ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відкриття провадження у справі

17 грудня 2024 року м.Харків Справа № 913/510/24
Провадження №6/913/510/24
про стягнення 318'401 грн 95 коп.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Відділу культури Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №11-1128/21-БО-Т від 11.11.2021 (далі договір) в загальному розмірі 318'401 грн 95 коп., з яких основний борг у сумі 202'390 грн 97 коп., пеня в сумі 40'143 грн 80 коп., 3% річних у сумі 15'446 грн 73 коп. та інфляційні втрати в сумі 60'400 грн 45 коп.
Однак, відповідач розрахунки за придбаний природній газ з позивачем провів не повністю, повністю розрахувався лише за зобов`язаннями листопада грудня 2021 року, частково за зобов`язаннями січня 2022 року. Оскільки за зобов`язаннями січня 2022 року розрахунок було проведено лише частково, а за зобов`язаннями лютого 2022 року розрахунок проведено не було, у відповідача обліковується заборгованість в сумі 202'390 грн 97 коп.
Крім того, у зв`язку з допущеним простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 40'143 грн 80 коп., обраховану за загальний період з 16.03.2022 по 15.10.2022, 3% річних в сумі 15'446 грн 73 коп., обрахованих за загальний період з 16.03.2022 по 15.10.2024 та інфляційні втрати в сумі 60'400 грн 45 коп., обраховані за загальний період з квітня 2022 року по вересень 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що вони відповідають вимогам ст.ст.162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); підстав для їх повернення чи відмови у відкритті провадження не встановлено.
Відповідно до приписів ст.12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з ч.3 ст.12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
У відповідності до ч.5 ст.12 ГПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У даному випадку позивачем заявлено майновий позов про стягнення з відповідачів 318'401 грн 95 коп., що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3'028 грн 00 коп. *500 = 1'514'000 грн 00 коп.).
Відповідно до ч.2 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зокрема, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч.3 ст.247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У матеріалах справи клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відсутнє.
Суд бере до уваги, що в даному випадку ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, які слід суду дослідити з метою правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, за наявними у справі матеріалами.
Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.
Наразі позивач, звертаючись до суду із відповідним позовом через систему «Електронний суд», доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до матеріалів позовної заяви не долучив, послався на положення абз.2 ч.7 ст.42 ГПК України.
Відповідно до абз.2 ч.7 ст.42 ГПК України якщо інший учасник справи відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Разом з цим, суд враховує, що позивач звертається до Господарського суду Луганської області з відповідним позовом під час дії в країні воєнного стану. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, було введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Судом встановлено, що зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача, Відділу культури Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є вказана вище адреса.
Однак, згідно з даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 м.Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 03.07.2022.
Тому, у зв`язку з відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, останній підлягає повідомленню про розгляд справи в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення відповідних оголошень про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України, а також безпосередньо на сайті суду.
За вказаних обставин, з метою належного і своєчасного повідомлення відповідача, який знаходиться на тимчасово окупованій РФ території України, та забезпечення права останнього бути ознайомленим із поданою позовною заявою та доказами, суд дійшов висновку про необхідність вжиття всіх можливих засобів для повідомлення учасника справи, а тому позивачу слід направити копію поданої позовної заяви з додатками відповідачу на вказані електронні адреси в договорі, а суду надати докази відправлення.
В той же час, суд додатково зауважує відповідачу про те, що 18.10.2023 набрав чинності Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, ч.6 ст.6 ГПК України викладено в такій редакції: «Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат».
Отже, оскільки відповідач є органом місцевого самоврядування та юридичною особою, останньому на виконання вимог ч.6 ст.6 ГПК України слід невідкладно зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС.
Керуючись ст.ст.12, 176, 234-235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
2. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, у разі наявності підстав, відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
4. Відповідачу у справі у відповідності до вимог ч.6 ст.6 ГПК України слід невідкладно зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема «Електронний суд») з метою належного та своєчасного повідомлення, отримання процесуальних документів у справі.
5. Запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву у строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали. У випадку подання відповідачем відзиву - подати суду докази надіслання (вручення) їх іншій стороні.
6. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. У випадку подання відповіді на відзив - подати суду докази надіслання (вручення) її іншій стороні.
7. Встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.
Відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 17.12.2024 та оскарженню не підлягає.
Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ