ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2024 р. Справа № 916/4058/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши матеріали справи № 916/4058/23

за заявою боржника: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою від 12.09.2023р. (вх. №4609/23 від 15.09.2023р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2023р. (суддя Грабован Л.І.) відкрито провадження у справі № 916/4058/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Пуговкіну Аллу Валеріївну.

18.10.2023р. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №71654 від 19.10.2023р.

Ухвалою від 21.11.2023 (суддя Грабован Л.І.) прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 (вх. №3-832/23 від 17.11.2023р.) про визнання конкурсним кредитором з вимогами на суму 2 346 416, 77 грн. та призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.02.2024 року (суддя Грабован Л.І.) закрито провадження у справі №916/4058/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; припинено процедуру реструктуризації боргів, введену ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2023 року; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Пуговкіної Алли Валеріївни; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2023.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.02.2024 року по справі №916/4058/23 скасовано, а справу №916/4058/23 направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року призначено суддю Демешина О.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області у складі судді Демешина О. А. від 27.06.2024 року суд прийняв до провадження справу № 916/4058/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Ч. 3 ст. 34 КУзПБ заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, тягар доказування законодавець покладає на сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.4 ст.74 Господарського процсеуального кодексу України).

Так, розглядаючи заяву ОСОБА_2 з вимогами на суму 2 346 416,77 грн. судом встановлено наступне.

Заявник просить суд:

- визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) конкурсним кредитором у справі №916/4958/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з вимогами на суму 2 346 416,77 грн., з яких 2163 грн. стягнуті судом судові витрати, 2 344 253,77 грн. - стягнута судом частина погашеного ОСОБА_2 спільного сумісного грошового зобов`язання;

- включити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з вимогами на суму 2 346 416,77 грн., з яких 2163 грн. стягнуті судом судові витрати, 2 344 253,77 грн. стягнута судом частина погашеного ОСОБА_2 спільного сумісного грошового зобов`язання.

Обґрунтовані вимоги ОСОБА_2 наступним.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2017 року у справі № 509/4566/16-ц позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Встановлено факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство в період з січня 2005 року по 30.09.2009 року включно. Визнано спільною сумісною власністю сторін легковий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», земельну ділянку, загальною площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :01:003:2145, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,2 кв.м, житловою 46,8 кв.м під літ. «А-2,а», тераса під літ. «а1», площею 4,4 кв.м, балкон під літ. «а2», площею 6,4 кв.м, альтанка під літ. «Б», площею 23,4 кв.м, підвал під літ. «Б1», площею 23,4 кв.м, під №№ 1-7,І споруди. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна: легкового автомобілю марки «Mitsubishi Outlander», об`ємом 2360 куб.см, земельної ділянки, загальною площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :01:003:2145, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,2 кв.м, житловою 46,8 кв.м під літ .»А-2,а», тераса під літ. «а1», площею 4,4 кв.м, балкон під літ. «а2», площею 6,4 кв.м, альтанка під літ. «Б», площею 23,4 кв.м, підвал під літ. «Б1», площею 23,4 кв.м, під №№ 1-7,І споруди. У задоволенні решти позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, задоволено частково. Визнано житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,2 кв.м, житловою 46,8 кв.м під літ. «А-2,а», тераса під літ. «а1», площею 4,4 кв.м, балкон під літ. «а2», площею 6,4 кв.м, альтанка під літ. «Б», площею 23,4 кв.м, підвал під літ. «Б1», площею 23,4 кв.м, під №№ 1-7,І споруди, спільною сумісною власністю сторін. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано зобов`язання за договором позики, укладеним ОСОБА_2 відповідно до розписки від 09.07.2010 року, розписки від 29.08.2011 року у розмірі 2 690 600 гривень спільним сумісним борговим зобов`язанням сторін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину сплачених боргових зобов`язань у розмірі 1 422 525 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплачених судових витрат у розмірі 5 000 гривень.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року в частині поділу земельної ділянки скасовано. Ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині постанову апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року залишено без змін.

03.05.2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області видані виконавчі листи №509/4566/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 5 000 грн., на виконання якого Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.05.2018 року було відкрито ВП №56402724, та частини сплачених боргових зобов`язань в розмірі 1 422 525 грн., на виконання якого Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.05.2018 року було відкрито ВП №56402940.

У ВП №56402724 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рахунок заробітної плати боржника було стягнуто 2837 грн., у ВП №56402940 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рахунок заробітної плати боржника було стягнуто 60582,03 грн.

Окрім того, у ВП №56402940 ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу було передано 2/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_1 на праві власності, вартістю 362989,20 грн.

Таким чином, рішення у справі №509/4566/16-ц Овідіопольського районного суду в повному обсязі не виконане; сума боргу ОСОБА_1 складає: в частині боргових зобов`язань 998 953,77 грн. (1422525 грн. 362989,20 грн. 60582,03 грн.), в частині судових витрат 2163 грн. (5000 грн. 2837 грн.).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року у справі №947/24923/20 позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, яке є спільним сумісним зобов`язанням, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину погашеного спільного сумісного грошового зобов`язання у розмірі 1 345 300 грн., що складає еквівалент 50 000 доларів США.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2022 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року у справі №947/24923/20 змінено в його мотивувальній частині та залишено без змін в його резолютивній частині.

14.12.2022 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №947/24923/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 1 345 300 грн., на виконання якого Першим Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28.12.2022 року було відкрито ВП №70623428.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року у справі №947/24923/20 на цей час у повному обсязі не виконано.

В якості доказів заявник надав суду: Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2017 року, Постанову апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року та Постанову Верховного суду від 24.10.2018 року по справі № 509/4566/16-ц, Рішення Київського районного суду м. Одеса та Постанову Одеського апеляційного суду від 14.11.2022 року по справі № 947/24923/20, інформацію про хід виконавчого провадження № 70623428, № 56402724, № 56402940.

30.11.2023 року суд отримав відзив від самого боржника на заяву кредитора ОСОБА_2 у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 боржник визнає суму кредиторських вимог в повному обсязі.

08.12.2023 року від арбітражного керуючого Пуговкіної А. В. суд отримав відзив на заяву кредитора ОСОБА_2 у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 вважає, що станом на 01.12.2023р., неможливо встановити суму кредиторської заборгованості без інформації, яка може бути надана лише Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 року по цій справі суд зобов`язав Київський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) надати інформацію про перерахування коштів стягувачу, стягнутих з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 за відкритими виконавчими провадженнями №№56402940, 56402724, 70623428.

11.01.2024 року на виконання вказаної ухвали суду отримано відповідь Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

24.01.2024 року суд отримав доповнення до відзиву на заяву кредитора ОСОБА_2 від арбітражного керуючого Пуговкіної А. В., яким визнав суму кредиторських вимог ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_1 в розмірі більшому ніж заявлено самим кредитором, в саме на суму 2 383 432,34грн.

В судовому засіданні представники боржника і кредитора підтвердили, що з урахуванням часткового погашення ОСОБА_1 боргу перед ОСОБА_2 , остаточний розмір кредиторської заборгованості боржника перед кредитором на цей час становить саме

2 383 432,34грн., і саме в цьому розмірі останній просить визнати його грошові вимоги до боржника.

Суд враховує, що в Постанові Південно-західного апеляційного Господарського суду від 05.06.2024 року по справі № 916/4058/23 вказано наступне: «суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що надані боржником та наявні у матеріалах справи докази дійсно свідчать про наявність ознак неплатоспроможності ОСОБА_1 , оскільки остання має безспірну заборгованість перед ОСОБА_2 , яка наразі не може бути погашена у зв`язку з відсутність у боржника, як грошових коштів, так й майна за рахунок яких можливо було б погасити борг.».

Відповідно до ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Отже, Розглянувши заяву кредитора, дослідивши наявні докази, з врахуванням відзивів, суд вважає вимоги ОСОБА_2 до боржника фізичної особи ОСОБА_1 обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають визнанню в сумі 2163 грн. стягнуті судом судові витрати, 2 344 253,77 грн. - стягнута судом частина погашеного ОСОБА_2 спільного сумісного грошового зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 2 383 432 гривні 34 коп.

Ухвала набрала законної сили 12.12.2024р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 253-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено 13.12.2024р.

Суддя О.А. Демешин