ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5246/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 5379/24 від 29.11.2024 Фізичної особи-підприємця Дмитрієвої Наталії Юріївни ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України (вул. Теплична, 1, смт Авангард, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67806) про стягнення 158604,54 грн,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дмитрієва Наталія Юріївна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 158604,54 грн, з яких: основний борг в сумі 75000,00 грн; інфляційні втрати в сумі 8290,23 грн; 3% річних в сумі 3944,31 грн; пеня в сумі 71370,00 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди від 01.07.2021 № 01/07/2021 в частині здійснення повної та своєчасної сплати платежів за використання орендованого майна у період грудень 2022 року лютий 2023 року, яке знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 63.

При цьому, при визначені підсудності даного спору Господарському суду Одеської області, позивач керувався ст. 27 ГПК України, пред`явивши позов за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дмитрієвої Наталії Юріївни було залишено без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання до суду: письмових пояснень із викладенням обставин та вказанням (доданням - у разі наявності) доказів щодо того: чи є предмет оренди нерухомим майном або неподільною складовою нерухомого майна; чи зареєстроване за позивачем речове право на об`єкт оренди або на об`єкт, неподільною складовою якого є об`єкт оренди, в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; чи наявний у позивача технічний паспорт на вищевказаний об`єкт оренди або на об`єкт, неподільною складовою якого є об`єкт оренди.

12.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач повідомив, що згідно з договором оренди земельної ділянки від 21.10.2021 № 2021509 на користь позивача передано земельну ділянку (на якій розташований відкритий асфальтовий майданчик площею 3500 кв.м., який є предметом договору оренди №01/07/2021), яка наразі перебуває у користуванні позивача, а відкритий асфальтовий майданчик площею 3500 кв.м. є складовою загального майнового комплексу будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, в рамках укладення договору оренди земельної ділянки. Позивачем забезпечувалося здійснення проекту землевідводу земельної ділянки за кадастровим № 0:02:195:0022 (на якій розташований відкритий асфальтовий майданчик площею 3500,00 кв.м., який є предметом договору оренди №01/07/2021), наразі технічний паспорт земельної ділянки та іншого нерухомого майна перебуває на стадії розроблення та впровадження, у зв`язку зі змінами в положеннях законодавства України, яке регламентує форму та порядок впровадження зазначеного документу.

До вищевказаної заяви позивачем додано: копію договору оренди земельної ділянки від 21.10.2021 № 2021509, укладеного між позивачем та Криворізькою міською радою, за яким позивачу надано у строкове платне користування земельну ділянку, за адресою: вул. Криворіжсталі, 63, м. Кривий Ріг; рішення Криворізької міської ради від 31.08.2021 № 758, яким позивачу надано у користування вищевказану земельну ділянку; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що позивачу на праві власності належить комплекс будівель та споруд, об`єкти житлової нерухомості, за адресою: вул. Криворіжсталі, 63, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, які складаються з: А-1 будівля магазину, загальна площа 982,3 кв.м.; В адміністративна будівля, загальна площа 278,2 кв.м.; Ж навіс; Г навіс; Д будівля-зразок; Е інструментальна; № 1 огорожа; № 2 огорожа; № 3 хвіртка; № 4 ворота; І замощення. Об`єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці, площею 0,7216 га, кадастровий номер: :02:195:0022.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Дослідивши при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду позовної заяви позивача, суд встановив, що предметом договору оренди у спірних провавідносинах є передання позивачем відповідачу у тимчасове платне користування відкритого асфальтованого майданчика, площею 3500 кв.м., що розташований за адресою: вул. Криворіжсталі, 63, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. За поясненнями та доказами позивача цей майданчик є складовою комплексу будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці за вищевказаною адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Згідно з ст. 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Частиною 3 статті 30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення з приводу нерухомого майна у частині 3 статті 30 Господарського процесуального України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тобто словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. При цьому, аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, про що наголосила Велика палата Верховного Суду у вищезгаданій постанові.

При цьому суд зауважує, що ч. 3 ст. 30 ГПК України визначає підсудність спору за місцезнаходження нерухомого майна безвідносно підлягають речові права щодо нього реєстрації згідно з Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень чи не підлягають.

Таким чином, враховуючи предмет договору, місцезнаходженння майна та предмет позову, з урахуванням вищевикладених висновків, суд вважає, що позовна заява позивача у цій справі підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Дмитрієвої Наталії Юріївни підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, 49027).

Керуючись ст. 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дмитрієвої Наталії Юріївни за вх. ГСОО № 5379/24 від 29.11.2024 за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, 49027).

Ухвала набирає законної сили 17.12.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля