ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.2024 Справа № 917/794/24

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» б/н від 15.11.2024 р. (вх. № 15430 від 15.11.2024 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», 04053, м. Київ, провулок Нестерівський, 5/3, ,

до Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж», 36014, м. Полтава, провулок Спортивний 4В, ,

про cтягнення 876 294,63 грн.

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24 стягнуто з Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 876 294,63 грн. штрафу за порушення строків поставки товару за договором № 23/1556-МТР від 09.08.23 р., 10 515,54 грн. судового збору.

15.11.2024 року від Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» до суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24 рівними частинами щомісячно в сумі 110 851,27 грн.

В обґрунтування необхідності розстрочення виконання рішення боржник посилається на те, що у зв`язку з дією форс-мажорних обставин виникли ускладнення в господарській діяльності Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж», у тому числі тимчасове часткове призупинення діяльності підприємства.

Крім того, боржник стверджує, що станом на сьогоднішній день розглядається декілька пропозицій щодо реалізації специфічної продукції Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» (бурове обладнання), після чого заборгованість буде погашена в повному обсязі.

Також у заяві про розстрочку виконання рішення у даній справі відповідач зазначає про те, що негайне виконання рішення суду може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто може бути невиправдано обтяжливим та призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Ухвалою від 27.11.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд судовому засіданні на 10.12.2024 р.

09.12.2024 року позивач надав до суду заперечення на заяву Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» про розстрочку виконання рішення у справі № 917/794/24, у якому вказав, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а отже, враховуючи принципи розумності та справедливості, інтереси обох сторін і ступінь вини відповідача у виникненні спору, що встановлено судовим рішенням, підстави для задоволення заяви КДП «НМУ «Електропівденмонтаж» відсутні.

Розглянувши заяву Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24, суд дійшов висновку про наступне:

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2024 р. у справі № 906/1035/23, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви про відстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

У постанові від 18.01.2024 р. у справі № 914/2994/22 Верховний Суд дійшов висновку, що питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Суд зазначає, що надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

Також, як зазначає Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 р. у справі № 905/1252/16, саме дослідження таких обставин повинно відбуватись із дотриманням вимог ч. 1 ст. 86 ГПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та положень ст. 236 ГПК України, відповідно до яких обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому не можна визнати належним чином та повністю дослідженими обставини, в розумінні ст. 236 ГПК України, саму лише констатацію факту про існування обставин непереборної сили без дослідження наявності у таких обставин ознак надзвичайності та невідворотності.

Таким чином, заявник зобов`язаний довести, що ускладнення в господарській діяльності Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» сталися саме внаслідок непереборної сили (форс-мажору), тобто доказуванню підлягає не тільки форс-мажорна обставина, але й причинний зв`язок між форс-мажором та призупиненням чи припиненням діяльності підприємства.

Заявником, однак, не обґрунтовано яким чином форс-мажорні обставини (зокрема, військова агресія Російської Федерації проти України) безпосередньо негативно вплинули саме на підприємницьку діяльність боржника та призвели до часткового призупинення діяльності Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж».

Боржник також стверджує, що на даний час розглядається декілька пропозицій щодо реалізації специфічної продукції Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» (бурове обладнання), після чого заборгованість буде погашена в повному обсязі.

Однак, до заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі не додано жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини, не вказано які дії вчинялися боржником для реалізації вищезазначеної продукції.

Саме лише посилання відповідача на потенційну можливість отримати прибуток у майбутньому не може бути прийнято судом в якості підтвердження наявності у нього реальної можливості в подальшому виконати рішення у цій справі .

Боржником також не надано доказів добросовісного вжиття заходів, направлених на врегулювання заборгованості, як-то направлення пропозицій щодо узгодження графіків проведення оплати, отримання кредитів, позик для погашення боргу, здійснення часткових оплат тощо.

На підтвердження тяжкого фінансового становища Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» останнім надано фінансову звітність підприємства станом на 30.09.2024 р. Однак, з вказаного документу не вбачається збитковість підприємницької діяльності відповідача (зокрема, згідно з рядком 1495 звітності власний капітал КДП «НМУ «Електропівденмонтаж» з початку 2024 року збільшився з 2 635,8 тис. грн. до 2 807,8 тис. грн.).

Крім того, суд зазначає, що посилання боржника на скрутне фінансове становище не може прийматись до уваги, оскільки за змістом ст. 331 ГПК України тяжкий фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, а є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в даних умовах носить загальний характер.

Відсутність станом на даний час належного доходу та грошових коштів, достатніх для виконання рішення, не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Заявник є самостійним господарюючим суб`єктом, який вільний у виборі контрагентів, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, тому грошові зобов`язання виникли внаслідок його власної господарської діяльності.

Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання, а, відповідно, нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть покладатися на іншу сторону, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

З огляду на зазначене, розстрочка виконання рішення в даному випадку призведе до порушення принципу співрозмірності і пропорційності забезпечення прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Судом також встановлено, що в даному випадку відсутні виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» б/н від 15.11.2024 р. (вх. № 15430 від 15.11.2024 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 р. у справі № 917/794/24 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала підписана 13.12.2024 року.

Ухвала набирає законної сили 13.12.2024 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко