ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Справа № 914/2060/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Обласного центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Святого Пантелеймона

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайт"

про стягнення 78279,00 грн

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Обласним центром комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю святого Пантелеймона до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайм" про стягнення 78279,00 грн, з яких 69258,00 грн - основний борг та 9021,00 грн - штраф.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Позивач та відповідач явку представників в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

06.12.2021р. між Обласним центром комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю святого Пантелеймона (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (продавець) укладено договір №86 на закупівлю дизельного палива, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується у 2021 році передати у власність покупця продукти нафтоперероблення рідкі (дизельне паливо) (з використанням бланків-дозволів внутрішнього обігу), а саме: дизельне паливо у кількості (обсязі), асортименті та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1 до цього договору) (далі - паливо) та відпускати паливо у роздріб безпосередньо через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), визначених у переліку АЗС (додаток 2 до цього договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків), а покупець в порядку і на умовах визначених цим договором зобов`язується прийняти та оплатити продавцю вартість фактично отриманого палива.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що загальна ціна (вартість) палива за цим договором відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації (додаток 1 до цього договору) становить 90210,00 грн, у тому числі ПДВ 15035,00 грн. Загальна ціна (вартість) палива включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені законодавством України. До ціни палива входить також вартість зберігання палива продавцем в резервуарах АЗС протягом 1 календарного року.

Пунктом 5.2.1. договору передбачено, що продавець зобов`язаний забезпечити поставку палива (бланків дозволів) у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пункту 5.2.5. договору продавець зобов`язаний забезпечити достатню кількість, асортимент та відповідну якість палива на АЗС з метою своєчасного та належного виконання своїх обов`язків згідно цього договору.

Згідно з пунктами 5.3.1. та 5.3.3. покупець має право: отримувати якісне паливо на АЗС, що входять у систему безготівкових розрахунків за бланками-дозволами продавця, у відповідності до пред`явлених бланків-дозволів; на відшкодування в повному обсязі шкоди понесеної за невиконання чи неналежне виконання продавцем умов цього договору.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що у разі односторонньої відмови продавця від виконання умов цього договору продавець сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків ціни (вартості) палива за договором.

Пунктами 9.1. та 9.2. договору передбачено, що цей договір є укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь якому випадку до повного виконання продавцем своїх обов`язків за цим договором. Сплив строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке сталося під час дії цього договору.

Відповідно до специфікації кількість дизельного палива становить 3100,00 літрів, по ціні 24,25 грн без ПДВ за 1 літр, 29,10 грн з ПДВ за 1 літр, на загальну ціну (вартість) 90210,00 грн з ПДВ.

Додатком 2 до договору передбачено, що відпуск дизельного палива буде відбуватися на АЗС WOG за адресою: Львівська область, Дрогобицький р-н, м. Трускавець, вул. Мазепи, 25 б.

Згідно з видатковою накладною від 08.12.2021 №483 відповідач (продавець) передав у власність, а позивач (покупець) прийняв та оплатив згідно платіжного доручення від 22.12.2021 №885 талони на пальне у кількості 3100,00 літрів на загальну суму 90210,00 грн.

Актом прийому-передачі, складеним між сторонами 08.12.2021, позивачу від відповідача було передано 155 штук талонів на пальне номіналом по 20 літрів, із зазначенням номера кожного талону.

Як зазначено у позовній заяві, відповідач умови договору в повному обсязі не виконав, незважаючи на факт перерахування позивачем передбачених договором коштів. Зокрема, 05.05.2022 водій транспортного засобу Обласного центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Святого Пантелеймона при наданні паливних талонів для проведення заправки вказаного транспортного засобу на АЗС WOG отримав відмову у відпуску дизельного палива у зв`язку з тим, що талони неактивні, відпуск палива за талонами даної фірми не проводиться, про що водій написав доповідну записку.

06.05.2022 позивач надіслав відповідачу лист №30, яким інформував відповідача про те, що при заправленні автотранспорту виявлено, що талони не активовані, відповідно не був заправлений транспорт, і позивач просив відповідача активувати талони. Листа надіслано поштою.

Як також вказано у позовній заяві, 19.05.2022 водій транспортного засобу Обласного центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Святого Пантелеймона знову зробив спробу заправити автобус, але при наданні паливних талонів для проведення заправки вказаного транспортного засобу на АЗС WOG отримав відмову у відпуску дизельного палива у зв`язку з тим, що талони неактивні, відпуск палива за талонами даної фірми не проводиться, про що водій написав доповідну записку.

Таким чином, як зазначив позивач, із загальної кількості придбаного дизельного палива в кількості 3100 літрів ним фактично отримано пального лише за 36 талонами в загальній кількості 720 літрів на суму 20952,00 грн, оскільки в подальшому при пред`явленні талонів, представникам позивача було відмовлено у видачі палива з мотивів блокування талонів відповідачем (продавцем).

Тобто відповідач не здійснив поставку товару за 119 талонами в кількості 2380 літрів по ціні 29,10 грн на загальну суму 69258 грн. До бухгалтерської довідки позивачем долучено сканкопії титульної сторони всіх талонів, що залишилися не отовареними, кожен талон має свій номер.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 78279,00 грн, з яких 69258,00 грн основний борг та 9021,00 грн штраф.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 06.12.2021 між Обласним центром комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Святого Пантелеймона (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (продавець) укладено договір №86 на закупівлю дизельного палива, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується у 2021 році передати у власність покупця продукти нафтоперероблення рідкі (дизельне паливо) (з використанням бланків-дозволів внутрішнього обігу), а саме: дизельне паливо у кількості (обсязі), асортименті та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1 до цього договору) (далі - паливо) та відпускати паливо у роздріб безпосередньо через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), визначених у переліку АЗС (додаток 2 до цього договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків), а покупець в порядку і на умовах визначених цим договором зобов`язується прийняти та оплатити продавцю вартість фактично отриманого палива.

Згідно з видатковою накладною від 08.12.2021 №483 відповідач (продавець) передав у власність, а позивач (покупець) прийняв та оплатив згідно платіжного доручення від 20.12.2021 №885 талони на пальне у кількості 3100,00 літрів на загальну суму 90210,00 грн. Актом прийому-передачі, складеним між сторонами 08.12.2021, позивачу від відповідача було передано 155 штук талонів на пальне номіналом по 20 літрів, із зазначенням номера кожного талону.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З аналізу суті правовідносин між сторонами вбачається, що під поставкою товару розуміється саме фактична поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки.

Підписана сторонами видаткова накладна підтверджує факт передачі талонів на пальне, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 20.05.2008р. №281/171/578/155 талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Позивачем долучено до матеріалів справи талони на дизельне паливо в кількості 119 штук на 2380 літрів дизпалива по ціні 29,10 грн на загальну суму 69258,00 грн, які позивач не зміг з незалежних від нього причин обміняти на АЗС на відповідне паливо.

Як встановлено судом, 07.05.2022 позивач надіслав відповідачу лист №30 від 06.05.2022, яким інформував відповідача про те, що при заправленні автотранспорту виявлено, що талони не активовані, відповідно не був заправлений транспорт, і позивач просив відповідача активувати талони. Листа надіслано поштою, що підтверджується фіскальним чеком від 07.05.2024.

Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідач не надав відповіді на відправлену йому вимогу, тобто не вжив усіх можливих необхідних заходів в інтересах позивача, який є покупцем за договором. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Цей підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні у справі J.K. AND OTHERS v. SWEDEN (заява №59166/12) ЄСПЛ наголосив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені позивачем обставини щодо реалізації ним придбаних у відповідача талонів лише частково та неможливості реалізації решти талонів в кількості 119 штук на 2380 літрів дизпалива по ціні 29,10 грн на загальну суму 69258,00 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 69258,00 грн грошових коштів у розмірі вартості товару, який з незалежних від позивача причин не міг бути отриманий згідно з умовами договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Докази поставки товару на вказану суму чи повернення відповідачем вказаної суми позивачу в матеріалах справи відсутні.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що у разі односторонньої відмови продавця від виконання умов цього договору продавець сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків ціни (вартості) палива за договором.

З матеріалів справи вбачається невиконання відповідачем умов договору з поставки частини товару за договором, всупереч умовам договору, а саме пунктам 5.2.1. та 5.2.5. договору, тобто має місце порушенням зобов`язання його невиконанням.

Відмова АЗС ВОГ від заправки автотранспорту позивача на підставі виданих відповідачем талонів дозволів, фактично є відмовою самого відповідача від виконання умов договору, про що також свідчить відсутність реагування на лист позивача № 30 від 06.05.2022.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення 9021,00 грн штрафу є обгрунтована.

Отже враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 69258,00 грн основного боргу та 9021,00 грн штрафу є обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, з огляду на що підлягають задоволенню.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0 від 23.05.2024.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайт" (79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Єфремова, 84/1Б, ідентифікаційний код 42151468) на користь Обласного центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Святого Пантелеймона (82172, Львівська область, місто Дрогобич, місто Стебник, вулиця Дорошенка, будинок 1, ідентифікаційний код 35272507) 69258,00 грн основного боргу, 9021,00 грн штрафу та 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.12.2024.

Суддя Петрашко М.М.