СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

18 грудня 2024 року м. Харків Справа № 31/250пн

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2514Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007, ухвалене суддею Ушенко Л.В., у справі №31/250пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролім", м. Маріуполь, Донецької області,

до 1-го відповідача Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецької області,

2-го відповідача Приватного підприємства "Шрім", м. Маріуполь, Донецької області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1) ОСОБА_2 , м. Маріуполь, Донецької області,

2) Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації, м. Маріуполь, Донецької області,

3) Маріупольського споживчого товариства "Азовкооперація", м. Маріуполь, Донецької області,

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн задоволено позов ТОВ „Ролім" до Маріупольської міської ради про визнання права власності та визнано за ТОВ „Ролім" (вул. Олімпійська,104, м. Маріуполь Донецької області 87550, ідентифікаційний код товариства: 30549552) право власності на нежитлові приміщення, а саме: Літ. Ю-1 (площею 21,3 кв.м.), Літ. Ю1-1 (площею 8,3 кв.м.), Літ. А8-1 (площею 9,7 кв.м.), Літ.9-1 (площею 4,9 кв.м.), Літ. А10-1 (площею 4,7 кв.м.), Літ. А11-1 (площею 23,0 кв.м.), Літ. И-1 (площею 85,4 кв.м.), Літ. К-1 (площею 10,0 кв.м.), Літ. Н-1 (площею 98,7 кв.м.), Літ. М-1 (площею 74,0 кв.м.), Літ. О-1 9площею 7,3 кв.м.), Літ. П1-1 (площею 6,4 кв.м.), Літ. П-1 (площею 7,9 кв.м.), Літ. А5-1 (площею 4,5 кв.м.), Літ. А-1 (площею 23,0 кв.м.), Літ. А1-1 (площею 138,6 кв.м.), Літ. А2-1 (площею 7,3 кв.м.), Літ. А7-1 (площею 6,8 кв.м.), Літ. А3-1 (площею 7,3 кв.м.), Літ. А6-1 (площею 6,3 кв.м.), Літ. А4-1 (площею 8,9 кв.м.), Літ. Е1-1 (площею 15,5 кв.м.), Літ. Е-1 (площею 9,1 кв.м.), Літ. Э-1 (площею 196,4 кв.м.), Літ. К1-1 (площею 10,4 кв.м.), Літ. У-1 (площею 44,4 кв.м.), Літ. Б-1 (площею 235,0 кв.м.), Літ. В-1 (площею 41,9 кв.м.), Літ. Д-1 (площею 27,1 кв.м.), Літ. Г-1 (площею 41,2 кв.м.), Літ. Щ-1 (площею 6,5 кв.м.), Літ. С-1 (площею 14,8 кв.м.), Літ. Р-1 (площею 10,0 кв.м.), Літ. Т-1 (площею 5,3 кв.м.), Літ. Ш-1 (площею 5,3 кв.м.), Літ. Х-1 (площею 12,0 кв.м.), Літ. Я-1 (площею 412,4 кв.м.), Літ. Е2-1 (площею 1190,1 кв.м.), Літ. Ф-1 (площею 9,1 кв.м.), Літ. Ф1-1 (площею 4,3 кв.м.), Літ. Ф2-1 (площею 6,6 кв.м.), Літ. З2-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. З-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. З1-1 (площею 14,0 кв.м.), Літ. Л-1 (площею 46,2 кв.м.), Літ. Ж-1 (площею 8,7 кв.м.), Літ. Ч-1 (площею 14,8 кв.м.), Літ. Ц-1 (площею 12,2 кв.м.)., які знаходяться на ринку „Олімпійський" за адресою: вул. Олімпійська,104, м. Маріуполь.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008 рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн скасовано в частині визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „ Ролім" на нежитлові приміщення Літ А5-1 та Літ. Д-1 ( 27,1).

Справу в цій частині передано на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.07.2008 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство „Шрім" (87549 пр. Металургів, б. 133,кв. 31, м. Маріуполь Донецька область .) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.10.2008 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполь.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.11.2008 залучено в якості другого відповідача Приватне підприємство "Шрім" та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Маріупольське міське споживче товариство "Азовкооперація".

29.01.2009 Господарським судом Донецької області у справі №31/250пн прийнято рішення, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2009, позов Товариства з обмеженого відповідальністю "Ролім" м. Маріуполь про визнання права власності на об`єкти за Літ. Д-1 та Літ. А5- 1 задоволено.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ролім" (м. Маріуполь вул. Олімпійська, 104, код 30549552) право власності на нежитлові приміщення Літ. Д-1 площею 22, 2 кв.м., Літ. А5-1 площею 4,1 кв.м., які знаходяться на ринку "Олімпійський" за адресою: вул. Олімпійська, 104 м. Маріуполь.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.11.2009 скасовано вказані судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.12.2010, що набрало законної сили, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „Ролім" на нежитлові приміщення Літ. Д-1 площею 22,2кв.м, Літ. А5-1 площею 4,1кв.м., які знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул. Олімпійська, 104.

ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн в частині визнання права власності на нежитлове приміщення Б-1 площею 235, 00кв.м, яке знаходиться на ринку "Олімпійський" по вул. Олімпійська, 104 м. Маріуполь, і направити справу у цій частині на новий розгляд.

Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якому, посилаючись на пункт 1 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, апелянт просить поновити пропущений процесуальний строк, оскільки останній не був залучений до участі у справі, а судове рішення зачіпає його права і обов`язки, з огляду на те, що спірне приміщення було куплено у період шлюбу апелянта з ОСОБА_2 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2024 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №31/250пн; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

08.11.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №31/250пн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн було залишено без руху, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 4 вказаного Закону, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом а пункту 2 частини 1 статті 3 Декрет Кабінету Міністрів України "Про судовий збір" (у редакції від 01.01.2007) передбачено, що ставка судового збору за подання позовної заяви складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 22.5 Прикінцевих положень Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (у редакції, що діяла станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення) визначено, якщо норми законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень.

Виходячи із того, що матеріали справи, частково відновлені відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 25.03.2024, не містять відомостей щодо суми, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, суд виходить із мінімальної встановленої законом ставки, тобто, 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, ставка судового збору за подання апеляційної скарги складає 153, 00грн (6* 17 * 150%).

Однак, як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційну скаргу було залишено без руху.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, судом в ухвалі від 11.11.2024 було зазначено таке.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Апелянт звернувся зі скаргою зі спливом 17 років, тобто з пропуском визначеного законом строку.

Однак, апелянт стверджує, що не був стороною та не був залучений судом як учасник справи.

Як вказує апелянт, його дружина ОСОБА_2 є власником 33/100 приміщення Б-1, що розташоване по АДРЕСА_2 та без перешкод користувалась приміщенням Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 до початку війни. Натомість, після її виїзду з міста, приміщення було захоплено ТОВ "Ролим" і наразі приміщення Літ. Б-1 по АДРЕСА_2 використовується ТОВ "Ролим" з посиланням на існування рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн.

Суд зазначає, що відповідно до статті 254 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення апелянта з апеляційною скаргою), учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд зазначає, що, по-перше, апелянтом не надано доказів, що ОСОБА_2 є власником 33/100 приміщення Б-1, що розташоване по АДРЕСА_2 , право власності на яке визнано за ТОВ "Ролим" оскаржуваним рішенням.

Додана до апеляційної скарги Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна датована 2021 роком; крім того, у вказаній Інформації не зазначено, що ОСОБА_2 є власницею 33/100 саме приміщення Б-1, як про це зазначає апелянт.

В Інформації 2021 року зазначено, що загальна площа нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_2 становить 208, 8кв.м; у власності ОСОБА_2 33/100.

Із доданих до апеляційної скарги документів не вбачається, що оскаржуваним рішенням визнано право власності саме на приміщення, власником якого є ОСОБА_2 .

Відтак, доводи апелянта, що рішення суду від 22.11.2007 в частині визнання за ТОВ "Ролим" права власності на нежитлове приміщення літ. "Б-1" площею 235, 00кв.м впливає на права апелянта, останнім не доведені.

Апелянт посилається на те, що під літерою "Б-1" фактично знаходиться приміщення 208, 8кв.м, і з цієї площі 33/100 частини (69, 1кв.м) придбано ОСОБА_2 за сімейні кошти.

Однак, доказів на підтвердження доводів, що під літерою "Б-1" фактично знаходиться приміщення 208, 8кв.м, апелянтом до апеляційної скарги не додано.

По-друге, згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Апелянт взагалі не зазначає і не надає відповідних доказів, коли він дізнався про оскаржуване рішення, з огляду ще й на те, що його дружина - ОСОБА_2 є учасником даної справи і вже зверталась з аналогічною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007.

Апелянт зазначає, що ТОВ "Ролим" під час війни захопило їх з ОСОБА_2 власність, посилаючись на оскаржуване рішення, однак, на підтвердження вказаного, і коли це відбулось, апелянтом доказів суду не надано.

З огляду на викладене, апелянтом не доведено наявності обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового розгляду справи та нового її вирішення.

Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Проте, із матеріалів скарги таких підстав не вбачається.

Апелянт не обґрунтовує і не надає доказів, коли саме і за яких обставин він дізнався взагалі про оскаржуване рішення, як і не надав доказів, яким чином оскаржуваним рішенням вирішено про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта.

Відтак, з огляду на те, що апелянтом не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги доводи жодним чином не обґрунтовують обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 було залишено без руху.

Постановлено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме, апелянт мав надати суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі (за реквізитами, зазначеними на офіційному сайті Східного апеляційного господарського суду);

- обґрунтовані пояснення з викладеними доводами і обставинами, та доказами в їх обґрунтування, яким чином оскаржуваним рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 вирішено про права, обов`язки та інтереси ОСОБА_1 , а також щодо існування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили пропуск апелянтом строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007.

Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали щодо сплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається; у разі невиконання вимог щодо обґрунтування обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до матеріалів справи, копія ухвали вручена апелянту 20.11.2024, тобто строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 02.12.2024 (з урахуванням вихідних днів).

Однак, і станом на 18.12.2024 (судовою колегією враховано строк поштового перебігу) від апелянта не надійшли докази усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору, як і пояснень, яким чином оскаржуваним рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 вирішено про права, обов`язки та інтереси ОСОБА_1 , а також щодо існування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили пропуск апелянтом строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги в зазначений строк не буде подано або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, враховуючи, що викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги доводи жодним чином не обґрунтовують обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, що на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у встановлений судом строк від апелянта не надійшли докази усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору, як і пояснень, яким чином оскаржуваним рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 вирішено про права, обов`язки та інтереси ОСОБА_1 , а також щодо існування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили пропуск апелянтом строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 на 17 років, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 260-261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2007 у справі №31/250пн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Додаток апелянту: апеляційна скарга з додатками на 27арк. та поштовий конверт.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза