ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

16.12.2024 Справа № 917/2239/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. № 2339 від 12.12.2024)

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" звернулось до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. № 2339 від 12.12.2024), у якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти в розмірі 772 440,00 грн, що знаходяться на всіх розрахункових (поточних) рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНПРОПАН» (адреса: 36000, м. Полтава, вул. Котляревського, буд. 3, ) у тому числі, але не виключно на рахунках відкритих в АТ «АЛЬТБАНК, м. Київ, НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Заявник зазначає, що 13.12.2023 ТОВ «ПАНПРОПАН» (далі - Постачальник) та ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» (далі - Покупець) уклали договір поставки № 75/12.

Відповідно до пункту 1.1 договору, Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (надалі - Товар) в кількості, асортименті, за цінами, в терміни, відповідно до умов договору і Додаткових угод до нього, що є невід`ємними частинами даного Договору (надалі - Додатки).

Одиниця виміру кількості Товару та кількість поставки кожної партії Товару визначається Сторонами в Додатках, що є невід`ємними частинами цього договору.

Загальна кількість товару за цим договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії цього договору Товару згідно з Додатками (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору, договір є укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до кінця року, в якому він був підписаний. Усі поставки Постачальником Покупцю Товару до кінця року, в якому був укладений цей договір, а також порядок їх оплати регулюється цим договором.

Згідно з пунктом 3.3 договору, розрахунки за Товар (партію Товару) здійснюються Покупцем на умовах 100 % попередньої оплати, якщо інше не передбачено Додатковою угодою до договору.

Пункт 3.4 договору передбачає, що зобов`язання Покупця по оплаті Товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію Товару на розрахунковий рахунок Постачальника в повному обсязі.

Також, Сторонами в пункті 7 договору визначено адресу доставки Товару, а саме: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Знаменівка, вул. Польова, буд. 2/Б.

13.12.2023 Постачальник виставив Покупцю рахунок № 50, відповідно до якого Покупець (Позивач) купує у Постачальника газ скріплений (пропан або суміш пропану з бутаном та інші гази у кількості 18,84 т за ціною 41 000,00 грн за одну тону та загальною ціною 772 440,00 (сімсот сімдесят дві тисячі чотириста сорок гривень 00 коп.) грн в т. ч. ПДВ у розмірі 128 740,00 грн.

Цього ж дня - 13.12.2023 ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» оплатило зазначений рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією № 86 на загальну суму 772 440,00 грн в т. ч. ПДВ в розмірі 128 740,00 грн.

Отже, ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» взяті на себе зобов`язання виконало та здійснило передплату за Товар, визначений сторонами договору. Натомість, поставка Товару так і не відбулася. Станом на день подачі цієї заяви Покупець Товар не отримав, Постачальником не було повідомлено жодної інформації щодо неможливості виконання взятих на себе за договором зобов`язань.

Також, як вказує заявник, ТОВ «ПАНПРОПАН» не було здійснене й повернення грошових коштів передплати за договором, враховуючи відсутність поставки Товару.

Зазначене є підставою для подання ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» позовної заяву до Господарського суду Полтавської області, а саме про стягнення 772 440,00 грн з ТОВ «ПАНПРОПАН» попередньої оплати за Товар, який не було поставлено згідно з умовами договору.

ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» наголошує, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідає збалансованості інтересів сторін, оскільки накладення арешту на грошові кошти - це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідних грошових коштів, а отже не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки грошові кошти залишаються у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» просить суд врахувати те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми заборгованості, існує ризик перерахування ТОВ «ПАНПРОПАН» чи зняття коштів із банківських рахунків з метою уникнення виконання грошових зобов`язань що, як наслідок, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, згідно зі статтями 73, 74 Господарського кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, оскільки не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, Заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення про стягнення коштів.

Разом з цим, не виконання відповідачем зобов`язань за договором перед ТОВ «Знаменівський Масложиркомбінат» не є тією обставиною, яка свідчать про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення за позовом Заявника про стягнення коштів.

Отже, Заявником не доведено та не обґрунтовано, яким чином майно (грошові кошти), які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Слід зазначити, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Заявника, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на Заявника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що твердження Заявника викладені в заяві про забезпечення позову є лише припущеннями, не підтвердженими жодними доказами, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на позивача.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про забезпечення позову (вх. № 2339/24 від 12.12.2024).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 16.12.2024.

Суддя Дмитро СІРОШ