номер провадження справи 16/34/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.12.2024 Справа № 908/2109/17(908/2089/21)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у справі № 908/2109/17(908/2089/21) під час примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 19.12.2022 року по справі №908/2109/17(908/2089/21)

позивач - Публічне акціонерне товариство "Свіжачок", с. Інзівка, Приморський район, Запорізька область в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

відповідачі - 1/ Фізична особа-підприємець Чєрнєв Валентин Дем`янович , с. Вячеславка, Приморський район, Запорізька область; 2/ ОСОБА_3 , м. Маринівка, Приморський район, Запорізька область; 3/ ОСОБА_4 , с. Болгарка, Приморський район, Запорізька область; 4/ ОСОБА_5 , м. Приморськ, Запорізька область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_6 (ідент.номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін не з`явились

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.01.2022 позов задоволено. Зокрема сятгнуто з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Свіжачок" (71142, Запорізька область, Приморський район, с.Інзівка, вул. Радянська, буд. 172; код 35739825) 126 160 (сто двадцять шість тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп.

На виконання вказано рішення суду видано наказ.

13.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у справі № 908/2109/17(908/2089/21) під час примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 21.02.2022 року по справі №908/2109/17(908/2089/21).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.11.2024, заяву передано на розгляд судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 25.11.2024 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 05.12.2024р. об 11-45.

Згідно зі статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до п. 3 ст. 334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Сторони не направили своїх представників у судове засідання.

До суду 04.12.2024 надійшло клопотання Демчана О.І. про проведення судового засідання без участі ліквідатора та клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всіх учасників даного судового засідання повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином та учасниками у справі про банкрутство подані всі необхідні документи, суд дійшов висновку про те, що матеріалів справи достатньо для розгляду поданої заяви ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виконавчий документ, виданий на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2022 у справі № 908/2109/17(908/2787/22) перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-567 від 08.11.2024 ОСОБА_1 , став переможцем електронного аукціону та набув право вимоги до боржника - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в сумі 109 721 (сто дев`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн 13 коп., зокрема за наступним виконавчим провадженням НОМЕР_4 відкрите згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2022 року.

Згідно протоколу про проведення аукціону лот оплачений в повному обсязі, що підтверджує Акт про придбання майна на аукціоні від 13.11.2024 року.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги),а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 334 ГПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Частинами першою, другою статті 334 ГПК України визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Така стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

За статтею 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду України в постанові від 16.12.2020 у справі № 640/14873/19 щодо продажу майнових прав на відкритих електронних торгах, де суд зазначає, що відповідач не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено висновок, що: «договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються. Вирішуючи виключну правову проблему щодо розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що слід виходити з наведених вище суттєвих ознак указаних договорів, які відрізняють договір відступлення права вимоги від договору факторингу. Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, такі договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Якщо укладений договір відступлення права вимоги містить умови, які притаманні виключно договору факторингу, або навпаки, то суд має з`ясувати, який саме договір укладений сторонами, з урахування всієї сукупності його суттєвих ознак. […] Отже, відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому. Зміст зобов`язання, у якому відступається право вимоги (оплата за поставлений товар, надану послугу, повернення наданих коштів тощо), не впливає на оборотоздатність цього майнового права, тому не має вирішального значення для відмежування договору відступлення права вимоги від договору факторингу. Судами встановлено, що за результатами торгів ПАТ «Банк Форум» (первісний кредитор), який перебуває у процедурі ліквідації, та ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» (новий кредитор) укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф, за яким банк шляхом продажу відступив ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» право вимоги за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором. У пункті 1.2 договору сторони встановили, що жодне з положень договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням банку новим кредитором. Із наведеного вбачається, що за результатами торгів ПАТ «Банк Форум» визначив переможного покупця та продав йому майнове право вимоги виконання боржниками зобов`язань за кредитним та забезпечувальними договорами. Предметом спірного договору є відступлення прав вимог за плату (купівля-продаж). Метою укладення цього договору є отримання банком коштів для розрахунку зі своїми кредиторами у процедурі ліквідації. Отже, за своєю правовою природою спірний договір є договором купівлі продажу майнового права, укладеним банком під час розпродажу активів у процедурі ліквідації з метою розрахунку з кредиторами, тому не може бути віднесений до договорів факторингу. […] Відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації».

Розглянувши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заяви, суд задовольняє заяву заявника в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 234, 334 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 по про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 908/2109/17(908/2089/21) - задовольнити.

2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні, а саме: Публічне акціонерне товариство "Свіжачок" (71142, Запорізька область, Приморський район, с.Інзівка, вул. Радянська, буд. 172; код 35739825) на його правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ) щодо стягнення з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) коштів в сумі 109721 (сто дев`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 13 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала є невід`ємною частиною рішення та наказів Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2109/17(908/2089/21).

Ухвалу складено та підписано - 16.12.24.

Суддя О.О. Юлдашев