УХВАЛА

10 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 924/484/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Арутюняна Давида Ашотовича

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2024 (суддя Музика М.В.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 (колегія суддів: Саврій В.А., Коломис В.В., Юрчук М.І.)

у справі за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Фізичної особи-підприємця Арутюняна Давида Ашотовича (далі - ФОП Арутюнян Д.А.)

про стягнення 284 188,08 грн штрафних санкцій, зобов`язання виконати в натурі умови договору від 21.04.2022 шляхом поставки та передачі у власність визначеного договором товару загальною вартістю 778 745,74 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до суду з позовом до ФОП Арутюняна Д.А. про стягнення 284 188,08 грн штрафних санкцій та зобов`язання ФОП Арутюняна Д.А. виконати в натурі умови договору від 21.04.2022 шляхом поставки та передачі у власність товару загальною вартістю 778 745,74 грн.

2. Господарський суд Хмельницької області рішенням від 20.08.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024, позов задовольнив частково:

1) стягнув з ФОП Арутюняна Д.А. на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" 114 837,94 грн пені, 27 256,10 грн штрафу, 12 755,20 грн витрат зі сплати судового збору;

2) зобов`язав ФОП Арутюняна Д.А. виконати в натурі умови договору від 21.04.2022 №53-124-01-22-17634 шляхом поставки та передачі у власність для Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" визначеного цим договором товару загальною вартістю 778 745,74 грн.

3. 04.12.2024 ФОП Арутюнян Д.А. через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

5. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

6. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

7. Згідно із п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).

9. Згідно з ч.7 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10. Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

11. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19.

12. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання виконати в натурі умови договору шляхом поставки та передачі у власність товару є вимогою майнового характеру. Подібний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №905/3250/16, від 10.01.2022 у справі №916/537/21.

13. Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішувалося питання про стягнення 284 188,08 грн штрафних санкцій та зобов`язання виконати в натурі умови договору від 21.04.2022 шляхом поставки та передачі у власність визначеного договором товару загальною вартістю 778 745,74 грн, що сукупно становить 1 062 933,82 грн, тобто менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 (3 028 грн х 500 = 1 514 000,00 грн), а тому оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

14. Водночас касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань, які могли би бути визнані такими, що підпадають під дію пунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК.

15. Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч."с" ст.7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

16. Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у п.1 ч.1 ст.293 ГПК, і це повністю узгоджується з положеннями ст.129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

17. При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

18. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

19. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

20. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21. Оскільки касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримався умови допуску цієї справи до касаційного оскарження.

22. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Арутюняна Д.А. на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №924/484/24 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Арутюняна Давида Ашотовича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець