ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Справа№ 910/9214/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко О.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Костерець Є.В. дов.;

від відповідача: Шатарська Т.Н. дов.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2023 (повний текст складено 17.08.2023)

у справі №910/9214/22 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 1 336 925 286,20 грн,

УСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16 серпня 2023 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовані обставини справи та порушено норми процесуального права, оскільки позивач не надав детальний опис робіт (наданих послуг), а замість нього надав акт наданих послуг від 27.02.2023, що не містить детального опису, натомість у якому зазначено лише назви окремих видів робіт без жодної деталізації та обґрунтувань їх тривалості; розмір витрат на оплату послуг адвокатів позивача не співмірний із складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки адвокат Жуков А.О. багаторазово представляв інтереси АТ "ДТЕК Західенерго", АТ "ДТЕК Дніпроенерго", АТ "ДТЕК Східенерго" у судових справах, які за предметом спору, підставою позову, змістом позовних вимог є подібними цій справах і у вказаних справах розмір стягнутих витрат на правову допомогу не перевищував 50000 грн; позивач не надав доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та не надав відповідних платіжних документів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

25.11.2024 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 розгляд апеляційної скарги призначено на 12.12.2024.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів сторін 27.11.2024.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2022 року Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просило стягнути з відповідача основного боргу в сумі 1 280 960 860,95 грн, пені в сумі 5 908 736,17 грн, 3% річних в розмірі 4 856 495,47 грн, інфляційних втрат в розмірі 45 199 193,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору про участь у балансуючому ринку в частині оплату послуг з балансування за лютий - травень 2022.

Також у позовній заяві позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу (на дату подання позову орієнтовний розмір 200 000,00 грн).

Господарський суд м. Києва рішенням від 22.02.2023 закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 388 421 953, 24 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору внаслідок добровільної сплати відповідачем боргу після відкриття провадження у справі. Позов задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 892 538 907,71 грн, пеню у розмірі 2 954 368,09 грн, 3% річних у розмірі 4 856 495,47 грн, інфляційні втрати в сумі 45 199 193,61 грн. В іншій частині позову відмовив.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач свій обов`язок з оплати виставлених позивачем рахунків-фактур виконав з порушенням строків на оплату, визначених умовами Договору та Правилами ринку. Часткове задоволення позову обумовлене зменшенням судами розміру пені на 50%.

В процесі розгляду справи позивачем було зроблено заяву про надання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення.

28.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 100 000,00 грн.

06.03.2023 відповідачем були подання заперечення проти заяви позивача, у якій він просить відмовити у її задоволенні або зменшити розмір витрат, що підлягають відшкодуванню, до суми 10 000,00 грн.

Постановою від 01.06.2023 Північного апеляційного господарського суду рішення від 22.02.2023 Господарського суду міста Києва залишено без змін.

У липні 2023 року матеріали справи було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16 серпня 2023 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн.

Надавши оцінку наданим позивачем доказам, фактичним обставинам справи, врахувавши заперечення відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на відповідача підлягають покладенню у повному обсязі понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 200 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З протоколу судового засідання від 22.02.2023 вбачається, що представник позивача під час виступу в судових дебатах в суді першої інстанції, зазначив, що будуть подані заяви про розподіл судових витрат.

27.02.2023, тобто в межах п`ятиденного строку, позивач подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 100 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем до було надано:

- договір №1491-ЗЭ від 01.07.2019 про надання правової допомоги, укладений між Акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" та Адвокатським об`єднанням "Перший радник";

- додаткову угоду від 28.12.2022;

- додаткову угоду від 15.10.2021;

- довіреність №9-ЗЕ від 20.12.2022;

- акт наданих послуг №46 від 27.02.2023 на суму 100 000 грн;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5212 від 19.10.2018.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст. 129 ГПК України).

Оскільки позов було задоволено і спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача розміру задоволених вимог.

За вимогами частин 5, 6, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2023 між Акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" та Адвокатським об`єднанням "Перший радник" був укладений договір №1491-ЗЭ про надання правової допомоги, за умовами п.1.1 якого виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями.

Додатковою угодою від 28.12.2022 продовжено строку дії договору №1491-ЗЭ від 01.07.2019 до 31.12.2023.

Додатковою угодою від 15.10.2021 сторонами погоджено представництво інтересів клієнта у справі за позовами клієнта до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про участь у балансуючому ринку, який буде розглядати Господарським судом міста Києва.

За умовами вказаної додаткової угоди, представництво інтересів клієнта здійснюється адвокатами Адвокатського об`єднання "Перший радник", в тому числі, Жуковим Андрієм Олександровичем.

Оплата за надані послуги проводиться відповідно до кількості годин, витрачених адвокатом на представництво інтересів клієнта та кількості судових засідань, в яких адвокатом прийнято участь. Сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката становить 5000 грн за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі одного адвоката. Факт надання послуг підтверджується актом. Оплата за надані послуги здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку протягом 120 календарних днів з дати набрання чинності рішенням суду першої інстанції за відповідним позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій;

Згідно довіреності №9-ЗЕ від 20.12.2022 інтереси позивача у даній справі представляв адвокат Жуков А.О. ;

Відповідно до акту наданих послуг №46 від 27.02.2023 на суму 100 000 грн, позивачем прийнято послуги з правової допомоги під час розгляду справи №910/9214/22 в суді першої інстанції, а саме:

аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за балансуючу електричну енергію (4 години, 20000 грн);

аналіз чинного законодавства з питань, що регулюються спірні правовідносини; аналіз судової практики в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат; аналіз поточної практики Верховного Суду, з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи (5 годин, 25 000 грн);

підготовка позовної заяви, розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат (4 години, 20 000 грн);

участь у судовому засіданні 11.01.2022 (1 година, 5000 грн);

участь у судовому засіданні 22.02.2022 (1 година, 5000 грн):

підготовка заяви про збільшення позовних вимог, відповіді на відзив, пояснень щодо стану розрахунків, пояснень з питань проведення розрахунків (5 годин, 25 000 грн.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем витрат згідно договорів договору, однак відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тому апеляційним господарським судом відхиляються відповідні доводи відповідача.

Отже, вказаними доказами підтверджується факт надання АО "Перший радник" позивачу професійної правничої допомоги при розгляді даної справи в суді першої інстанції на суму 100 000 грн.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Відповідачем були подані заперечення у яких, зокрема, вказано, що заявником у позовній заяві не було наведено орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які може понести позивач, сума судових витрат істотно перевищує суму, заявлену в попередньому розрахунку, розмір витрат на оплату послуг адвокатів позивача не співмірний зі складністю справи та виконаними роботами, часом, потраченим на виконання відповідних робіт, а також обсягом наданих послуг, справа №910/9214/22 не є унікальною чи складною для адвоката, не потребувала ані нових знань, ані затрат часу та ресурсів в обсягах, визначених позивачем. Позивач не надав доказів фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу. Також відповідачем вказано про необхідність зменшення витрат позивача, які б підлягали стягненню з відповідача до 10 000 грн.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

У постановах від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Судом першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу було встановлено, що у прохальній частині позовної заяви позивачем було вказано вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої на дату подання позову було визначено в сумі 200 000 грн, а за наслідками ж вирішення спору позивачем було заявлено про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 100 000 грн, тобто, фактично заявлений за наслідками вирішення спору розмір витрат на професійну правничу допомогу є вдвічі меншим, ніж той, що був визначений позивачем при зверненні до суду з розглядуваним позовом.

Також судом першої інстанції встановлено, що перелік та опис таких послуг визначено в долучено до матеріалів справи акті наданих послуг №46 від 27.02.2023 на суму 100 000 грн, який фактично містить перелік та опис всіх послуг, які було надано адвокатом та витрати, на оплату яких, і заявлено до стягнення з відповідача. Крім цього, предметом спору у справі було стягнення ,20 грн, тобто, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу фактично становить 0,07% від ціни позову, отже відповідна сума є більш як співмірною із ціною позову у справі.

Крім того, відповідач, викладаючи свої заперечення щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а саме щодо завищення вартості участі адвокатів позивача у судових засіданнях, помилково вважав, що вона залежить від тривалості судового засідання.

Згідно з умовами пункту 6 додаткової угоди від 15.10.2021 до договору про надання правничої допомоги сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката становить 5 000,00 грн за участь в одному судовому засіданні у справі одного адвоката.

Тобто оплата за участь адвоката у судових засіданнях не залежить від того скільки часу тривало судове засідання, як помилково вважав відповідач.

Оцінивши докази у справі щодо розподілу судових витрат в їх сукупності, апеляційний господарський суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що розумним, пропорційним і обґрунтованим розміром витрат на послуги адвоката за розгляд справи у суді першої інстанції у даному спорі є сума 100 000,00 грн, і вказаний висновок суду першої інстанції повністю узгоджується з наведеними нормами Господарського процесуального кодексу України та правовими позиціями Верховного Суду, які підлягають врахуванню всіма судами.

Доводи відповідача по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування чи зміни додаткового рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, правильно застосував до них належні норми процесуального права, а тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва законне і обґрунтоване, отже, підстави для його зміни чи скасування відсутні, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16 серпня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.12.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Тищенко

Г.П. Коробенко