ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2689/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання О.В. Ващенко

за участю представників:

від прокуратури Ейсмонт І.С.,

від позивача Никонюк О.В.,

від відповідача Баган К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи про визнання частково недійсним договору про закупівлю та стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 3195192,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи, в якому просить:

- визнати недійсним п. 3.2 договору № 234/11-23 від 06.11.2023, укладений між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 3195192,00 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради грошові кошти у розмірі 3195192,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на наступне.

Як вказує прокурор, 16.10.2023 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (замовник, виконавчий комітет) оприлюднено на веб-порталі уповноваженого органу в електронній системі публічних закупівель ProZorro оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями за предметом Тепловізійний монокуляр МТ-EVO-SHOT-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань або еквівалент у кількості 120 шт., очікувана вартість 19200000,00 грн. (ідентифікатор закупівлі - UA-2023-10-16-013972-а). Так, прокурор вказує, що джерелом фінансування вказаної закупівлі є кошти місцевого бюджету. Відповідно до відомостей Рrozorro закупівля здійснюється для потреб ЗСУ та інших військових формувань.

За ствердженнями прокурора, за результатами вказаної закупівлі 06.11.2023 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та ТОВ Меркурі Технолоджи був укладений договір № 234/11-23, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань, або еквівалент код ДК 021:2015-38630000-0 Астрономічні та оптичні прилади? (товар).

Також прокурор вказує, що відповідно до п. 2.1 договору постачальник повинен поставити замовнику товар, якість якого відповідає якісним та кількісним характеристикам товару. Найменування (номенклатура, виробник) та кількість товару зазначено в Додатку № 1 до договору - Специфікація?, який є невід`ємною частиною цього договору поставки.

Між тим прокурор додає, що згідно з п. 3.2 договору загальна вартість становить 19171152,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 3195192,00 грн.

Як вказує прокурор, за поставлений товар сплачено кошти у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 7 від 21.12.2023 та № 8 від 26.12.2023.

При цьому прокурор зауважує, що як наслідок закуплені тепловійзійні монокуляри передано до військових частин Міністерства оборони України, Національної гвардії Державної прикордонної служби України, штурмової бригади Національної поліції України, що підтверджується 19 актами прийому-передачі матеріальних цінностей від 22.12.2023, 25.12.2023, 28.12.2023, 28.12.2023, 01.01.2024, 01.01.2024, 03.01.2024, 04.01.2024, 08.01.2024, 09.01.2024, 11.01.2024, 15.01.2024, 16.01.2024, 22.01.2024, 23.01.2024, 23.01.2024, 25.01.2024, 31.01.2024, 18.04.2024.

Разом з тим, за ствердженнями прокурора, положення укладеного п. 3.2 договору суперечать пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення? Податкового кодексу України, з огляду на що безпідставно сплачена сума ПДВ підлягає стягненню з відповідача.

Так, прокурор зазначає, що згідно з п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, зокрема, тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних під категоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Наразі прокурор вказує, що Виконавчий комітет Вінницької міської ради відноситься до суб`єктів, який забезпечує у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, військових частин та інших військових формувань, територіальної оборони, у зв`язку із чим у період воєнного стану при придбанні тепловізійного монокуляра для потреб ЗСУ та інших військових формувань користується пільгами щодо сплати ПДВ.

При цьому прокурор зазначає, що операція з постачання тепловізійних монокулярів МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань або еквівалент за договором № 234/11-23 від 06.11.2023 звільняється від оподаткування, що свідчить про безпідставне включення до ціни, зазначеної в п. 3.2 договору, суми податку на додану вартість, чим порушено п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, а сплачені кошти у сумі 3195192,00 грн. є безпідставно набутими ТОВ Меркурі Технолоджи.

Також прокурор зауважує, що відповідач отримав від позивача суму ПДВ попри те, що відповідний товар звільнений від оподаткування, з огляду на що наявні правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 3195192,00 грн., оскільки неповернення ТОВ Меркурі Технолоджи?? Виконавчому комітету Вінницької міської ради зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом. Аналогічної правової позиції (за змістом) дотримується Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

Окрім того, на переконання прокурора, сторонами у п. 3.2 договору від 06.11.2023 № 234/11-23 безпідставно включено до ціни товару податок на додану вартість, чим порушено вимоги п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення? ПК України, як наслідок в умовах воєнного стану завищено вартість товарів на суму 3195192,00 грн. Таким чином, за ствердженнями прокурора, безпідставно сплачені грошові кошти у вигляді ПДВ в розмірі 3195192,00 грн. підлягають стягненню з відповідача - ТОВ Меркурі Технолоджи? на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Крім того, прокурор вказує, що Вінницькою обласною прокуратурою скеровано відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру? до Виконавчого комітету Вінницької міської ради лист № 15/2-276вих-24 від 13.05.2024, у якому повідомлено про те, що при укладанні договору з ТОВ Меркурі Технолоджи? не враховано норми податкового законодавства, що в свою чергу призвело до включення та сплати суми ПДВ у розмірі 3195192,00 грн. до загальної суми договору. На вказаний лист прокуратури виконавчий комітет листом від 17.05.2024 за № 01/00/011/134550 повідомив про направлення запиту до Державної податкової служби України для отримання індивідуальної податкової консультації з приводу роз`яснення чи має включатись ПДВ до договірної ціни на закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони у разі, якщо покупцем таких товарів є Виконавчий комітет Вінницької міської ради. Також у вказаному листі повідомлено, що 03.04.2024 органом місцевого самоврядування направлено ТОВ Меркурі Технолоджи? лист з проханням повернути кошти, однак відповідь від товариства отримана не була, а претензійної роботи не розпочато, що свідчить про відсутність наміру вживати заходи для визнання недійсним п.3.2 договору в частині сплати ПДВ та стягнення з товариства суми сплаченого податку на додану вартість. За ствердженнями прокурора, така пасивна поведінка Виконавчого комітету Вінницької міської ради призводить лише до затягування часу з приводу звернення з відповідним позовом щодо стягнення сплаченого ПДВ з ТОВ Меркурі Технолоджи?. Таким чином, як вказує прокурор, невжиття уповноваженим суб`єктом належних та дієвих заходів до стягнення з ТОВ Меркурі Технолоджи? безпідставно отриманих бюджетних коштів в умовах воєнного стану свідчить про бездіяльність цього органу. Наразі прокурор вказує, що доцільність подання позову у даному випадку зумовлена необхідністю якнайшвидшого стягнення з відповідача коштів до місцевого бюджету з метою їх подальшого використання для фінансування потреб оборони держави та відсічі збройній агресії російської федерації.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2024 р. вказану позовну заяву Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2689/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому підготовче засідання призначено на 10.07.2024 р. о 14:30 год.

03.07.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Олексюк Т.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про участь у підготовчому засіданні, яке призначене на 10.07.2024 р. о 14:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 25726/24).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2024 р. задоволено заяву представника позивача про участь у підготовчому засіданні по справі № 916/2689/24, яке призначене на 10 липня 2024 р. о 14:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

09.07.2024 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи на електронну адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 26310/24), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради. В обґрунтування заперечень ТОВ Меркурі Технолоджи посилається на наступне. Як вказує відповідач, між ним та позивачем було укладено договір № 234/11-23 від 06.11.2023 на поставку оптичних приладів (монокулярів тепловізійних МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 у кількості 120 штук). При цьому товариство вказує, що відповідач є платником податку на додану вартість з 01.09.2016 року згідно з Витягом з реєстру платників ПДВ № 752 від 10.08.2016 року.

Так, відповідач зазначає, що під час укладання договору останній дійшов висновку, що дана операція підлягає оподаткуванню ПДВ з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що позивач не є державним замовником, у тому числі з оборонних закупівель, під час укладання договору та поставку товару, позивач не надав підтверджуючі документи стосовно того, що він є виконавцем (співвиконавцем) державного контракту (договору) з оборонних закупівель, і не надав ані сертифіката кінцевого споживача, ані гарантійних листів, ані копій запитів на постачання приладів від військових частин, та не визначив умовами договору кінцевого отримувача відповідно до переліку, встановленого п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, тобто у відповідача були відсутні підстави для застосування пільги, оскільки позивач не виконав умови, встановлені Податковим кодексом України, виконання яких є обов`язковим для застосування пільги. Таким чином відповідач зазначає, що у нього не було жодних підтверджуючих документів, що товар дійсно потрапить за призначенням у визначені законом органи, при цьому про наявність актів приймання-передачі товарів він дізнався лише з позовної заяви. За відсутності таких підтверджуючих документів, за ствердженнями відповідача, останній не міг підтвердити правомірність використання ним податкової пільги, тому в даному випадку пільга не застосовувалась.

Між тим відповідач зауважує, що ПДВ - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент), тобто відповідач, відповідно у відповідача виникло податкове зобов`язання по сплаті ПДВ до Державного бюджету України в розмірі 3195192,00 грн.

Таким чином, відповідач наголошує, що, враховуючи, що сума ПДВ, який є загальнодержавним податком, в розмірі 3195192,00 грн., як податкове зобов`язання відповідача було відображене в податковій декларації, відповідач ніяк не міг збагатитися? на цих коштах, як вказано в позовній заяві прокурором, тому що вони були перераховані в державний бюджет згідно з вимогами чинного податкового законодавства України, з огляду на що товариство діяло відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відповідач вказує, що положення Податкового кодексу України та Закону України Про оборонні закупівлі?, режим звільнення від оподаткування ПДВ встановлений п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, згідно з яким до операцій з постачання товарів оборонного призначення (в тому числі монокулярів тепловізійних, які є предметом укладеного договору) на митній території України, застосовується (всіма учасниками державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель) з одночасним дотриманням умов, що такі вироби: 1) постачаються в рамках виконання державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель; 2) класифікуються за переліченими вище кодами та групами згідно з УКТ ЗЕД; 3) призначені для використання у відповідних заходах, перерахованих у пункті 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ. У разі, якщо не дотримано хоча би однієї із зазначених вище умов, то такі операції підлягають оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.

Як наголошує відповідач, у позовній заяві прокурор зазначає, що під податкову пільгу згідно з п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України підпадають тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно з УКТ ЗЕД. Водночас відповідач не погоджується з цим посиланням, оскільки відносить товар Монокуляри тепловізійні МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900? до товарної підкатегорії 9005 80 00 00 згідно УКТ ЗЕД, що підтверджується експертним висновком № УТЕ-130 від 27.03.2023 року, виданим Одеською регіональною торгово-промисловою палатою України, та відповідач використовує коди, зазначені ОРТПП, УКТ ЗЕД при реєстрації податкових накладних замовникам. Таким чином, відповідач наголошує, що положення укладеного п. 3.2 договору відповідають п. 32 підр. 2 розділу XX Перехідні положення? ПК України, оподаткування ПДВ здійснене відповідно до вимог законодавства, підстави для визнання недійсним пункту договору в частині включення ПДВ та стягнення ПДВ в розмірі 3195192,00 грн. відсутні.

Окрім того, відповідач зазначає, що позивач розмістив оголошення про проведення закупівлі: тепловізійний монокуляр МТ-EVO-SHOT-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань та зазначив очікувану вартість закупівлі з урахуванням ПДВ, а саме: 19200000,00 грн. з ПДВ, окрім цього саме позивач розробив та надав відповідачу проект договору, який був підписаний відповідачем в редакції, запропонованій позивачем, в тому числі й п. 3.2 договору. За ствердженнями відповідача, незважаючи на те, що в оголошенні на закупівлю позивачем було зазначено, що закупівля здійснюється для потреб ЗСУ та інших військових формувань, мета закупівлі не підтверджена змістом договору.

Наразі відповідач зазначає, що відповідно до змісту договору відповідач зобов`язувався поставити та передати у власність позивача товари для потреб ЗСУ та інших військових формувань, а позивач, як замовник, відповідно до п. 6.1 договору, зобов`язувався прийняти товар, своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунки за товар, тобто не взяв на себе зобов`язання передати товар ЗСУ та іншим військовим формуванням. Все вищезазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що позивач в момент укладання договору та поставки товару не мав намір передати товар кінцевому споживачу та не мав намір застосовувати податкову пільгу по сплаті ПДВ. Також відповідач зауважив, що підставою для застосування пільги є не повноваження, надані міським радам, у галузі оборонної роботи, передбачені ст. 15 Про оборону України?, а дотримання вимог, передбачених п.п. 4 та п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Як зауважує відповідач, наявність у позивача повноважень у галузі оборонної роботи не свідчить про виконання позивачем вимог податкового законодавства та права на застосування пільги, при цьому невиконання позивачем п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України призвело до неможливості застосування пільги з ПДВ.

Між тим відповідач додає, що ним з метою отримання додаткових роз`яснень щодо застосування п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України до Державної податкової служби України було направлено через електронний кабінет платника податків запит на отримання індивідуальної податкової консультації (вих. № 520 від 14.06.2024 року). Водночас відповідач зазначає, що оскільки термін надання відповіді від ДПС складає 30 календарних днів, станом на день подання цього відзиву відповідь не отримана та не може бути долучена, однак після отримання відповідної відповіді остання буде надана до суду.

Стосовно тверджень прокурора про те, що 03.04.2024 відповідачу було направлено лист з проханням повернути кошти, однак відповідь отримана не була, за ствердженнями відповідача, не відповідає дійсності, оскільки відповідь була надіслана 24.04.2024 року та вручена позивачу 30.04.2024 року (вих. № 300 від 24.04.2024 р.), що підтверджується підписом та відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення.

При цьому відповідач наголошує, що він зареєстрував податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 3495192,00 грн., подавши податкову декларацію, що вказує на те, що відповідач не збагатився на цих коштах, як вказано в позовній заяві, оскільки такі кошти були перераховані в державний бюджет згідно з вимогами чинного податкового законодавства України.

09.07.2024 р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області надійшла від відповідача заява про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 26311/24), в якій відповідач просить суд залишити без розгляду позовну заяву Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи про визнання частково недійсним договору про закупівлю та стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 3195192,00 грн. В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що Вінницькою обласною прокуратурою скеровано до Виконавчого комітету Вінницької міської ради листа від 13.05.2024 № 15/2-276 вих-24, відповідно до якого витребувано інформацію щодо заходів реагування за фактами укладення спірного договору, у разу невжиття таких заходів - повідомити причини їх невжиття та наміри реалізувати ці повноваження в подальшому. При цьому відповідач вказує, що листом від 17.05.2024 № 01/00/011/134550 виконавчий комітет повідомив обласну прокуратуру про направлення до ДПС України листа щодо надання роз`яснень з приводу законності включення ПДВ до договірної ціни та запиту на отримання індивідуальної податкової консультації по даному питанню, між тим комітет зазначив, що у разі надання ДПС України роз`яснення щодо безпідставності нарахування ПДВ на постачання товарів, виконавчими органами Вінницької міської ради будуть вжиті всі можливі заходи щодо повернення коштів. Також відповідач зазначає, що листом від 04.06.2024 р. обласною прокуратурою було повідомлено Виконавчий комітет ВМР про направлення позову до суду, а 05.06.2024 позовну заяву було направлено до Господарського суду Одеської області. Таким чином, за ствердженнями відповідача, прокурором подано позов протягом двох з половиною тижнів з моменту повідомлення Виконавчим комітетом Вінницької міської ради про намір вжиття заходів щодо повернення коштів після надання відповідних роз`яснень ДПС України.

У задоволенні вказаної заяви ТОВ Меркурі Технолоджи? про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 26311/24 від 09.07.2024) судом відмовлено з огляду на її необґрунтованість, про що зазначено у протоколі судового засідання від 07.08.2024 р., з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3, 4 ст. 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України Про прокуратуру?.

За положеннями ст. 23 Закону України Про прокуратуру? представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру? дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Інтереси держави? охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави?, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17.

Разом із цим, чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій?, у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Водночас, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 02.10.2018 у справі № 4/166б?, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 у справі № 910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 30.01.2019 у справі № 47/66-08, у справі № 923/35/19 від 31.10.2019, у справі № 925/383/18 від 23.07.2020.

Крім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор визначив позивачем Виконавчий комітет Вінницької міської ради, як замовника закупівлі та головного розпорядника бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалась закупівля товару за договором.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.05.2021 у справі № 910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями БК України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (надалі - Порядок).

Відповідно до ст. 22 БК України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 22 БК України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Відповідно до пунктів 4, 7 ч. 5 ст. 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів затверджує кошторис розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плати використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі. Розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього (абзац 3 п. 7 Порядку).

За змістом абзацу 2 п. 43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

При цьому, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів, чим досягається дотримання принципів ефективності та результативності.

За приписами ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до частин 1-2 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні? місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні?).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про публічні закупівлі? до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.

Як зазначає прокурор, у даному випадку порушенням інтересів держави є те, що сторонами договір в частині визначення його ціни з включенням податку на додану вартість укладено із порушенням вимог законодавства, що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів.

Суд зауважує, що інтереси держави? є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Інтереси держави? охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави?, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) оспорюваного пункту договору, на підставі якого ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

З огляду на викладене, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтересів держави.

При цьому позивач, як орган місцевого самоврядування та замовник публічної закупівлі, що розпоряджається бюджетними коштами, є органом, уповноваженим у спірних правовідносинах.

Таким чином, прокурор правильно визначив Виконавчий комітет Вінницької міської ради позивачем у даному спорі.

Так, звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України Про прокуратуру?, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру?, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Як вбачається з матеріалів справи, Вінницькою обласною прокуратурою відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру? скеровано до Виконавчого комітету Вінницької міської ради лист № 15/2-276вих-24 від 13.05.2024, у якому повідомлено про те, що при укладанні договору з ТОВ Меркурі Технолоджи? не враховано норми податкового законодавства, що в свою чергу призвело до включення та сплати суми ПДВ у розмірі 3195192,00 грн. до загальної суми договору.

У відповідь на вказаний лист прокуратури Виконавчий комітет Вінницької міської ради листом від 17.05.2024 № 01/00/011/134550 повідомив про направлення запиту до Державної податкової служби України для отримання індивідуальної податкової консультації з приводу роз`яснення чи має включатись ПДВ до договірної ціни на закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони у разі, якщо покупцем таких товарів є ВК ВМР, а також повідомлено, що 03.04.2024 органом місцевого самоврядування направлено ТОВ Меркурі Технолоджи? лист з проханням повернути кошти, однак відповідь від товариства отримана не була.

Надалі на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру? Вінницькою обласною прокуратурою направлено Виконавчому комітету Вінницької міської ради лист від 04.06.2024 № 15/2-320вих-24, у якому повідомлено про пред`явлення прокуратурою позову в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до ТОВ Меркурі Технолоджи? про визнання недійсним пункту 3.2 договору в частині включення ПДВ та стягнення безпідставно включеного ПДВ у розмірі 3195192,00 грн.

Отже, враховуючи, що виконавчий комітет самостійно не звернувся до суду за захистом порушених прав, суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність підстав для представництва.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2024 р. відкладено підготовче засідання на 07.08.2024 р. об 11:30 год.

22.07.2024 р. від Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури до господарського суду надійшли заперечення (вх. №27741/24), в яких Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури просить суд клопотання ТОВ Меркурі Технолоджи про залишення позовної заяви без розгляду залишити без задоволення у зв`язку з його необгрунтованістю, посилаючись на наступне. За ствердженнями прокурора, державним органом контролю у сфері оподаткування зазначено, що норми Податкового кодексу України не передбачають можливості для платників податку - постачальників здійснювати вибір щодо застосування чи незастосування звільнення від оподаткування ПДВ, оскільки застосування встановленої діючим законодавством норми закону є обов`язком, а не правом платника податку, при цьому обласною прокуратурою для встановлення підстав щодо здійснення представництва інтересів держави з метою подання вказаної позовної заяви попередньо до звернення встановлювалась бездіяльність та відсутність наміру вживати заходи для захисту порушених прав Виконавчим комітетом Вінницької міської ради. При цьому прокурор додає, що невжиття уповноваженим суб`єктом господарювання належних та дієвих заходів щодо стягнення з ТОВ Меркурі Технолоджи безпідставно отриманих бюджетних коштів в умовах воєнного стану ще з грудня 2023 року свідчить про бездіяльність цього органу, а відтак, за ствердженнями прокурора, з моменту виконання вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру? пройшов розумний строк для звернення з позовом Вінницькою обласною прокуратурою. Також прокурор вказує, що доцільність подання позову у даному випадку зумовлена необхідністю якнайшвидшого стягнення з відповідача коштів до місцевого бюджету з метою їх подальшого використання для фінансування потреб оборони держави та відсічі збройній агресії російської федерації. При цьому вжиття інших заходів, які не пов`язані із зверненням з позовом до суду, а саме звернення до органів ДПС за роз`ясненням щодо вказаної закупівлі, за ствердженнями прокурора, не може вважатись ефективним способом стягнення (повернення) коштів в умовах воєнного стану, оскільки такі заходи у жодному випадку не гарантуватимуть повернення коштів до бюджету та їх подальшу витрату на оборонні цілі.

Між тим прокурор з посиланням на ст. 15 Закон України Про оборону України?, ст. 36 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні? додає, що Виконавчий комітет Вінницької міської ради відноситься до суб`єктів, які забезпечують у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, військових частин та інших військових формувань, територіальної оборони, у зв`язку із чим у період воєнного стану при придбанні тепловізійних монокулярів для потреб ЗСУ та інших військових формувань, користується пільгами щодо сплати ПДВ.

Також, 22.07.2024 р. від Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури до господарського суду надійшла відповідь на відзив (вх.№ 27743/24), в яких Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури просить суд відзив ТОВ Меркурі Технолоджи відхилити як необгрунтований та задовільнити позовну заяву Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до ТОВ Меркурі Технолоджи. Так, прокурор додатково вказує, що відповідно до відомостей веб сайту Рrozorro закупівля UА-2024-01-16-011220-а здійснюється саме для потреб ЗСУ та інших військових формувань, про що зазначено як у самому оголошенні, так і у плані закупівель на веб-сайті Рrozorro, з огляду на що стверджувати, що відповідач не знав про здійснення закупівлі з метою подальшої передачі купленого військового приладдя ЗСУ та іншим військовим формуванням, на переконання прокурора, не є логічним. При цьому прокурор наголошує, що операція з постачання тепловізійних монокулярів для потреб військових частин та інших військових формувань, які здійснюють заходи з приводу збереження територіальної цілісності та суверенітету нашої держави за договором № 234/11-23 від 06.11.2023, звільняється від оподаткування, що свідчить про безпідставне включення до ціни, зазначеної в п. 3.2 договору, суми податку на додану вартість, чим порушено п. 32 підр. 2 р. XX Перехідні положення ПК України, а сплачені кошти у сумі 3195192 грн. є безпідставно набутими ТОВ Меркурі Технолоджи.

За ствердженнями прокурора, відповідач дійсно звертався за роз`ясненням чи підпадає закупівля тепловізійних монокулярів звільненню від сплати ПДВ відповідно до п. 32 підр. 2 р. XX Перехідні положення ПК України, на які отримано відповідь Головного управління ДПС в Одеській області від 29.09.2023 № 41825/6/15-32-04-03-06, згідно з якою надано загальне роз`яснення щодо підстав звільнення від сплати ПДВ відповідно п.п. 5 п. 32 підр. 2 р. XX Перехідні положення ПК України, де вказано, що про дотримання вимог Податкового Кодексу, умов договору, відповідної класифікації товару до УКТ ЗЕД тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 УКТ ЗЕД звільняються від сплати з ПДВ. Так, прокурор зауважує, що відповідь не містить жодного роз`яснення, що конкретно вказана закупівля тепловізійних монокулярів по договору № 234/11-23 від 06.11.2023, укладеному між позивачем та відповідачем, підлягає оподаткуванню ПДВ. Більше того, як вказує прокурор, у своєму відзиві ТОВ Меркурі Технолоджи надає лист ВК ВМР від 03.04.2024 № 01/00/011/124171, відповідно до якого орган місцевого самоврядування повідомив товариство, що відповідно ними отримано лист-вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо безпідставної сплати коштів ТОВ Меркурі Технолоджи у зв`язку із включенням до ціни ПДВ, зокрема по договору № 234/11-23 від 06.11.2023. Тобто, за ствердженнями прокурора, посилання на вказане роз`яснення органів ДПС в Одеській області про оподаткування ПДВ вказаної операції - це лише вільне трактування ТОВ Меркурі Технолоджи загального роз`яснення норм податкового законодавства.

Окрім того, прокурор наголошує, що закуплені товари були передані ЗСУ та іншим військовим формуванням не на підставі договору № 234/11-23 від 06.11.2023, а відповідно до рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради Про безоплатну передачу матеріальних цінностей комунальної власності Вінницької міської територіальної громади військовим частинам. Відтак прокурор зазначає, що закуплені тепловізійні монокуляри коштом місцевого бюджету стали комунальною власністю Вінницької міської територіальної громади, і безоплатна передача їх військовим частинам чи іншим військовим формуванням навіть в період збройної агресії з боку російської федерації без прийняття відповідних рішень органів місцевого самоврядування лише на підставі договору про закупівлю буде вважатись порушенням норм бюджетного законодавства та незаконним розпорядженням комунальною власністю територіальної громади. Таким чином, за ствердженнями прокурора, безоплатна передача виконавчим комітетом на підставі відповідного рішення - є законним шляхом до розпорядження матеріальними цінностями, закупленими для зміцнення обороноздатності військових частин за кошти місцевого бюджету.

Також прокурор зауважує, що посилання ж ТОВ Меркурі Технолоджи на те, що ними ПДВ сплачено відповідно до податкової відомості не є доречним, оскільки право на звернення щодо помилкової сплати такого ПДВ у них є і досі, так як законодавцем чітко визначено, що закупівля тепловізійних монокулярів для потреб ЗСУ відноситься до таких угод, які звільнені від сплати ПДВ.

Із посиланнями на пп. 5 п 32 підр. 2 р.у XX ПК України прокурор зазначає, що хибним є твердження, що закуповувані бойові балістичні шоломи не відносяться до підкатегорії 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 УКТ ЗЕД. Так, до категорії відносяться інші товари групи: машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя.

Також прокурор вважає посилання відповідача на експертний висновок Одеської регіональної Торгово-промислової Палати недоречним, оскільки такий експертний висновок оформлений у довідково-інформаційних цілях.

31.07.2024 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи на електронну адресу господарського суду надійшли заперечення (вх.№ 28752/24), в яких представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування заперечень відповідач додатково зазначає наступне. Так, відповідач зауважує, що, незважаючи на те, що в оголошенні на закупівлю позивачем було зазначено, що закупівля здійснюється для потреб ЗСУ та інших військових формувань, відповідно до змісту договору відповідач зобов`язувався поставити та передати у власність позивача товари для потреб ЗСУ та інших військових формувань, а позивач, як замовник, відповідно до п. 6.1 договору, зобов`язувався прийняти товар, своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунки за товар, при цьому позивач не взяв на себе зобов`язання передати товар ЗСУ та іншим військовим формуванням та не визначив в умовах договору кінцевого отримувача товарів, тобто мета закупівлі не підтверджена змістом договору. При цьому відповідач не погоджується із твердженнями прокурора про те, що операція з постачання тепловізійних монокулярів для потреб військових частин та інших військових формувань за договором № 234/11-23 від 06.11.2023 року звільняється від оподаткування, оскільки умовами договору не визначений кінцевий отримувач товарів.

Також відповідач вказує, що позивач зазначає про те, що листом Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 03.04.2024 № 01/00/011/124171 орган місцевого самоврядування повідомив відповідача про те, що ним отримано лист-вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо безпідставної сплати коштів відповідачу у зв`язку із включенням до ціни ПДВ. Наразі відповідач зауважує, що як вбачається зі змісту вищезазначеного листа, ВК ВМР повідомляє відповідача про те, що на його адресу надійшли листи Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону (вих. № 36-5-6-834ВИХ-24 від 20.03.2024), Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону (вих. № 15/1-1469ВИХ-24 від 19.03.2024) та Головного управління ДПС у Вінницькій області (вих. № 3889/5/02-32-04-03-18 від 28.03.2024) щодо безпідставної сплати коштів у зв`язку із включенням до договірної ціни ПДВ, які були додатками до вищезазначеного листа, сам лист був наданий відповідачем як додаток до відзиву, однак додатки не надавались до відзиву та додаються до цих заперечень. Як вказує відповідач, відповідно до змісту листа ГУ ДПС у Вінницькій області (вих. № 3889/5/02-32-04-03-18 від 28.03.2024), контролюючий орган просить Виконавчий комітет Вінницької міської ради надати протягом 15 робочих днів інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу включення до договірної ціни ПДВ, також просить надати засвідчені належним чином копії документів Виконавчого комітету Вінницької міської ради, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду обсягу і якості операцій та розрахунків, їх відображення у бухгалтерському обліку та інші документи по взаємовідносинах з відповідачем. За ствердженнями відповідача, ніяку вимогу щодо безпідставної сплати коштів лист не містить, ГУ ДПС у Вінницькій області просить надати документи для проведення перевірки господарської операції, при цьому позивачем не надано документів, які би містили результати проведеної перевірки, фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі уповноваженим на перевірку органом.

Стосовно тверджень прокурора щодо здійснення відповідачем вільного трактування? загального роз`яснення норм податкового законодавства, останній вказує, що товариством був направлений запит до ГУ ДПС в Одеській області про отримання індивідуальної податкової консультації (вих. № 272 від 14.09.2023), в якому відповідач конкретно формулює питання: чи звільняється від оподаткування ПДВ та чи може бути застосована пільга при постачанні товару замовнику, який є органом місцевого самоврядування, який має намір закупити товари оборонного призначення для подальшої передачі на потреби ЗСУ, але не надає сертифікат кінцевого споживача; в запиті зазначені конкретні обставини та конкретні норми податкового законодавства, що свідчить про те, що відповідач не здійснює вільне трактування загального роз`яснення норм податкового законодавства, а чітко дотримується ПКУ та роз`яснень контролюючого органу, наданих ним в межах його повноважень. Як наголошує відповідач, він посилається на роз`яснення ГУ ДПС в Одеській області, оскільки отримав його у відповідь на своє звернення з конкретними питаннями щодо застосування пільги, в той час, коли лист ГУ ДПС в Вінницькій області, на який посилається прокурор, є запитом на надання документів з метою проведення перевірки, при цьому прокурором не надано документів, які би містили результати проведеної перевірки, фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі уповноваженим на перевірку органом.

Відповідач не заперечує факт, що безоплатна передача матеріальних цінностей військовим частинам чи іншим військовим формуванням повинна відбуватись на підставі рішення органу місцевого самоврядування з метою дотримання норм бюджетного законодавства та вимог законів, які були прийняті в період з 21.12.2023 року по 09.02.2024 року, а договір був укладений 06.11.2023 року. Водночас, як зауважує відповідач, під час укладення договору Виконавчий комітет Вінницької міської ради не виконав умови п.п. 5 п. 32 підр. 2 р. XX Податкового кодексу України, дотримання яких є обов`язковим для застосування пільги: 1) не надав сертифікат кінцевого споживача; 2) не визначив умовами договору кінцевого отримувача. Крім того, як зауважує відповідач, в актах приймання-передачі не зазначені посади представників військових частин, ідентифікаційні коди та печатки військових частин, що свідчить про те, що акти не відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, а також такі акти складені без дотримання форми, встановленої Інструкцією з обліку військового майна у Збройних Силах України?, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 року № 440.

Разом з тим відповідач наголошує, що не стверджує про неможливість ВК ОМР користуватися пільгами щодо сплати ПДВ, а також в жодному разі не заперечує, що виконавчий комітет є органом, який забезпечує заходи з фінансування оборони, а навпаки, у відзиві відповідач зазначає, що позивач відноситься до суб`єктів, який забезпечує у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, що кореспондується зі ст. 15 Закону України Про оборону України?, ст. 36 Закону України Про місцеве самоврядування?, однак жодна з цих статей не встановлює право користуватися пільгами щодо сплати ПДВ, оскільки таке право встановлюється виключно Податковим кодексом України. Таким чином відповідач зазначає, що наявність у позивача повноважень у галузі оборонної роботи не свідчить про виконання позивачем вимог податкового законодавства та права на застосування пільги, оскільки ненадання сертифіката кінцевого споживача, гарантійних листів, копій запитів на постачання приладів від військових частин, не визначення в умовах договору кінцевого отримувача товару, призвело до неможливості застосування пільги з ПДВ.

Окрім того, відповідач наголошує, що питання визначення відповідності товарів (продукції) власного виробництва певному коду товарної класифікації згідно з УКТ ЗЕД та зазначення такого коду при оформленні документів, у тому числі податкових накладних, які складаються платником під час здійснення операції з постачання таких товарів (продукції), податкова служба повідомляє, що платник податку при складанні податкової накладної за такими операціями самостійно визначає відповідність товарів (продукції) власного виробництва певному коду товарної класифікації згідно з УКТ ЗЕД, а у разі виникнення необхідності платник податку з порушеного питання може звернутися до Торгово-промислової палати України (її регіональних відділень) або науково-дослідного інституту судових експертиз. При цьому відповідач зауважує, що незрозумілим є зауваження позивача про віднесення до підкатегорії 8525 890010, 8525 890090 УКТ ЗЕД бойових балістичних шоломів, які не були предметом договору.

Наразі відповідач наголошує, що здійснює діяльність відповідно до норм діючого законодавства України, у тому числі відповідно до Податкового кодексу України. З огляду на викладене відповідач зазначає, що у випадку чіткого виконання замовниками умов пільгового режиму звільнення від оподаткування ПДВ, згідно з п. 32 підр. 2 р. XX ПКУ, а саме у випадку надання сертифіката кінцевого споживача або визначення умовами договору кінцевого отримувача відповідно до переліку, встановленого ПКУ, відповідач в обов`язковому порядку продає товар зі звільненням від оподаткуванням ПДВ, тому що податковими органом визначено, що застосування норми закону є обов`язком платника податку, відтак відповідач наголошує, що не вважає сплату ПДВ помилковою, тому що діяв відповідно до норм ПКУ.

Крім того, 31.07.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Никонюка О.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про участь у підготовчому засіданні, яке призначене на 07.08.2024 р. об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 28778/24).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2024 р. задоволено заяву представника позивача про участь у підготовчому засіданні по справі № 916/2689/24, яке призначене на 07 серпня 2024 р. об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.08.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/2689/24 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 13 вересня 2024 р. о 10:30.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.09.2024 р. внесені виправлення до ухвали Господарського суду Одеської області від 07.08.2024 р. по справі № 916/2689/24 щодо дати та часу підготовчого засідання, вказавши: Підготовче засідання відкласти на 16 вересня 2024 року об 11:30 год..

05.09.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Олексюк Т.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 32261/24), в якому представник просить долучити до матеріалів справи № 916/2689/24 копію листа Державної податкової служби України від 08.08.2024 № 4036/ІПК/99-00-21-03-02/ІПК.

06.09.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Олексюк Т.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 32499/24).

09.09.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Олексюк Т.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. № 32576/24), в якій представник просить суд заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 916/2689/24, подану 06.09.2024 року, залишити без розгляду.

Також 09.09.2024 р. від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради Никонюка О.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 32732/24), в якій представник позивача просить суд постановити ухвалу про участь представника виконавчого комітету Вінницької міської ради в судовому засіданні 16 вересня 2024 року об 11 год. 30 хв. та в усіх наступних судових засіданнях по даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему Електронний суд.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 р. задоволено заяву представника позивача про участь у підготовчому засіданні по справі № 916/2689/24, яке призначене на 16.09.2024 р. об 11:30 год., та в усіх наступних судових засіданнях по даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.09.2024 р. від Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури до господарського суду надійшли пояснення (вх. № 33461/24), в яких прокурор просить суд задовольнити клопотання Виконавчого комітету.

16.09.2024 р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області надійшли від відповідача додаткові пояснення (вх. № 33535/24), в яких відповідач просить суд долучити ці додаткові пояснення до матеріалів справи № 916/2689/24 та врахувати їх під час розгляду справи. Так, відповідач вказує, що від Виконавчого комітету Вінницької міської ради надійшла заява про долучення до матеріалів справи індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України № 4036ДПК/99-00-21-03-02 ІПК від 08.08.2024, з огляду на що представником відповідача - адвокатом Баган К.Ю. було надіслано до виконавчого комітету адвокатський запит про надання копії звернення на отримання вказаної індивідуальної податкової консультації з метою повного та всебічного дослідження змісту податкової консультації ДПС України. Як зазначає відповідач, 11.09.2024 адвокатом Баган К.Ю. була отримана відповідь на адвокатський запит та копія вищезазначеного звернення, зі змісту якого вбачається, що виконавчим комітетом до ДПС України були направлені копії договорів, укладених між позивачем та відповідачем, в тому числі й договір № 234-11/23 від 06.11.2023 року, відтак при підготовці індивідуальної податкової консультації ДПС України вивчила та дослідила договір № 234-11/23 від 06.11.2023 року, визнання недійсним пункту якого є предметом спору. Як зазначає ДПС України, документом (окрім сертифіката кінцевого отримувача), яким підтверджується статус кінцевого отримувача товарів, може бути договір на постачання таких товарів, у якому визначено осіб, зазначених у п.п. 5 п. 32 підр. 2 р. XX ПКУ, кінцевими отримувачами. Водночас, як наголошує відповідач, вищезазначений договір не містить положень, що ЗСУ та інші військові формування є кінцевими отримувачами товару, як зазначено в індивідуальній податковій консультації ДПС України. Також відповідач вказує, що в оголошенні на закупівлю позивачем було зазначено, що закупівля здійснюється для потреб ЗСУ та інших військових формувань, тобто визначена мета закупівлі, яка в подальшому була відображена в пункті 1.1 договору, одночасно з цим мета закупівлі не підтверджена змістом договору. Окрім того, відповідач звертає увагу суду, що до позовної заяви не додані запити військових частин на передачу товару, відповідно до змісту актів приймання-передачі, які додаються до позовної заяви, позивачем передано 172 прилади, замість 200 штук, які були передані відповідачем, доказів на підтвердження передачі позивачем решти 28 приладів до позовної заяви не надано.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2024 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2689/24 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 26 вересня 2024 р. об 11:15 год.

У судовому засіданні господарського суду 21.10.2024 року по справі № 916/2689/24 було протокольно оголошено перерву до 29.10.2024 року о 15 год. 30 хв. про що під розписку повідомлено представників сторін.

28.10.2024 р. від представника відповідача на електронну адресу Господарського суду Одеської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 38961/24), в яких представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи № 916/2689/24 на будь-яку іншу дату після 30.10.2024 року з огляду на смерть 26.10.2024 року бабусі представника відповідача та від`їзд останньої на похорон до м. Черкаси.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2024 р. відкладено розгляд справи на 03 грудня 2024 р. об 11:00 год. з огляду на клопотання відповідача.

Під час розгляду справи по суті 03.12.2024 року прокурор підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, при цьому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується сторонами, 16.10.2023 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради на веб-порталі Уповноваженого органу у системі публічних закупівель веб-сайту Рrozorro (https://prozorro.gov.ua) розміщено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями за UА-2023-10-16-013972-а за предметом закупівлі: Тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань або еквівалент? у кількості 120 шт., очікувана вартість 19200000,00 грн. по ДК 021:2015:38630000-0: Астрономічні та оптичні прилади.

Згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій/пропозицій UА-2023-10-16-013972-а від 24.10.2023 р. (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-10-16-013972-a) Виконавчим комітетом Вінницької міської ради за результатами детального розгляду документів, які поданні на авторизований Уповноваженим органом електронний майданчик, та аналізу розгляду тендерної пропозиції відповідності учасника вимогам документації, зробленим ініціюючим закупівлю підрозділом, встановлено, що пропозиція учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації; відсутні підстави для відмови, встановлені ст. 17 Закону України Про публічні закупівлі.

Так, 26.10.2023 року замовником Виконавчим комітетом Вінницької міської ради в електронній системі закупівель оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури відкритих торгів UА-2023-10-16-013972-а ТОВ Меркурі Технолоджи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 06 листопада 2023 року між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи (постачальник) укладено договір № 234/11-23, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань, або еквівалент код ДК 021:2015-38630000-0 Астрономічні та оптичні прилади? (товар), а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість у порядку та на умовах, що визначено цим договором.

Згідно з п. 3.1 договору ціна на товар встановлюється в національній валюті України - гривні. Ціна договору становить 19171152,00 грн., в тому числі ПДВ 3195192,00 грн. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору ціна цього договору включає: ціну товару, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, витрати, пов`язані з передпродажною підготовкою та реалізацією товару замовнику, всі витрати постачальника, враховуючи вартість транспортних послуг на доставку товару до місця поставки, визначеного цим договором, здійснення вантажно-розвантажувальних послуг при поставці товару.

В п. 4.1 договору сторони визначили, що оплата за товар здійснюється на підставі видаткової накладної шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Положеннями п. 4.2 договору визначено, що оплата здійснюється протягом 20 (двадцяти) календарних днів по факту отримання товару шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника після підписання видаткової накладної в межах бюджетних призначень при наявності фінансування.

Усі розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі, шляхом банківських переказів у національній валюті України (п. 4.3 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що місце поставки товару: м. Вінниця, погоджується сторонами перед підписанням договору. Строк поставки товару: до 20.12.2023 року.

За умовами п. 5.2 договору товар повинен бути переданий постачальником замовнику згідно з видатковою накладною.

Відповідно до п. 6.1 договору замовник зобов`язаний: приймати поставлений товар згідно з видатковою накладною (п.п. 6.1.1); своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за поставлений товар (п.п. 6.1.2).

Згідно з п. 6.3 договору постачальник зобов`язаний, зокрема: поставити товар у строк, встановлений цим договором (п.п. 6.3.1).

В п. 7.1 договору сторони визначили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Положеннями п. 8.1 договору передбачено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони вирішують їх шляхом переговорів та консультацій. У разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів, він передається на розгляд до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 8.2 договору).

Згідно з п. 10.1 договору останній набирає чинності з дати його укладення 31.12.2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що невід`ємною його частиною є Додаток № 1 -специфікація.

Додатком № 1 до договору № 234/11- від 06.11.2023 р. є Специфікація, в якій сторонами погоджено товар - монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 у кількості 120 штук, ціна за одиницю 159759,60 грн., загальна сума 19171152,00 грн. з ПДВ.

Так, судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору поставки № 234/11-23 від 06.11.2024 р. відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи було здійснено поставку обумовленого договором товару на адресу, погоджену в договорі, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 31 від 20.12.2023 р. на загальну суму 9585576,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1597596,00 грн.);

- № 32 від 25.12.2023 р. на загальну суму 9585576,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1597596,00 грн.).

При цьому на виконання умов договору Виконавчим комітетом Вінницької міської ради було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи вартість поставленого товару, що підтверджується наступними платіжними інструкціями:

- № 7 від 21.12.2023 р. на суму 9585576,00 грн. із призначення платежу: 0217691;2210; Тепловізійний монокуляр для потреб ЗСУ та інших військових формувань; дог.№ 234/11-23 від 06.11.2023 накл.№ 31 від 20.12.2024; в т.ч. ПДВ 1597596,00 грн.);

- № 8 від 26.12.2023 р. на суму 9585576,00 грн. із призначенням платежу: 0217691;2210; Тепловізійний монокуляр для потреб ЗСУ та інших військових формувань; дог.№ 234/11-23 від 06.11.2023 накл.№ 32 від 25.12.2024; в т.ч. ПДВ 1597596,00 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2023 р. між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства Оборони України в особі ОСОБА_1 укладено акт прийому-передачі, відповідно до якого представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

25.12.2023 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_2 НГУ в особі ОСОБА_2 укладено акт прийому-передачі, відповідно до якого представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини НОМЕР_2 НГУ прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 2 комплекти, безпілотний авіаційний комплекс ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - 1 шт. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

28.12.2023 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_3 МОУ в особі ОСОБА_3 укладено акт прийому-передачі, відповідно до якого представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини НОМЕР_3 МОУ прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 10 комплектів, блок багатоканальної швидкої зарядки Bandera power 225 S у кількості 1 штука, прожектор пошуковий Bandera flashlight 280.1X у кількості 1 штука. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

28.12.2023 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_4 МОУ в особі Лупола Олега Анатолійовича укладено акт прийому-передачі, відповідно до якого представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини НОМЕР_4 МОУ прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів, блок багатоканальної швидкої зарядки Bandera power 225 S у кількості 3 штук, термопакет самонагрівний 5000 штук. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

01.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_5 НГУ в особі ОСОБА_4 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 10 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

01.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_6 НГУ в особі ОСОБА_5 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів, безпілотний авіаційний комплекс ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - 1 шт., безпілотний авіаційний комплекс Чаклун- К? - 1 шт., блок багатоканальної швидкої зарядки Bandera power 225 S у кількості 4 штук. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

03.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_7 МОУ в особі Яременка Богдана Вікторовича укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

04.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та НОМЕР_8 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України в особі ОСОБА_6 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 1 комплект, термопакет самонагрівний 5000 штук. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

08.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_9 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_10 прикордонного загону) в особі ОСОБА_7 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

09.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_11 МОУ в особі ОСОБА_8 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 10 комплектів, термопакет самонагрівний 2000 штук. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

11.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_4 МОУ в особі ОСОБА_9 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

15.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_12 МОУ в особі Нищука Євгена Миколайовича укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 10 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

16.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_13 МОУ в особі ОСОБА_10 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

22.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_14 МОУ в особі ОСОБА_11 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів, безпілотний авіаційний комплекс ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - 2 шт., безпілотний авіаційний комплекс Чаклун- К? - 2 шт. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

23.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_15 МОУ в особі ОСОБА_12 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 3 комплекти. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

23.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_16 НГУ в особі ОСОБА_13 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів, термопакет самонагрівний 2000 шт. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

25.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Військовою частиною НОМЕР_17 МОУ в особі ОСОБА_14 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 4 комплекти, термопакет самонагрівний 2000 шт. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

31.01.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 (для Військової частини НОМЕР_18 ) в особі ОСОБА_15 укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 20 комплектів, блок багатоканальної швидкої зарядки Bandera power 225 S у кількості 35 штук, прожектор пошуковий Bandera flashlight 280.1X у кількості 35 штук. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

18.04.2024 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Об`єднаною штурмовою бригадою НГУ Лють? в особі Поліщука Романа Петровича укладено акт прийому-передачі, згідно з яким представник виконавчого комітету передав, а представник військової частини прийняв матеріальні цінності, а саме: монокуляр тепловізійний МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 5 комплектів. Вказаний акт скріплено підписами представників сторін, а також їх печатками.

При цьому з урахуванням поставки Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи товару та проведення розрахунків за нього Виконавчим комітетом Вінницької міської ради договір № 234/11-23 від 06.11.2023 р. вважається таким, що повністю виконаний сторонами.

Водночас, на переконання Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури, операція з постачання тепловізійних монокулярів МТ-EVO-SHOT-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань, або еквівалент за договором № 234/11-23 від 06.11.2023 звільняється від оподаткування, що свідчить про безпідставне включення до ціни, зазначеної в п. 3.2 договору, суми податку на додану вартість, чим порушено підпункт 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Про виявлені порушення вимог податкового законодавства Вінницькою обласною прокуратурою проінформовано Виконавчий комітет Вінницької міської ради листом від 13.05.2024 за № 15/2-276вих-24.

Листом від 17.05.2024 за № 01/00/011/134550 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради повідомлено обласну прокуратуру про те, що 27.03.2024 виконавчим комітетом направлено лист від 27.03.2024 № 01/00/011/122636 до Державної податкової служби України щодо надання роз`яснення чи має включатись ПДВ до договірної ціни на закупівлю тепловізійних монокулярів, а 04.04.2024 направлено запит до ДПСУ за вих. № 01/00/011/124420 на отримання індивідуальної податкової консультації по вказаному питанню. При цьому Виконавчий комітет ВМР у вказаному листі від 17.05.2024 зазначив, що 03.04.2024 на адресу ТОВ Меркурі Технолоджи направлено лист з проханням повернути комітету кошти за ПДВ на загальну суму, сплачені по договорам, в т.ч. по договору № 234/11-23 від 06.11.2023 на постачання тепловізійних монокулярів МТ-EVO-SHOT-S-1900.

Листом від 04.06.2024 № 15/2-320 вих-24 Вінницька обласна прокуратура повідомила Виконавчий комітет Вінницької міської ради про те, що обласна прокуратура подає позовну заяву в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до ТОВ Меркурі Технолоджи про визнання недійсним пункту 3.2 договору в частині включення ПДВ та стягнення безпідставно включеного ПДВ в розмірі 3195192,00 грн.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 11 Закону України Про ціни і ціноутворення? вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Податкового кодексу України цей кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У підпункті 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України податок на додану вартість становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Згідно з підпунктами а і б п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на, додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Пунктами 30.1 - 30.4, 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України унормовано, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Згідно з пп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель:

- прокату плоского з інших легованих сталей завширшки 600 мм або більше, що класифікується у товарній підкатегорії 7225 40 60 00 згідно з УКТ ЗЕД;

- скла безпечного, включаючи скло зміцнене (загартоване) або багатошарове, що класифікується у товарній позиції 7007 згідно з УКТ ЗЕД;

- оптичних приладів для слідкування, що класифікуються у товарних підкатегоріях 9013 10 90 00, 9005 10 00 00, 9005 80 00 00 згідно з УКТ ЗЕД;

- апаратури для передачі та приймання голосу, зображень та іншої інформації, включаючи апаратуру для комунікації в мережі дротового або бездротового зв`язку, апаратури прослуховування направленої дії, радіостанцій ультракороткохвильового і короткохвильового діапазону військового призначення, розвідувально-сигнальної апаратури, їх частин і приладдя, що класифікуються у товарній підпозиції 8517 69 та у товарних підкатегоріях 8525 60 00 00, 8529 90 20 00, 8524 11 00 90, 8524 12 00 90, 8524 19 00 90, 8524 91 00 90, 8524 92 00 90, 8524 99 00 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД;

- метеостанцій, що класифікуються у товарній підкатегорії 9015 80 20 00 згідно з УКТ ЗЕД;

- тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- далекоміри, що класифікуються у товарній позиції 9015 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД;

- радіоелектронні засоби виявлення та протидії безпілотним літальним апаратам, що класифікуються у товарній позиції 8543 згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі антидронові рушниці;

- радіолокаційних приладів, що класифікуються у товарній підкатегорії 8526 10 00 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- броньованих автомобілів, що класифікуються за кодами 8702 10 19 90, 8702 90 11 00, 8703, 8705 90 80 90, 8710 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі здійснення операцій, звільнених від оподаткування податком на додану вартість відповідно до підпунктів 4 і 5 цього пункту (в частині постачання товарів за державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель), положення пункту 198.5 статті 198 та статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Тобто, наведеною правовою нормою чітко визначено перелік суб`єктів (отримувачів), товарів, операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України яких тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, із зазначених вище положень Податкового кодексу України вбачається, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товару - тепловізійного монокуляру для забезпечення, в т.ч. потреб Збройних Сил України, підрозділів територіальної оборони та інших військових формувань, які здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, відносяться до операцій, що звільнені від оподаткування ПДВ.

Разом з тим відповідач, заперечуючи проти заявленого позову, зокрема, вказує про те, що прокурор помилково відносить придбаний за спірним договором товар до товарної підкатегорії, що класифікується у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно з УКТ ЗЕД, оскільки товар Монокуляри тепловізійні МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900? відноситься до товарної підкатегорії 9005 80 00 00 згідно УКТ ЗЕД, що підтверджується експертним висновком № УТЕ-130 від 27.03.2023 року, виданим Одеською регіональною торгово-промисловою палатою України, коди в якому відповідач використовує при реєстрації податкових накладних замовникам.

Крім того, на спростування доводів прокурора стосовно належності товару за спірним правочином до переліку товарів, які звільнені тимчасово від оподаткування податком на додану вартість, відповідачем надано до матеріалів справи податкові накладні № 3 від 20.12.2023, № 4 від 25.12.2023, в яких визначено, що кодом товару згідно з УКТ ЗЕД є .

Наразі господарський суд вважає посилання відповідача на експертний висновок Одеської регіональної Торгово-промислової палати № УТЕ-130 від 27.03.2023 року, як на підставу віднесення спірного товару до певної товарної підкатегорії необґрунтованим, оскільки такий експертний висновок оформлений виключно у довідково-інформаційних цілях, а не для суду.

При цьому господарський суд наголошує, що віднесення товару Монокуляри тепловізійні МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900? до товарної підкатегорії 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно УКТ ЗЕД, а не до 9005 80 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, не є принциповим для розгляду даної справи, оскільки обидві вказані товарні підкатегорії зазначені у пп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення? Податкового кодексу України.

Стосовно тверджень відповідача, що виконавчий комітет не надав ані сертифіката кінцевого споживача, ані гарантійних листів, ані копій запитів на постачання приладів від військових частин, та не визначив умовами договору кінцевого отримувача відповідно до переліку, встановленого п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, відтак не виконав умови, встановлені ПК України, виконання яких є обов`язковим для застосування пільги, господарський суд зазначає наступне.

По-перше, у тендерній документації щодо проведення процедури відкритих торгів, в п. 4.2 розділу І зазначено, що предметом закупівлі є: Тепловізійний монокуляр MT-EVO-SHOT-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань або еквівалент код ДК 021:2015-38630000-0 Астрономічні та оптичні прилади?. З урахуванням наведеного, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що він не був ознайомлений із кінцевою метою придбання Виконавчим комітетом Вінницької міської ради у нього товару за договором, а також твердження щодо того, що виконавчий комітет не визначив умовами договору кінцевого отримувача товару, оскільки відповідно до відомостей веб сайту Рrozorro закупівля UА-2023-10-16-013972-а здійснюється саме для потреб ЗСУ та інших військових формувань, про що зазначено як у самому оголошенні, так і у плані закупівель на веб-сайті Рrozorro, відповідно й отримувачем товару будуть Збройні сили України та інші військові формування.

Аналогічно судом не приймаються до уваги й посилання ТОВ Меркурі Технолоджи на індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 4036ДПК/99-00-21-03-02 ІПК від 08.08.2024.

При цьому суд зауважує, що п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель.

Так, в п. 1.1 оспорюваного договору № 234/11-23 від 06.11.2023 сторонами передбачено, що постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 для потреб ЗСУ та інших військових формувань, або еквівалент код ДК 021:2015-38630000-0 Астрономічні та оптичні прилади? (товар), а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість у порядку та на умовах, що визначено цим договором.

Відтак, сторони у вказаному договорі № 234/11-23 від 06.11.2023 погодили, що товар тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 поставляється саме для потреб ЗСУ та інших військових формувань.

З огляду на викладене вище, господарським судом не приймаються до уваги твердження відповідача стосовно того, що під час укладення договору Виконавчий комітет Вінницької міської ради не виконав умови п.п. 5 п. 32 підр. 2 р. XX Податкового кодексу України, дотримання яких є обов`язковим для застосування пільги: 1) не надав сертифікат кінцевого споживача; 2) не визначив умовами договору кінцевого отримувача, оскільки на виконання вказаного положення законодавства виконавчий комітет не мав виконувати дві умови, а мав на вибір або надати сертифікат кінцевого споживача, або визначити його умовами договору, який у договорі був зазначений сторонами.

Стосовно тверджень ТОВ Меркурі Технолоджи, що саме позивач розробив та надав відповідачу проект договору, який був підписаний відповідачем в редакції, запропонованій позивачем, в тому числі й п. 3.2 договору, суд зазначає, що в ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, товариство, не погоджуючись із проектом договору, запропонованим виконавчим комітетом, в т.ч. й щодо включення до його положень п. 3.2, мало можливість узгодити із останнім пункти договору та привести їх у відповідність до вимог чинного законодавства. Натомість, підписавши вказаний договір № № 234/11-23 від 06.11.2023, відповідач погодив його умови.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що ТОВ Меркурі Технолоджи зверталося до Головного управління ДПС в Одеській області від 14.09.2023 р. за вих. № 272 із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації, в якому запитувало: 1) чи звільняється операція від оподаткування ПДВ та може бути застосована пільга з ПДВ (код пільги 14060555), якщо при постачанні товару на митній території України з кодами УКТ ЗЕД групи 90 замовникам, які не є правоохоронними органами, які не є державними замовниками у сфері оборони (визначеними постановою КМУ № 363 від 03.03.2021), але є органом місцевого самоврядування, який має намір закупити товари оборонного призначення для подальшої передачі на потреби ЗСУ, але не надає сертифікат кінцевого споживача?; 2) Які документи від замовника є достатніми для постачальника для обґрунтованого застосування пільги з ПДВ (код пільги 14060555), у випадку, коли замовник не є правоохоронним органом, не є державним замовником у сфері оборони і не надасть сертифікат кінцевого споживача, чи може постачальник цю інформацію вважати достатньою для застосування пільги з ПДВ (код пільги 14060555).

У відповідь на вказаний запит відповідача ГУ ДПС України в Одеській області листом від 29.09.2023 за вих. № 41825/6/15-32-04-03-06 повідомлено, що у зв`язку з тим, що з тексту запиту неможливо визначити фактичні обставини операції/умови, відповідь на дане звернення на отримання індивідуальної податкової консультації не надається, а відповідно до абз. 8 п. 52.1 ст. 52 ПКУ надана відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України Про звернення громадян??, виходячи із загальних вимог чинного законодавства., в якій, крім іншого, зазначено, що конкретного переліку документів, що підтверджують правомірність застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ, встановленого підпунктами 4, 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, нормами ПКУ не визначено. При цьому головним управлінням проінформовано, що кожен конкретний випадок податкових взаємовідносин, у тому числі і тих, про які йдеться у зверненні, необхідно розглядати з урахуванням договірних умов та обставин здійснення відповідних господарських операцій, у тому числі з детальним вивченням та аналізом первинних документів і матеріалів, оформленням яких супроводжувались такі операції, що дозволяють ідентифікувати фактичну їх сутність.

З огляду на зазначене вище господарський суд зазначає, що вказана відповідь Головного управління ДПС в Одеській області від 29.09.2023 № 41825/6/15-32-04-03-06 не містить чітких роз`яснень стосовно спірних питань звільнення від оподаткування на підставі п.п. 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, що виникли саме стосовно договору № 234/11-23 від 06.11.2023, укладеного між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та ТОВ Меркурі Технолоджи, натомість в ній надано загальне роз`яснення щодо підстав звільнення від сплати ПДВ відповідно до вказаного п.п. 5 п. 32 підр. 2 р. XX Перехідні положення ПК України, а також проінформовано, що кожен конкретний випадок податкових взаємовідносин необхідно розглядати з урахуванням договірних умов та обставин здійснення відповідних господарських операцій.

При цьому із наявної в матеріалах справи копії індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 08.08.2024 за вих. № 4036ДПК/99-00-21-03-02 ІПК на звернення ВК ВМР від 08.07.2024 за вих. № 01/00/011/146362 щодо застосування норм п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України повідомлено, крім іншого, що якщо Комітетом у договорі на постачання товару буде вказано, що такий товар передається Збройним Силам України та іншим військовим формуванням (кінцевим отримувачам товару) для відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, то операції з постачання товару будуть звільнятися від оподаткування ПДВ згідно з п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Таким чином, Державна податкова служба України зазначила, що операції з постачання товару будуть звільнятися від оподаткування ПДВ згідно з п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, якщо у договорі на постачання товару буде вказано, що такий товар передається Збройним Силам України та іншим військовим формуванням (кінцевим отримувачам товару) для відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Як зазначено судом вище, в оспорюваному договорі № 234/11-23 від 06.11.2023 сторони передбачили, що постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника тепловізійний монокуляр МТ-ЕVО-SНОТ-S-1900 саме для потреб ЗСУ та інших військових формувань.

Так, Закон України Про оборону України? встановлює засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони.

Статтею 1 даного Закону визначено, що оборона України - система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних,інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту; військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 15 Закон України Про оборону України? виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують, зокрема вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально- побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.

Зазначені положення кореспондуються зі ст. 36 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні?.

Вказані норми законодавства свідчать про те, що позивач - Виконавчий комітет Вінницької міської ради відноситься до суб`єктів, які забезпечують у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, у тому числі військових частин, у зв`язку із чим у період воєнного стану при придбанні тепловізійного монокуляра користується пільгами щодо сплати пдв.

Положеннями п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону України Про оборонні закупівлі? визначено, що товарами оборонного призначення є озброєння, військова та спеціальна техніка, зброя і боєприпаси, спеціальні комплектувальні вироби для їх виготовлення та експлуатації, матеріали та обладнання, спеціально призначені для їх розроблення, виготовлення або використання, спеціальні технічні засоби, технічні засоби розвідки, засоби технічного та криптографічного захисту інформації, засоби спеціального зв`язку, космічна техніка військового та подвійного призначення, засоби індивідуального захисту (бронежилети всіх класів захисту, протиударні, кулезахисні шоломи, комплекти протиударного захисту тощо), спеціальні засоби (кайданки, кийки, засоби, споряджені речовинами сльозогінної, світлошумової дії тощо), спеціальні (спеціалізовані) транспортні засоби; комп`ютерна, оптична, вимірювальна та інша техніка; спеціальний формений одяг, необхідний для виконання завдань правоохоронними органами, структурними підрозділами органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, військовими формуваннями зправоохоронними функціями, товари подвійного використання для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, розвитку обороноздатності держави та системи національної стійкості, а також будь-які інші товари, які закуповуються державними замовниками, визначеними згідно з пунктом 10 частини першої цієї статті, для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони.

Державним органом контролю у сфері оподаткування зазначено, що норми ПК України не передбачають можливості для платників податку - постачальників здійснювати вибір щодо застосування чи незастоеування звільнення від оподаткування податком на додану вартість, оскільки застосування встановленої діючим законодавством норми Закону є обов`язком, а не правом платника податку.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, операція з постачання тепловізійних монокулярів для потреб ЗСУ або інших військових формувань за договором № 234/11-23 від 06.11.2023 року звільняється від оподаткування, що свідчить про безпідставне включення до ціни, зазначеної в п. 3.2 договору, суми податку на додану вартість, чим порушено положення підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення? Податкового кодексу України, а сплачені кошти у сумі 3195192,00 грн. є безпідставно отриманими Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч, 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Разом з цим, у застосуванні наведених положень статей ЦК України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.03.2018 по справі № 910/22319/16).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, приписи ст. 217 Цивільного кодексу України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку. Вказаний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20.

Так, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 відступив від висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду від 08.04.2021 у справи № 922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору).

Згідно правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 договір може бути визнаний недійсним в частині включення суми ПДВ до вартості товару.

Зокрема, зміст оспорюваного правочину у цій частині суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що в силу вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним у частині включення суми ПДВ до вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, господарський суд доходить висновку, що визначення сторонами у п. 3.2 договору про закупівлю товару № 234/11-23 від 06.11.2023 року ціни з урахуванням ПДВ у розмірі 3195192,00 грн. здійснено в порушення пп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, що свідчить про недодержання при укладенні пункту договору встановлених ст. 203 Цивільного кодексу України вимог, а тому є підставою для визнання договору недійсним у частині включення суми ПДВ до вартості товару.

Згідно правового висновку Верховного Суду, що викладений у п. 37 постанови від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, якщо сторона зобов`язання набула кошти (суму ПДВ) за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, то такі кошти набуто на підставі статті 1212 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Положення глави 83 ЦК України Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави? застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами ст. 11 ЦК України,

Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, відповідач отримав від позивача суму ПДВ, попри те, що відповідний товар звільнений від оподаткування. Відтак, наявні правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 3195192,00 грн., оскільки неповернення відповідачем виконавчому комітету зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом. Аналогічної правової позиції (за змістом) дотримується Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

З огляду на викладене господарський суд зазначає, що сторонами у п. 3.2 договору № 234/11-23 від 06.11.2023 року безпідставно включено до ціни товару податок на додану вартість, чим порушено вимоги п.п. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення? Податкового кодексу України, як наслідок в умовах воєнного стану завищено вартість товарів на суму 3195192,00 грн., з огляду на що безпідставно сплачені грошові кошти у вигляді ПДВ в розмірі 3195192,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи про визнання частково недійсним договору про закупівлю та стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 3195192,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи про визнання частково недійсним договору про закупівлю та стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 3195192,00 грн. задовольнити.

2. Визнати недійсним п. 3.2 договору № 234/11-23 від 06.11.2023, укладеного між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи, в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 3195192,00 грн.

3. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи (65065, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 14; ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59; ) грошові кошти у розмірі 3195192/три мільйони сто дев`яносто п`ять тисяч сто дев`яносто дві/грн. 00 коп.

4. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурі Технолоджи (65065, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 14; ) на користь Вінницької обласної прокуратури (21000, м. Вінниця, вул. Монастирська, буд. 33; ; отримувач: Вінницька обласна прокуратура; банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ; код банку отримувача МФО: 820172; р/р: UA0003988) витрати по сплаті судового збору в сумі 50955/п`ятдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять/грн. 88 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13 грудня 2024 р.

Суддя В.С. Петров