ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. Справа№ 910/5246/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мирошніченко І.В.,

від відповідача - Варицький Є.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 (повний текст рішення складено 03.10.2024)

у справі №910/5246/24 (суддя Ягічева Н.І.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма Консалт"

до Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про стягнення 1 596 303,58 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Гамма Консалт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення 1 596 303,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" заборгованість у розмірі 1 596 303 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 23 944 грн. 55 коп.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма Консалт" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. В іншій частині заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявленого до стягнення із відповідача у даній справі гонорару є завищеним та не відповідає критерію розумності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що додаткове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, з неповним дослідженням обставин справи, що призвело до необґрунтованого та невірного висновку суду. Зокрема скаржник вважає, що місцевим господарським судом не враховано клопотання Компанії про зменшення витрат на правову допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Скрипка І.М., Мальченко А.О.

Також, не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5246/24.

04.11.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/5246/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року у справі №910/5246/24 та призначено розгляд справи на 11.12.2024 року.

15.11.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 11.12.2024 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" заборгованість у розмірі 1 596 303 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 23 944 грн. 55 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 року залишено без змін.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи разом з першою заявою по суті справи (позовна заява, а.с. 13) позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених позивачем орієнтовно становить 20 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 року у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 року у справі № 904/3583/19, від 11.11.2021 року у справі 910/7520/20).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених позивачем судових витрат він долучив до матеріалів справи:

- ордер серії СА №1097232; (а.с. 154)

- Договір про надання правової допомоги №б/н від 11.01.2024 року; (а.с. 155-157)

- заявка на надання послуг №1104-1 від 11.04.2024 року; (а.с. 158)

- рахунок на оплату №6 від 11.04.2024 року; (а.с. 159)

- платіжна інструкція №643_000/16d280fd-c755-45c8-a063-0a32a8c0d457 від 24.04.2024 року; (а.с. 160)

- акт про надані послуги до заявки на надання послуг №1104-1 від 11.04.2024 року, складений 11.09.2024 року; (а.с. 161)

- детальний опис робіт. (а.с. 165).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" та Адвокатським об`єднанням "Максим Боярчуков та Партнери" було укладено Договір про надання правової допомоги №б/н, предметом якого є Виконавець на підставі та на умовах передбачених цим Договором зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги, в тому числі: консультації та роз`яснення з українського права щодо певних питань; та/або здійснювати представництво Клієнта в органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі органах державної влади зі спеціальним статусом, їх департаментах, управліннях, відділах, та інших структурних підрозділах, перед їх посадовими та службовими особами; в судових органах України усіх інстанції та юрисдикцій; в правоохоронних органах України; органах соціального захисту населення, їх структурних підрозділах; органах Державної податкової служби України, органах Державної митної служби України, органах Пенсійного фонду України, у правовідносинах з фізичними та юридичними особами; у правовідносинах з адвокатськими об`єднаннями, адвокатськими бюро, адвокатами; у правовідносинах з органами юстиції, державними нотаріальними конторами, приватними нотаріусами, органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, тощо. Для виконання умов цього договору Виконавець має право ознайомлюватися з будь-якими документами та матеріалами, складати, подавати та отримувати від імені Клієнта будь-які документи, надавати пояснення та вчиняти інші юридично значущі дії, перелік яких не є вичерпним, в інтересах Клієнта, а Клієнт зобов`язується прийняти Послуги та оплатити надані послуги.

Згідно з п.4 Договору вартість послуг Виконавця, що надаються Клієнту на підставі та на умовах цього Договору узгоджуються між сторонами у Заявці на надання послуг, що є невід`ємним додатком до цього Договору. Вартість кожної окремої послуги, яка надається за цим Договором Клієнту узгоджується сторонами в кожній окремій Заявці на надання послуг. За надання послуг Клієнт повинен сплатити винагороду на розрахунковий рахунок Виконавця вказаний у пункті 24 цього Договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня підписання відповідної Заявки, якщо інші умови не визначені у Заявці на надання послуг.

У заявці на надання послуг №1до Договору про надання правової допомоги №б/н від 11.01.2024 сторони узгодили Виконавець зобов`язується надати Клієнту такі юридичні Послуги:

здійснити представництво інтересів Клієнта в Господарському суді міста Києва шляхом подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" за Договором 177/ф від 10.10.2016;

здійснення представництва Клієнта в судових засіданнях Господарського суду міста Києва у справі про стягнення заборгованості з ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД".

Вартість послуг, які будуть надані Клієнту за Договором про надання правової допомоги від 11 січня 2024 року становить 20 000 грн.

Грошові кошти Клієнт повинен перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця вказаний у рахунку протягом 3-х днів з дня підписання Договору про надання правової допомоги від 11 січня 2024 року.

Сторонами погоджено, що у випадку досягнення мети представництва, а саме: ухвалення Господарським судом міста Києва рішення про задоволення вимог позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма Консалт", або укладення та затвердження судом Мирової угоди між сторонами, або сплати ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" заборгованості у повному розмірі до відкриття судового провадження чи під час розгляду судового спору, Клієнт додатково сплачує Виконавцю гонорар, що становить 20 000 грн.

Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було подано Акт про надані послуги від 11.09.2024 року, за яким Виконавець надав, а Клієнт прийняв такі Послуги згідно з Заявкою на надання послуг № 1104-1 від 11 січня 2024 року: Виконавець здійснив представництво інтересів Клієнта в Господарському суді міста Києва у справі №910/5246/24 шляхом підготовки та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення заборгованості з ПАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" за Договором 177/ф від 10.10.2016 року.

Вартість наданих послуг склала 40 000 грн., з яких: - 20 000 грн. вартість послуг АО "Максим Боярчуков та Партнери" відповідно до пункту 3 Заявки №1 від 11 січня 2024 року до Договору про надання правової допомоги від 11 січня 2024 року; 20 000 грн. гонорар успіху АО "Максим Боярчуков та Партнери" відповідно до пункту 4 Заявки №1 від 11 січня 2024 року до Договору про надання правової допомоги у зв`язку з прийняттям Господарський судом міста Києва рішення у справі 910/5243/24 про задоволення вимог ТОВ "Тамма Консалт" у повному обсязі.

Також місцевим господарським судом встановлено, що Мирошніченко І.В. є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧК №001255, інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України. (а.с. 63).

Одночасно, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в додатковому рішенні вказав, що у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про, що вже колегією суддів зазначалось вище. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. (зазначений правовий висновок викладено також в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №910/7520/20 та від 24.01.2022 року №911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року від №640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі №420/4820/19 тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції враховано заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу та зазначено, що: «Суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, доходить висновку про те, що з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та витрати у формі "гонорару успіху" у розмірі 10 000 грн. 00 коп., які відповідають фактичним витратам на правову допомогу, які Позивач планував понести в суді, виходячи з обсягу запланованої правової допомоги та складності справи; витратам, які фактично поніс Позивач, відповідно до акту наданих послуг і витратам, які за оцінкою суду підлягають віднесенню на Відповідача з точки зору її складності, та розумної необхідності і реальності понесених судових витрат.»

З огляду на викладене, доводи скаржник, що місцевий господарський суд не врахував клопотання Компанії про зменшення витрат на правову допомогу не знаходять свого підтвердження, а тому колегія суддів відхиляє їх.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року у справі № 910/5246/24.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, додаткове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року у справі №910/5246/24 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 року у справі № 910/5246/24 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5246/24.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.12.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка