ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4657/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Скриннікової Н.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників (без виклику представників сторін) справу за позовом Фізичної особи-підприємця Воронко Юлії Ігорівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства "ТРАНСПОРТНА ІНФРАСТРУКТУРА МІСТА" Дніпровської міської ради () про визнання недійсним правочину про дострокове розірвання договору № 372 АП Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування від 12.07.2016, оформленого листом № 25/25-48 від 02.07.2024 року

Рух справи та процесуальні дії у справі.

Фізична особа-підприємець Воронко Юлія Ігорівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради про визнання недійсним правочину про дострокове розірвання договору № 372 АП Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування від 12.07.2016, оформленого листом № 25/25-48 від 02.07.2024 року.

Позов обґрунтовано безпідставністю та необґрунтованістю правочину про дострокове розірвання договору, який оформлено у формі листа № 25/25-48 від 02.07.2024 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024р.

28.10.2024 своєю ухвалою господарський суд залишив позов без руху, встановив 5 денний строк на усунення недоліків з дня отримання ухвали.

30.10.2024 позивач усунув недоліки.

04.11.2024 своєю ухвалою господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Суд вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

12.11.2024 через систему електронний суд відповідач подав клопотання про залишення без руху позову на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК та відзив на позов, в якому заперечив проти позову з підстав його неправомірності та необґрунтованості.

13.11.2024 своєю ухвалою господарський суд відмовив у задоволенні клопотання Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про залишення позову без руху.

04.12.2024 позивач подала заперечення про долучення доказів, поданих відповідачем разом з відзивом на позов.

Суд під час вирішення питання про відкриття провадження та розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у цій справі, врахував Постанову від 09 вересня 2024 року Верховного суду Касаційного цивільного суду у справі № 314/4732/19, за даними якої у порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи, визначені частиною 1 статті 274 ЦПК України, але й будь-які інші справи, якщо з частини четвертої вказаної статті не випливає заборона щодо можливості їх розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Стислий виклад позиції позивача

Позов обґрунтовано тим, що викладене у Листі 25/15-48 від 02.07.2024 рішення відповідача є незаконним, безпідставним, необґрунтованим, недоведеним та таким, що було прийнято з порушенням договірних умов та чинного законодавства України, що дає підстави для оскарження цього рішення в судовому порядку.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач заперечив проти позову та зазначив, що право на односторонню відмову від договору передбачене самим договором, і комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» належним чином заявило про намір розірвання договору не менше ніж за 20 календарних днів, оскільки направило лист про розірвання договору.

Господарський суд розглянув подані докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, достовірності, вірогідності та

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є вимога про визнання недійсним правочину про дострокове розірвання договору № 372 АП Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування від 12.07.2016, яке оформлено у формі листа № 25/25-48 від 02.07.2024 року.

Підставою позову позивач визначає відсутність у Листі № 25/25-48 від 02.07.2024 року обґрунтованого та мотивованого доказу систематичного та грубого порушення договірних зобов`язань зі сторони позивача; одностороннє розірвання чотирьох договорів, здійснене одним Листом № 25/25-48 від 02.07.2024 року порушує права іншої сторони; наявні фактичні обставини, з якими закон пов`язує визнання правочину про розірвання договору, оформленого листом № 25/25-48 від 02.07.2024 року недійсним на момент його укладання; оскаржуване рішення суперечить нормам чинного законодавства; наявні підстави про визнання правочину недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК України.

Предметом доказування у цій справі є обставини та факти, які підтверджують заявлені позовні вимоги відносно визнання правочину - Листа № 25/25-48 від 02.07.2024 року недійсним.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відносно заперечення позивача проти долучення до позову доказів, поданих відповідачем разом із відзивом суд зазначає, що право на відзив на позов встановлено статтею 165 ГПК України. Відповідач скористався своїм правом та надав у визначені судом строки відзив з доказами своєї правової позиції. Суд надав оцінку запереченням позивача та відмовив у їх задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1) Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже твердження позивача підлягають перевірці, а докази оцінці на предмет належності доказів і доведеності доказами тих обставин за для підтвердження яких вони подані.

Суд надав мотивовану оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем та навів мотиви такого висновку; суд встановив обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; суд визначив яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Як неодноразово відзначав Європейського суду з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Отже суд не надавав оцінку аргументам та доказам, які наведені у позові, однак не стосуються позовної вимоги та предмету позову.

Суд встановив, що позовна вимога про визнання недійсним правочину Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про дострокове розірвання договору № 372 АП Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування від 12.07.2016, за адресою: просп. Олександра Поля, в районі буд. 28А, який було оформлено у формі листа № 25/25-48 від 02.07.2024 фактично є вимогою про визнання недійсним Листа № 25/25-48 від 02.07.2024 (далі лист), який позивач вважає правочином, вчиненим відповідачем.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Суд встановив, що зі змісту Листа № 25/25-48 від 02.07.2024 вбачається, що відповідач повідомляє позивача про здійснення інспекторами підприємства обстеження майданчиків для паркування, які було передано в оренду позивачу на підставі договорів «про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» за адресами: вул. Криворізька, а районі буд 22-Б (договір №184 ОП від 12.11.2018); вул. Максима Дія, буд. 8 (договір № 185 ОП від 24.10.20218); вул. Шмідта, буд 18 (Договір № 250 ОП від 11.09.2020); просп Олександра Поля, в районі буд 28 А (договір № 372 АП від 12.07.2016); відповідач повідомляє ФОП Воронко Ю.І. про виявлені порушення умов визначених вище договорів відносно несплати до бюджету міста збору за місця паркування транспортних засобів; відповідач вимагає здійснити сплату заборгованості; відповідач запрошує відповідача за адресою вул. 128-ї Бригади Тероборони, 8 м. Дніпро для підписання додаткової угоди та акту повернення майданчика для паркування за вказаними вище адресами; відповідач повідомляє позивача про те, що в разі неприбуття для підписання додаткових угод, договори вважаються розірваними з 20.07.2024.

Відтак зі змісту Листа № 25/25-48 від 02.07.2024 випливає, що він не є правочином відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки: не містить в собі дії відповідача, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; Лист № 25/25-48 від 02.07.2024 не є одностороннім договором (одностороннім правочином), який створив обов`язки для відповідача, тобто для особи, яка його вчинила; Лист № 25/25-48 від 02.07.2024 не є одностороннім правочином, який створив обов`язки для інших осіб; Лист № 25/25-48 від 02.07.2024 не є одностороннім правочином, оскільки не створив правовідносин; Лист № 25/25-48 від 02.07.2024 не вчинений у відповідності до загальних положень про зобов`язання та про договори, та суперечить суті одностороннього правочину.

Передбачений у п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності.

Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії)".

Підсумовуючи викладене, господарський суд встановив, що Лист № 25/25-48 від 02.07.2024 не є правочином відповідно до вимог ст. 202 ЦК України і не є рішенням комунального підприємства, як про це зазначала позивачка, а є повідомленням інформаційного характеру, яке вичерпало свою дію після отримання цього повідомлення позивачем.

Суд встановив, що відповідач своїми діями, які виразилися у складені та направлені на адресу позивача Листа № 25/25-48 від 02.07.2024, не порушив і не порушує права, свободи та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для їх визнання, відновлення або поновлення судом у цій справі.

Відтак суд вирішив відмовити в позові повністю.

Судові витрати

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 3 028, 00 грн. покладається на позивача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Фізичній особі-підприємцю Воронко Юлії Ігорівні ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства "ТРАНСПОРТНА ІНФРАСТРУКТУРА МІСТА" Дніпровської міської ради (вул. Курчатова, буд. 8, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49038, ) про визнання недійсним правочину про дострокове розірвання договору № 372 АП Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування від 12.07.2016 за адресою: просп. Олександра Поля, в районі буд. 28А, яке було оформлено у формі листа № 25/25-48 від 02.07.2024 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.12.2024

Суддя Н.С. Скриннікова