ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" грудня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/953/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Шилан І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 у справі за позовом Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ"

про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 537 283 грн 75 коп.

у судове засідання представники сторін не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024, було задоволено позов КЕВ м. Рівне та стягнуто з ТОВ "ТБС-ПРОФ" 537 283,75 грн - заборгованості, а також судовий збір в розмірі 8 059,27 грн.

24.09.2024, на виконання судового рішення було видано відповідні накази.

29.11.2024 від ТОВ "ТБС-ПРОФ" надійшла заява про відстрочення виконання прийнятого рішення до 10.01.2025, посилаючись на завершення виконання діючих контрактів та на отримання від контрагентів повідомлень про здійснення розрахунків (коштів за якими буде достатньо) до 31.12.2024.

Ухвалою від 04.12.2024 розгляд заяви про відстрочення було призначено в судовому засіданні на 10.12.2024.

10.12.2024, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду заяви шляхом отримання копії ухвали від 21.11.2024 до електронного кабінету, зареєстрованого у системі "Електронний суд", сторони не забезпечив явку у судове засідання уповноважених представників, що згідно ч.1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду від 16.05.2024, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволеннята. При цьому суд керувався наступним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ч.1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч.1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Отже, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "ТБС-ПРОФ" зазначає, що наразі товариством здійснюється завершення виконання контрактів у Харківській області, а саме: за Договорами підряду та Договору про закупівлю робіт укладеними із КЕВ м. Хмельницький та КП теплових мереж Дунаєвецької міської ради:

- №695 від 12.12.2023, предметом договору є "Капітальний ремонт і реставрація будівлі в Хмельницькій області ДК 021:2015:454530020-7", - вартість фактично виконаних робіт 1 966 453,91 грн;

- №440 від 10 серпня 2022, предметом договору є "Капітальний ремонт будівлі №59/6 (казарма) с. Шпиченці Хмельницька область" - вартість фактично виконаних робіт 11 900 800, 95 грн;

- №1415-2023 від 20 жовтня 2023, предметом договору "Капітальний ремонт котельні Комунального підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради по вул. Соборна, 7/6, м. Дунаївці, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

В ході виконання вищеперелічених договірних зобов`язань ТОВ "ТБС-ПРОФ" було використано майже всі наявні на підприємстві оборотні грошові кошти з метою закупівлі будівельних матеріалів, паливо-мастильних матеріалів та оплати праці.

В зв`язку із виникнення потреби в безумовному виконання рішення суду від 16.05.2024 по даній справі щодо сплати 537 283,75 грн - заборгованості, а також судового збору в розмірі 8059,27 грн, ТОВ "ТБС-ПРОФ" звернулось до замовників будівництва за вище переліченими договорами. За наслідком відповідних звернень, отримано повідомлення від останніх про проведення розрахунку у строк до 31.12.2024.

Однак, внаслідок примусового виконання вказаного рішення суду, до ТОВ "ТБС-ПРОФ" будуть безумовно застосовані відповідні заходи щодо блокування рахунків компанії (накладення арешту), що фактично обмежить можливість ТОВ "ТБС-ПРОФ" в завершенні виконання відповідних договірних зобов`язань по капітальному ремонту та реставрації будівель, адже не можливе буде провести розрахунки за необхідні будівельні та паливо-мастильні матеріали, а також здійснити виплату заробітної плати для працівників. Вищевказане поставить під ризик не тільки життєздатність ТОВ "ТБС-ПРОФ", але й призведе до зриву державних замовлень щодо капітальному ремонту та реставрації будівель, наслідком чого буде також порушення обороноздатності держави в такий складний час.

Наразі, для безумовного та добровільного виконання прийнятих зобов`язань по підтримці обороноздатності держави та для проведення відповідних розрахунків по рішенню суду ТОВ "ТБС-ПРОФ" додатково потребує близько 1,5 місяців. Водночас, ТОВ "ТБС-ПРОФ" надає відомості щодо свого майнового стану - інформацію про залишок грошових коштів на рахунках, інформацію про стан розрахунків із бюджетом, щодо сплати податків та зборів. Вказані відомості підтверджують дані щодо не спроможності на даний час добровільно та повному обсязі виконати рішення суду.

Оцінюючи доводи заявника, суд враховує, що в силу закріплених в п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 в справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява N 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Дослідивши подані докази, з урахуванням принципів належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви та відстрочення виконання рішення суду до 10.01.2025.

При цьому суд виходить з того, що з урахуванням особливостей та виду підприємницької діяльності відповідача та приймаючи до уваги, що за затримку виконання грошового зобов`язання присудженого до стягнення судом, національним законодавством передбачена відповідна компенсація у вигляді сплати процентів та інфляційних втрат, то відповідно, відстрочення рішення суду не буде надмірно тривалим для стягувача та сприятиме забезпеченню справедливого балансу інтересів сторін у спорі.

Керуючись ст. 234, 235, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ" про відстрочення виконання рішення суду - задовольнити.

2. Відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ" (вул. Герої Крут, 4-В, офіс 48, Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21001, ) виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 у справі №918/953/22 до 10.01.2025.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК