ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2583/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"; (вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411,Київ,01133) до відповідача: Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 205072,5 грн.;

за участю представників:

від позивача: Шкромида В.Ю.

від відповідача: Кукулєвська К.С.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кукулєвської Катерини Сергіївни 205072 грн. заборгованості з яких, заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом в розмірі 60 000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в розмірі 145 072,50 грн. .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2024р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2583/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

01.07.2024 відповідачем по справі було подано до канцелярії суду клопотання про зупинення провадження по справі в порядку ст. 227 ГПК України, у який просить суд зупинити провадження по справі до розгляду касаційної скарги на Постанову Північного Апеляційного Господарського суду від 22.05.2024 року у справі № 910/11995/23 за апеляційною скаргою ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ Кукулєвської Катерини Сергіївни до ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА про визнання недійсним окремих умов договору про надання кредиту

Судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі так як в справі №910/11995/23 судове рішення набрало законної сили. Крім того, ФОП Кукулєвська К.С. відмовилась від касаційного оскарження рішення першої та апеляційної інстанції по справі №910/11995/23, що підтверджується її заявою від 18.07.2024 року про залишення касаційної скарги без розгляду та Постановою Касаційного господарського суду від 13.08.2024 року по справі №910/11995/23 про повернення касаційної скарги.

03.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позов відповідно якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи відзив відповідач посилається на те, що кредит є споживчим.

Крім того, відповідач не згодна із сумою нарахування заборгованості по сплаті кредиту в частині непропорційно великої суми відсотків за користування кредитом .

12.07.2024 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідно якої не погоджується з висновками викладеними у відзиві на позов та просить суд задовольнити позовні вимоги.

23.07. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідно яких не погоджується з висновками позивача викладеними у відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 25.07.2024 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечує.

У судовому засіданні 02.12.2024р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01.02.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (скорочене найменування - ТОВ «БІЗПОЗИКА») Договір про надання кредиту №439636-КС-002 (далі - Договір). Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам підприємцям ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 60 000,00 грн., строком на 24 тижні до 19.07.2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,08049055% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.

Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п.3 Договору.

01.02.2022 року на виконання умов укладеного договору Позивач через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) з яким укладено договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014р. видав відповідачу Кредит у розмірі 60 000,00 грн., (трьома переказами 25 000,00 + 25 000,00 + 10 000,00) на картковий рахунок №5168- 7520-1166-4227 вказаний відповідачем в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, що підтверджується витягом з анкети клієнта ФОП Кукулєвської К.С. від 10.06.2024 року. Успішне перерахування коштів підтверджується трьома квитанціями ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 01.02.2022 року та трьома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 04.09.2023 року. Зазначені докази підтверджують, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.

Доказом належності відповідачу карткового рахунку № НОМЕР_1 є скріншот з Приват24 з якого вбачається, що навіть станом на дату подання позовної заяви, картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу.

26.02.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду №1 до Договору про надання кредиту №439636- КС-002 від 01.02.2022р. (далі Додаткова угода №1). Додаткова угода №1 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.

Укладення Додаткової угоди №1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної Додаткової угоди №1 до Договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1, сторони домовились, що з моменту укладення додаткової угоди, на суму заборгованості за кредитом буде нараховуватись відсоткова ставка в розмірі 1,08049055% в день.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №1, сторони збільшили термін дії договору до 27.08.2022 року.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №1, сторони збільшили строк кредитування до 208 днів.

Також п.6 Додаткової угоди №1 сторони встановили новий графік платежів для погашення заборгованості Позичальника.

12.03.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду №2 до Договору про надання кредиту №439636- КС-002 від 01.02.2022р. (далі Додаткова угода №1).

Додаткова угода №2 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.

Укладення Додаткової угоди №2 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної Додаткової угоди №2 до Договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №2, сторони домовились, що з моменту укладення додаткової угоди, на суму заборгованості за кредитом буде нараховуватись відсоткова ставка в розмірі 1,08049055% в день.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №2, сторони збільшили термін дії договору до 22.10.2022 року.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №1, сторони збільшили строк кредитування до 264 днів.

Також п.6 Додаткової угоди №1 сторони встановили новий графік платежів для погашення заборгованості Позичальника.

Позивач зазначає, що відповідач частково сплатила позивачу заборгованість за Договором в розмірі 26 000,00 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості по Договору №439636-КС-002 клієнта ФОП Кукулєвська Катерина Сергіївна, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Згідно довідок ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 04.09.2023 (графа «Опис»), це була оплата кредиту згідно договору № це РНОКПП відповідача). При погашенні кредиту через Особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця https://my.bizpozyka.com/, позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором.

Отже, позивач вказує, що зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Враховуючи вищевикладене, та те що відповідачем не була погашена заборгованість за вищевказаним договором, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду з відповідним позовом, що розглядається судом в межах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом, 01.02.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №439636-КС-002. Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам підприємцям ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 60 000,00 грн.

01.02.2022 року на виконання умов укладеного договору Позивач через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) з яким укладено договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014р. видав відповідачу Кредит у розмірі 60 000,00 грн., (трьома переказами 25 000,00 + 25 000,00 + 10 000,00) на картковий рахунок №5168- 7520-1166-4227 вказаний відповідачем в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, що підтверджується витягом з анкети клієнта ФОП Кукулєвської К.С. від 10.06.2024 року.

Перерахування коштів підтверджується трьома квитанціями ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 01.02.2022 року та трьома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 04.09.2023 року. Зазначені докази підтверджують, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.

Доказом належності відповідачу карткового рахунку № НОМЕР_1 є скріншот з Приват24 з якого вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу.

26.02.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду №1 до Договору про надання кредиту №439636- КС-002 від 01.02.2022р. (далі Додаткова угода №1). Додаткова угода №1 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.

Укладення Додаткової угоди №1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної Додаткової угоди №1 до Договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1, сторони домовились, що з моменту укладення додаткової угоди, на суму заборгованості за кредитом буде нараховуватись відсоткова ставка в розмірі 1,08049055% в день.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №1, сторони збільшили термін дії договору до 27.08.2022 року.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №1, сторони збільшили строк кредитування до 208 днів.

Також п.6 Додаткової угоди №1 сторони встановили новий графік платежів для погашення заборгованості Позичальника.

12.03.2022 року Фізична особа-підприємець Кукулєвська Катерина Сергіївна уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду №2 до Договору про надання кредиту №439636- КС-002 від 01.02.2022р. (далі Додаткова угода №1).

Додаткова угода №2 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.

Укладення Додаткової угоди №2 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної Додаткової угоди №2 до Договору про надання кредиту №439636-КС-002 від 01.02.2022р.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №2, сторони домовились, що з моменту укладення додаткової угоди, на суму заборгованості за кредитом буде нараховуватись відсоткова ставка в розмірі 1,08049055% в день.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №2, сторони збільшили термін дії договору до 22.10.2022 року.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди №1, сторони збільшили строк кредитування до 264 днів.

Також п.6 Додаткової угоди №1 сторони встановили новий графік платежів для погашення заборгованості Позичальника.

Відповідач частково сплатила позивачу заборгованість за Договором в розмірі 26 000,00 грн., які були зараховані в рахунок погашення відсотків по Договору №439636-КС-002

Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №439636-КС-002 складає 205 072,50 грн., а саме: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 60 000,00 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 145 072,50 грн.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймається з огляду на наступне

Третім пунктом кредитного договору №439636-КС-002 сторонами визначено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Графіком чітко визначено суми та дати в які необхідно вносити платежі. Також сторони договору в графіку визначили черговість погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за надання кредиту.

Десятим пунктом кредитного договору №439636-КС-002 сторони встановили, що «ІНШІ УМОВИ цього правочину регулюються ПРАВИЛАМИ, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини Сторін регулюються законодавством України».

Таким чином, якщо позичальник сплачує кредит вчасно, згідно графіка платежів визначеного п.3 договору, тоді платежі зараховуються у черговості визначеній даним графіком. Якщо позичальник порушує умови внесення платежів, встановленні в п.3 договору, тоді платежі зараховуються в черговості, яка передбачена Правилами про надання грошових коштів у кредит ТОВ «БІЗПОЗИКА».

Пункт 5.6. Правил встановлює черговість платежів лише у разі недостатності суми чергового платежу по договору: 1) у першу чергу відшкодування витрат Кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого Кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); 2) у другу чергу - нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту у разі їх нарахування; 3) у третю чергу прострочені Проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту; 4) у четверту чергу - Проценти за користування Кредитом; 5) у п`яту чергу - сума Кредиту.

Відповідач сплатила по кредитному договору №439636-КС-002 п`ять платежів, які відповідно до п.3 договору та п.5.6 Правил були рознесені (зараховані) ТОВ «БІЗПОЗИКА» наступним чином:

-16.02.2022 сплачено 12 500,00 грн. з яких зараховано 2 775,65 грн. в погашення комісії та 9 724,35 грн. в погашення відсотків по кредиту як і було передбачено п.3 кредитного договору. Сума сплачена повністю згідно графіка платежів, тому п.5.6 Правил не застосовувався;

- 05.10.2022 сплачено 1 000,00 грн. з яких зараховано 1 000,00 грн. в погашення комісії. Сума сплачена Позивачем, згідно п.5.6 Правил була зарахована в рахунок погашення комісії за надання кредиту, оскільки це друга черговість 2) у другу чергу нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту у разі їх нарахування;

-06.11.2022 сплачено 8 000,00 грн. з яких зараховано 5 224,35 грн. в погашення комісії за надання кредиту та 2 775,65 грн. в погашення відсотків по кредиту. Сума сплачена Позивачем згідно п.5.6 Правил була зарахована в рахунок погашення комісії за надання кредиту в розмірі 5 224,35 грн. (борг по комісії станом на дату сплати був в розмірі 5 224,35 грн.), оскільки це друга черговість 2) у другу чергу нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту у разі їх нарахування, а решту суми в розмірі - 2 775,65 грн. згідно п.5.6 Правил була зарахована в рахунок погашення відсотків, оскільки це третя черговість 3) у третю чергу прострочені Проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту;

- 15.12.2022 сплачено 4 000,00 грн. Сума сплачена Позивачем згідно п.5.6 Правил була зарахована в рахунок погашення відсотків, оскільки це третя черговість 3) у третю чергу прострочені Проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту;

- 12.03.2023 сплачено 500,00 грн. Сума сплачена Позивачем згідно п.5.6 Правил була зарахована в рахунок погашення відсотків, оскільки це третя черговість 3) у третю чергу прострочені Проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що п.5.6 Правил ТОВ «БІЗПОЗИКА» про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям не суперечить третьому пункту (графіку платежів) кредитного договору №439636- КС-002, оскільки встановлює черговість платежів лише у разі недостатності повної суми до сплати згідно графіку встановленого в договорі.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що кредит є споживчим суд зазначає наступне.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, 09.06.2021 року ФОП Кукулєвська К.С. зареєструвалась свою підприємницьку діяльність у формі фізичної особи-підприємця, якою займається по теперішній час (витяг з Опендатабот щодо ФОП Кукулєвської К.С. надавався разом з позовом).

01.02.2022 року ФОП Кукулєвська К.С. уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» кредитний договір №439636-КС-002 саме в статусі фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.1 кредитного договору №439636-КС-002: «Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом».

Відтак, в даних правовідносинах, відповідач не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому посилання ФОП Кукулєвської К.С. на Закон України «Про захист прав споживачів» та інші нормативні акти наведені у відзиві є безпідставним та помилковим.

Сторони не укладали угоду про заміну сторони з ФОП Кукулєвської К.С. на ОСОБА_1 та не укладали угоду про заміну цілі (мети) кредиту з підприємницької на споживчі цілі.

Північний апеляційний господарський суд в постанові від 22.05.2024 року по справі №910/11995/23, погодився з ТОВ «БІЗПОЗИКА», оскільки вказав на наявність господарських відносини між сторонами, відсутність угоди про заміну сторони в зобов`язанні та цілей кредитування:

«З умов спірного договору вбачається, що позичальник є суб`єктом господарювання, який отримав неспоживчий кредит на неспоживчі цілі для фінансування своєї підприємницької діяльності.

Отже, як мотивовано зауважив суд першої інстанції, зважаючи на визначений сторонами договору правовий статус позичальника як фізичної особи підприємця, а також ціль кредиту, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не регулюють спірні правовідносини, а тому посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» в обґрунтування позовних вимог не є підставою для визнання спірного договору недійсним як такого, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що укладення додаткової угоди №2 від 12.03.2022 року, в реквізитах якої позичальником вказано не ФОП Кукулєвська Катерина Сергіївна, а фізична особа ОСОБА_1 , не вказує на те, що між сторонами виникли відносини споживчого кредитування. Дійсно, відсутність доказів укладення між сторонами у справі будь-якої додаткової угоди про заміну сторони у договорі з ФОП Кукулєвська К.С. на фізичну особу ОСОБА_1 та внесення змін до умов договору щодо цілей надання кредиту та строку кредитування у встановленому чинним законодавством порядку, вказує лише на невідповідність назви сторін у додатковій угоді №2 та в основному договорі як технічну помилку».

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Щодо, начебто несправедливої умови Кредитного договору (в розумінні норм Закону України «Про захист прав споживачів») в частині непропорційно великої суми відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне.

Як вказувалось вище, на правовідносини між сторонами не розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного вбачається, що за договором Позивач передав Відповідачу грошові кошти (а не продукцію), які позичальник був зобов`язаний повернути (а не компенсувати їх вартість).

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 ЦК.

Таким чином, оскільки проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування, то вони в будь-якому випадку не можуть відноситись до компенсаційних виплат в розумінні норм пункту 5 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів».

Зазначені висновки Позивача повністю узгоджуються з правовою позицією із зазначеного питання, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в пунктах 74 87 Постанови від 05.04.2023р. по справі № 910/4518/16.

Відтак, цивільне законодавство взагалі не містить імперативної норми, яка б позбавляла кредитодавця (в даному випадку Позивача) права на плату за користування кредитними коштами (проценти).

Як зазначається в тексті позовної заяви та підтверджується відомостями, наведеними в Розрахунку, Позивач взагалі не вимагає в судовому порядку стягнення із Відповідача суми неустойки (штрафу, пені), яка взагалі не нараховувалась за Кредитним договором (як і компенсаційні виплати, передбачені статтею 625 ЦК України), а тому всі доводи із зазначеного питання, наведені Відповідачем у Відзиві не мають будь-якого сенсу і жодним чином не спростовують позовні вимоги Позивача.

До того ж, умова Кредитного договору, яка декларується Відповідачем як несправедлива, у відповідності до норм частини 5 статті 18 Закону про захист прав споживачів та статей 215, 217 та 236 ЦК України має бути визнана недійсною в судовому порядку, що в даному випадку відсутнє.

Крім того, при підписанні Кредитного договору та двох Додаткових угод, Відповідач ознайомився та погодився з їх умовами, про що свідчить пункт 5 Договору, відповідно до якого Відповідач підтверджує, що він ознайомлений з Кредитним договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх.

Умови пункту 1, 3 Кредитного договору та умови пунктів 1-6 Додаткових угод 1 та 2 встановлюють загальну вартість кредиту, розмір плати за користування кредитними коштами (процентна ставка), порядок нарахування та сплати процентів.

Ці умови чітко вказують на права та обов`язки сторін за Договором і є зрозумілими, не призводять до порушення балансу договірних прав і обов`язків сторін, не встановлюють непропорційно великої суми компенсації (плати) за користування кредитом. У Відзиві Відповідач не навів будь-яких доказів на підтвердження того, що Позивач включив до умов Кредитного договору та Додаткових угод 1 та 2 несправедливі умови, а при їх укладенні не дотримався б засад добросовісності та справедливості.

З наведеного вбачається, що відсотки за користування кредитом є легітимною платою за можливість не повертати борг, на які добровільно погодився позичальник, і не є ні компенсацією продукції, ні компенсацією завданої шкоди.

Таким чином, відсутні будь-які підстави ототожнювати відсотки за користування кредитом з компенсацією вартості продукції, тому необґрунтованим та протиправним є твердження Відповідача про порушення в даному випадку норм п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (норми про компенсацію вартості продукції).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238. 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІ Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кукулєвської Катерини Сергіївни (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ( , місцезнаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411) заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом в розмірі 60 000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в розмірі 145 072,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2460,87грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 грудня 2024 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов