УХВАЛА

м. Київ

12.12.2024Справа № 910/15305/24

За заявою Заступника керівника Київської міської прокуратури

про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи

УСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор, заявник) в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду (в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України) № 15/1-5146-24 від 11.12.2024 (далі - заява про забезпечення позову).

Відповідно до заяви про забезпечення позову прокурор просить суд:

1. До набрання рішенням законної сили накласти арешт на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю, загальною площею 551,2 кв.м по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 17644885).

2. До набрання рішенням законної сили заборонити Приватному підприємству "Валентина-92" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 551,2 кв.м по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва, в тому числі укладати договори купівлі-продажу або іншим особам відчужувати права на вказаний об`єкт нерухомості, здійснювати заходи щодо поділу, об`єднання, збільшення площі, виділення частини вказаного нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 17644885).

3. До набрання рішенням законної сили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - нежитлову будівлю, загальною площею 551,2 кв.м по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 17644885).

4. До набрання рішенням законної сили накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0465 га (кадастровий номер :88:056:0020) по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва із забороною права розпорядження.

5. До набрання рішенням законної сили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку площею 0,0465 га (кадастровий номер :88:056:0020) по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаної земельної ділянки та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

6. До набрання рішення законної сили заборонити Київській міській раді приймати рішення про продаж земельної ділянки площею 0,0465 га (кадастровий номер :88:056:0020) на вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі м. Києва.

7. До набрання рішення законної сили заборонити Київській міській раді укладати договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0465 га (кадастровий номер :88:056:0020) на вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно частини 1 статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, приписами частини 2 наведеної статті визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Розглянувши подану Заступником керівника Київської міської прокуратури заяву про вжиття заходів забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Заявником не дотримано вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України з огляду на таке.

У заяві про забезпечення позову прокурор зазначив, що має намір звернутись із позовною заявою в інтересах держави до Київської міської ради, ПП "Валентина-92" з вимогами про (1) знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, (2) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, (3) скасування державної реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю площею 551,2 кв.м та (4) повернення земельної ділянки площею 0, 0465 га по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва.

Наведений предмет позову у частині вимог (1) та (2) викладено загальними фразами та не конкретизовано, який саме самочинно збудований об`єкт нерухомого майна прокурор буде вимагати знести; не конкретизовано, який саме договір оренди земельної ділянки прокурор буде вимагати визнати недійсним.

Водночас, заява про забезпечення позову містить посилання на декілька об`єктів нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 121 кв. м, розташовану по вул. Табірній, 46/48-В у місті Києва, яку, на твердження прокурора, було знесено та здійснено нове самочинне будівництво нежитлової будівлі площею 551,2 кв.м. Заява про забезпечення позову містить посилання на декілька договорів оренди земельної ділянки, укладених між Київською міською радою та ПП "Валентина-92", а саме договір оренди земельної ділянки від 28.12.2021 за № 2845, договір оренди земельної ділянки від 06.10.2023 за № 5376, а також зазначено про те, що 07.11.2024 укладено договір № 1208 від 07.11.2024 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2021 за № 2845, розірвано договір оренди земельної ділянки від 06.10.2023 за № 5376.

Отже, заява про забезпечення позову не містить зазначення конкретно-визначеного предмету позову, який прокурор має намір подати в інтересах держави.

Наведена обставина має суттєве значення, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заявником не дотримано вимог ч. 2 ст. 139 ГПК України з огляду на таке.

Заява про забезпечення позову подається прокурором до відкриття провадження у справі. Відтак, в силу приписів ч. 2 ст. 139 ГПК України, у такій заяві додатково мали бути зазначені інші особи, які можуть отримати статус учасника справи.

Приписами частин 3, 4, 5 статті 53 ГПК України встановлено, зокрема, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У заяві про забезпечення позову прокурор зазначив, що Заступник керівника Київської міської прокуратура на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" має намір звернутись із позовною заявою в інтересах держави до Київської міської ради, ПП "Валентина-92" з вимогами про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю площею 551,2 кв.м та повернення земельної ділянки площею 0, 0465 га по вул. Табірній, 46/48-В у Шевченківському районі міста Києва.

Прокурор зазначив, що наведені позовні вимоги вимоги будуть спрямовані на поновлення права територіальної громади міста Києва на землю, яка згідно зі ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову прокурор не зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, рівно як і не зазначив про відсутність такого органу або відсутність у нього повноважень щодо звернення до суду у спірних правовідносинах.

З огляду на наведене, у заяві про забезпечення позову не зазначені інші особи, які можуть отримати статус учасника справи (зокрема особа, яка набуває статус позивача).

Наведене також свідчить про те, що прокурор належним чином не обгрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді у спірних правовідносинах, а відповідно, наявність у нього права на підписання даної заяви про забезпечення позову.

Таким чином, судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 139 ГПК України.

Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин, заява Заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову (в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України) № 15/1-5146-24 від 11.12.2024 підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову (в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України) № 15/1-5146-24 від 11.12.2024 повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.12.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА