовчому засіданні 31.07.2024 представник позивача просив суд відкласти підготовче засідання та надати час сторонам для врегулювання спору мирним шляхом.

Судом у підготовчому засідання 31.07.2024 проголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання сторін та відкладення підготовчого засідання на 11.09.2024.

10.09.2024 позивачем подано до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою можливого врегулювання спору.

Протокольною ухвалою від 11.09.2024 відкладено підготовче засідання на 16.10.2024, керуючись принципом розумності строків у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини, та надано сторонам час для вирішення спору мирним шляхом.

11.10.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" третьою особою подано клопотання про розгляд справи у заритому засіданні та заява про процесуальне правонаступництво.

У судовому засідання 16.10.2024 оголошувалась перерва до 23.10.2024.

У судовому засіданні 23.10.2024 за результатами розгляду заяв третьої особи було відмовлено у задоволені заяви про процесуальне правонаступництво з тих підстав, що станом на момент розгляду вказаних заяв в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація щодо зміни управителя щодо позивача.

У судовому засіданні 23.10.2024, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу для розгляду по суті на 27.11.2024.

13.11.2024 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" третьою особою подано клопотання про розгляд справи у заритому засіданні та заява про процесуальне правонаступництво з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 задоволено заяву та клопотання Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість", залучено до справи процесуального правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління розвідки Міністерства оборони України, вирішено розгляд справи № 910/5049/24 проводити у закритому судовому засіданні та відкладено судове засідання на 11.12.2024.

У судовому засіданні 11.12.2024 судом заслухано пояснення представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі та представника відповідача, який надав пояснення щодо спору.

Третя особа у судове засідання 11.12.2024 не забезпечила явку уповноваженого представника.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.12.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксарія» (надалі - позивач/продавець) та Державним підприємством «Завод 410 ЦА» (надалі - відповідач/покупець) було укладено Договір купівлі-продажу (поставки) № УЗ-21-359/4 від 19.08.2021 (надалі - договір №УЗ-21-359/4), Договір купівлі-продажу (поставки) № УЗ-21-364/6 від 27.08.2021 (надалі - договір № УЗ-21-364/6), Договір купівлі-продажу (поставки) № УЗ-21-536/4 від 27.01.2022 (надалі - договір № УЗ-21-536/4) та Договір купівлі-продажу (поставки) № УЗ-22-2/3 від 22.02.2022 (надалі - договір № УЗ-22-2/3), за умовами вказаних договорів продавець зобов`язався поставити покупцю товари, зазначені в специфікації які є невід`ємною частиною договорів або в заявці, у разі поставки товару до укладення договорів.

Відповідно до п. 1.2. договорів, поставка товарів здійснюється окремими партіями, згідно з заявкою покупця переданої продавцю факсимільним зв`язком або електронною поштою. Номенклатурою перелік, асортимент, ціна, кількість товарів що поставляються за цим договором, передбачені у специфікаціях, або в заявці у разі поставки товару до укладення цього договору.

За умовами п. 4.1 договорів, розрахунки провадяться наступним шляхом:

- продавець передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції;

- покупець згідно рахунку в рамках специфіка (додатку), проводить платіж, умовами оплати зазначаються в кожній специфіка або в заявці у разі поставки товару до укладення цього договору окремо.

Оплата по договору проводиться після проходження перевірки товаром ВТК, та 615 Військового представництва Міноборони України в разі його залучення, якщо інше не передбачено умовами договору.

Пунктом 4.2. договорів встановлено що, форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування кошті на поточний рахунок продавця, вказаний в договорі.

Днем оплати товару вважається день проходження грошових коштів на банківський рахунок продавця (п. 4.3. договорів).

Відповідно до п. 5.1 договорів, строк поставки партії товару буде вказано в кожній специфікації або заявці у разі поставки товару до укладання цього договору окремо.

Згідно з п. 5.3. договорів, умови поставки товарів та гарантії буде вказано в кожній специфікації або заявці у разі поставки товару до укладання цього договору окремо.

За умовами п. 6.1.1, п. 6.1.2. договорів, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари, приймати поставлені товари, згідно з умовами цього договору.

Продавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (п. 6.4.1. договорів).

Договори відповідно до п. 10.1., набирають чинності з моменту підписання сторонами і діє терміном на один рік, а в частині виконання зобов`язань (по оплаті та поставці) - до повного виконання їх сторонами.

Згідно з п. 3.1. договору №УЗ-21-359/4 загальна ціна цього договору на момент його укладення складає: 2 327 880,00 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 397 980,00 грн.

Судом встановлено, що у специфікації № 1 до договору №УЗ-21-359/4 сторонами узгоджено вартість товару - 2 327 880,00 грн та умови оплати - 100 % оплата протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

За доводами позивача, ТОВ «Аксарія» на виконання умов договору №УЗ-21-359/4 поставило відповідачу товар на загальну суму 2 387 880,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 192 від 16.11.2021 на суму 203 520,00 грн та № 204 від 09.12.2021 на суму 2 184 360,00 грн. Також позивач зазначає, що відповідачем було прийнято товар за договром №УЗ-21-359/4 та частково оплачено, у зв`язку з чим в останнього утворився борг у сумі 1 300 000,00 грн за договром №УЗ-21-359/4.

Як вбачається з умов п. 3.1. договору № УЗ-21-364/6 від 27.08.2021 загальна ціна цього договору на момент його укладення складає: 1 077 120,00 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 179 520,00 грн.

У специфікації № 1 до договору № УЗ-21-364/6 сторонами узгоджено вартість товару - 1 077 120,00 грн та умови оплати - 100 % оплата протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору № УЗ-21-364/6 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 077 120,00 грн, згідно з видатковою накладною № 4 від 17.01.2022, яка підписана уповноваженими представниками сторін.

За твердженнями позивача, відповідачем товар за договором № УЗ-21-364/6 прийнято однак не оплачено, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг у сумі 1 077 120,00 грн за договором № УЗ-21-364/6.

Згідно з п. 3.1. договору № УЗ-21-536/4 від 27.01.2022 загальна ціна цього договору на момент його укладення складає: 207 540,00 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 34 590,00 грн.

У специфікації № 1 до договору № УЗ-21-536/4 сторонами узгоджено вартість товару - 207 540,00 грн та умови оплати - 100 % оплата протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору № УЗ-21-536/4 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 207 540,00 грн, згідно з видатковою накладною № 80 від 02.09.2022, яка підписана уповноваженими представниками сторін.

За доводами позивача, відповідачем товар за договором № УЗ-21-536/4 прийнято однак не оплачено, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг у сумі 207 540,00 грн за договором № УЗ-21-536/4.

Згідно з п. 3.1. договору № УЗ-22-2/3 від 22.02.2022 загальна ціна цього договору на момент його укладення складає: 223 200,00 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 37 200,00 грн.

У специфікації № 1 до договору № УЗ-22-2/3 сторонами узгоджено вартість товару - 223 200,00 грн та умови оплати - 100 % оплата протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору № УЗ-22-2/3 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 223 200,00 грн, згідно з видатковою накладною № 67 від 24.06.2022, яка підписана уповноваженими представниками сторін.

За твердженнями позивача, відповідачем товар за договором № УЗ-22-2/3 прийнято та частково оплачено, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг у сумі 111 600,00 грн за договором № УЗ-22-2/3.

Відтак, станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договорами купівлі-продажу (поставки) №УЗ-21-359/4 від 19.08.2021, №УЗ-21-364/6 від 27.08.2021, №УЗ-21-536/4 від 27.01.2022, №УЗ-22-2/3 від 22.02.2022 складає 2 696 260,00 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, зазначив, що ДП «Завод 410 ЦА» перебуває у дуже скрутному фінансовому становищі та є боржником за виконавчими провадженнями.

Також відповідач заначив, що на підставі наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 14.03.2023 № 43 ДП «Завод 410 ЦА» включений до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період дії воєнного стану. При цьому, відповідно до п. 5 Порядку визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101, підприємство включається до переліку за умови відповідності одночасно двом критеріям: перебування підприємства у процесі виконання державного контракту (договору), укладеного ним з державним замовником у сфері оборони, або залучення підприємства на підставі договорів, зокрема зовнішньоекономічних договорів (контрактів), до виконання такого державного контракту (договору); включення підприємства до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів).

Фактично відповідач не заперечує факт наявності заборгованості за договорами та зазначає, що у зв`язку з тим, що ДП «Завод 410 ЦА» перебуває у дуже скрутному фінансовому становищі та є боржником за виконавчими провадженнями, просив суд надати можливість повернути частину товару в рахунок заборгованості, який знаходиться на складі відповідача, та не був задіяний в господарській діяльності відповідача.

Третя особа у своїх поясненнях на позовну заяву зазначила, що позивачем в супереч умовам договору не надано доказів проходження товаром вхідного технічного контролю, а відтак на думку третьої особи, відсутній доказ настання події, від якої відраховується строк для проведення оплати, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов до висновку, що останні за своєю правовою природою є договорами поставки.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як встановлено судом, позивачем відповідно до специфікацій №1 до договорів було поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 895 740,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 192 від 16.11.2021 на суму 203 520,00 грн; № 204 від 09.12.2021 на суму 2 184 360,00 грн; № 4 від 17.01.2022 на суму 1 077 120,00 грн; № 80 від 02.09.2022 на суму 207 540,00 грн та № 67 від 24.06.2022 на суму 223 200,00 грн, які підписані представниками сторін без зауважень.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував щодо факту отримання ним товару за вказаними видатковими накладними а також не вказав про непроходження поставленим товаром вхідного контролю на підприємстві.

Отже, з вищевказаних доказів вбачається, що позивачем в повному обсязі були виконані зобов`язання за договорами щодо поставки товару, які в свою чергу були прийняті відповідачем без жодних зауважень та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що за умовами договорів та специфікацій 100 % оплата виконується протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, станом на момент пред`явлення позову до суду, строк оплати за поставлений товар згідно з видатковими накладними № 192 від 16.11.2021 на суму 203 520,00 грн; № 204 від 09.12.2021 на суму 2 184 360,00 грн; № 4 від 17.01.2022 на суму 1 077 120,00 грн; № 80 від 02.09.2022 на суму 207 540,00 грн та № 67 від 24.06.2022 на суму 223 200,00 грн, є такий що настав.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати поставленого позивачем товару, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано. Водночас, у відзиві на позов, відповідачем не заперечувалось невиконання останнім взятих зобов`язань за договором, проте вказувалось на обставини непереборної сили, що унеможливили таке виконання зобов`язань відповідачем а також просив сул надати час та можливість повернути частину товару в рахунок заборгованості, який знаходиться на складі відповідача, та не був задіяний в господарській діяльності відповідача.

Судом в процесі розгляду даної справи надано сторонам достатньо часу для можливого врегулювання спору, однак станом на 11.12.2024 спір так і не був врегулюваний сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 2 696 260,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксарія» у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксарія» (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 43В, ідентифікаційний код 38870325) основну заборгованість у розмірі 2 696 260 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 40 443 грн 90 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.12.2024

Суддя Л. Г. Пукшин