ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024м. ДніпроСправа № 904/2456/24

за позовом керівника Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1: Фізичної особи - підприємця Євдокимової Надії Миколаївни, м. Дніпро

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Богатинський Є.О.

Представники:

від прокуратури: Скрипник К.Ю., прокурор, службове посвідчення № 069561

від позивача: Маньковський В.Л., виписка з ЄДР, представник

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся з позовом, в якому просить:

- зобов`язати Фізичну особу підприємця Євдокимову Надію Миколаївну (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), усунути перешкоди Дніпровській міській раді (, пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,1 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлової будівлі (магазину), загальною площею 28,1 кв.м. 2. Припинити володіння фізичної особи підприємця Євдокимової Надії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) нерухомим майном: нежитловою будівлею (магазином), загальною площею 28,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. номер 53026900 від 08.07.2020 (номер запису - 37225739) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась. Більш того, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості, розташованому на земельній ділянці присвоєно адресу у м. Дніпрі, "вулиця Каруни, 131Н" не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 в прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження на 10.07.2024.

09.07.2024 Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" направив заяву в якій просить залучити до участі у справі 904/2456/24 за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Євдокимової Надії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою та припинення володіння нерухомим майном, шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101 у якості співвідповідача Євдокимову Наталію Миколаївну (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ).

Також направлено в заяві просить суд:

- змінити предмет позову керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Євдокимової Надії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою та припинення володіння нерухомим майном, шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101, виклавши позовні вимоги в наступній редакції:

"1. Зобов`язати Фізичну особу підприємця Євдокимову Надію Миколаївну (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) усунути перешкоди Дніпровській міській раді (, пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,1 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлової будівлі (магазину), загальною площею 28,1 кв.м.;

- Припинити володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) нерухомим майном: нежитловою будівлею (магазином), загальною площею 28,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. індексний номер 73570272 від 10.06.2024 (номер запису - 55384453) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

- стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО: 820172, Держказначейська служба України, м. Київ р/рUA0000291 код за ) сплачений судовий збір".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 прийнято заяву про зміну предмету позову до розгляду, залучено до участі у справі у якості відповідача у справі № 904/2456/24 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), відкладено підготовче провадження у справі у засіданні на 01.08.2024.

29.07.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому просить суд долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву, поновити строк на подання відзиву по справі 904/2456/24, пропущений з поважних причин, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.08.2024, господарським судом оголошено перерву до 27.08.2024.

08.08.2024 від керівника Західної окружної прокуратури, м. Дніпра Дніпропетровської області до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якому просить суд позовну заяву керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра задовольнити в повному обсязі.

15.08.2024 Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" направив заяву в якій просить змінити предмет позову у справі №904/2456/24, виклавши позовні вимоги у наступній редакції:

"1. Зобов`язати Фізичну особу підприємця Євдокимову Надію Миколаївну (РНОКПП

НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) усунути перешкоди Дніпровській міській раді (, пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,1 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлової будівлі (магазину), загальною площею 28,1 кв.м.;

2. Припинити володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) нерухомим майном: нежитловою будівлею (магазином), загальною площею 28,1 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. індексний номер 73570272 від 10.06.2024 (номер запису - 55384453) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 28,1 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), за Євдокимовою Наталією Миколаївною (РНОКПП НОМЕР_2 ), проведену 10.06.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (номер відомостей про речове право 55384453), із закриттям розділу у Державному реєстріречових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

4. Стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО: 820172, Держказначейська служба України, м. Київ р/рUA0000291 код за ) сплачений судовий збір".

22.08.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

27.08.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.08.2024, представник прокуратури підтримав подану заяву про зміну предмету позову та просив прийняти її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 прийнято заяву про зміну предмету позову до розгляду та відкладено підготовче провадження у справі у засіданні на 19.09.2024.

28.08.2024 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява про долучення доказів.

12.09.2024 від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів.

12.09.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмету позову в якому просить суд в задоволенні позовних вимог Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача Дніпровської міської ради до ФОП Євдокимової Н.М., ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на них будівель і споруд та припинення володіння нерухомим майном - будівлею загальною площею 28,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна відмовити в повному обсязі.

13.09.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про зупинення розгляду справи в якому зазначає, що правовідносини, спір із приводу яких вирішується в даній справі, є подібним аналогічним до правовідносин, що є предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду по справі № 914/1785/22 а відтак наявні правові підстави для зупинення провадження згідно приписам п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, до закінчення перегляду зазначеної справи в касаційному порядку провадження по даній має бути зупинено на підставі чого просить суд задовольнити клопотання ОСОБА_1 та зупинити провадження по справі №904/2456/24, до розгляду аналогічної справи № 914/1785/22 Великою Палатою Верховного Суду в порядку п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Враховуючи, що під час розгляду справи №904/2456/24 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 914/1785/22 (постанова від 18.09.2024) відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

13.09.2024 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

19.09.2024 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-2 в якому просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.09.2024, господарським судом оголошено перерву до 09.10.2024.

09.10.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2024, господарським судом оголошено перерву до 22.11.2024.

22.10.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання та поновлення строку в якому просить суд задовольнити клопотання про відкладення та поновити строк на подання відзиву пропущений з поважних причин, через неотримання позовної заяви.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.10.2024, господарським судом оголошено перерву до 05.11.2024.

05.11.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання в якому просить суд відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з тим що представник перебуває поза межами країни та не може брати участь у призначеному судовому засіданні.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.11.2024 з`явились представник позивача та прокурора, представники відповідачів не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 21.11.2024.

19.11.2024 від ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2024, господарським судом оголошено перерву до 27.11.2024.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.11.2024, господарським судом оголошено перерву до 11.12.2024.

Під час розгляду справи по суті прокурора та представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідачів-1,2 у судові засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 11.12.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Західної окружної прокуратури м. Дніпра зазначає, що під час вивчення законності набуття речових прав на об`єкти нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства окружною прокуратурою з`ясовано, що 22.04.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля (магазин), загальною площею 28,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зазначено реєстраційне посвідчення, серія та номер: бн, від 16.01.2002, видане КП "ДМБТІ ДОР", а також технічний паспорт, серія та номер 1231 від 09.01.2019, виданий ТОВ "Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут".

Також, в реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься лист КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 16.04.2020 №4474 на ім`я ОСОБА_2 про належність зазначеного нерухомого майна заявниці на підставі реєстраційного посвідчення від 16.01.2002 виданого згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 15.11.2001 №1-124, зареєстрованого в КП "ДМБТІ" ДОР в реєстрову книгу №28ЮН, за реєстровим номером 1330-24.

У подальшому, право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 28,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , від ОСОБА_2 перейшло до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі договору купівлі-продажу №1934 від 08.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Прокурор зазначає, що відомості щодо укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до інформації КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 19.09.2023 №9758 встановлено, що технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР не проводилась. Реєстраційне посвідчення, серія та номер: бн, від 16.01.2002 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР не оформлювалось та не надавалось. Відповідь на запит ОСОБА_2 стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР не готувало.

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради № 7/11-1020 від 23.04.2024, рішення виконкому Дніпропетровської міської ради 2001 року на підставі якого нібито видано реєстраційне посвідчення серія та номер: бн, від 16.01.2002, не виявлено, будь-яких звернень не надходило.

Відповідно до інформації Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 15.09.2023 №12/19- 321 встановлено, що за даними інформаційної бази містобудівного кадастру та адресного плану міста адреса " АДРЕСА_2 " офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не надавалась. Паспорти прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, містобудівні умови та обмеження про проєктування об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_2 по роботі з активами Дніпровської міської ради не оформлювалися.

Відповідно до інформації Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 12.09.2023 №549/д-05 встановлено, що договори про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням між КП "Дніпровські активи" та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не укладались.

Згідно з інформацією Дніпровської міської ради № 7/11-1020 від 23.04.2024 з метою встановлення факту використання земельної ділянки державними інспекторами інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено виїзд на місцевість та складено акт обстеження, відповідно до якого земельна ділянка розташована по фактичному розміщенню торгівельного павільйону з продажу сувенірів та дитячих іграшок.

Прокурор вважає, що Дришлюк С.М., уникаючи установленого чинним законодавством порядку набуття у користування земельної ділянки, отримання дозволу на будівництво, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, самочинно збудувала вказаний об`єкт та набула право власності на нього, на підставі документів, які уповноваженим органом не видавались, та у подальшому здійснила відчуження вказаного майна за договором купівлі-продажу на користь Євдокимової Надії Миколаївни.

Прокурор зауважує, що безпідставне набуття права власності на нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України "Про основи містобудування", є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів держави.

На підставі викладеного прокурор з урахуванням заяви про зміну предмету спору, яка прийнята господарським судом до розгляду, просить суд:

- зобов`язати Фізичну особу підприємця Євдокимову Надію Миколаївну та ОСОБА_1 усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,1 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлової будівлі (магазину), загальною площею 28,1 кв.м.;

- припинити володіння ОСОБА_1 нерухомим майном: нежитловою будівлею (магазином), загальною площею 28,1 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. індексний номер 73570272 від 10.06.2024 (номер запису - 55384453) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 28,1 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проведену 10.06.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (номер відомостей про речове право 55384453), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

На підтвердження своєї позиції прокурором подані, зокрема, наступні докази (копії):

- Інформація з Державного реєстру речових прав з номером 101;

- Копії матеріалів електронної реєстраційної справи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-4885ВИХ-23 від 08.09.2023 та докази отримання листа;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-6870ВИХ-23 від 15.12.2023 та докази отримання листа;

- Лист Дніпровської міської ради з додатком номер 7-11-1020 від 23.04.2024;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-4882ВИХ-23 від 08.09.2023;

- Лист КП ДМБТІ ДМР номер 9758 від 19.09.2023;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-4883ВИХ-23 від 08.09.2023;

- Лист Глав АПУ Департаменту по роботі з активами ДМР номер 12-19-321 від 15.09.2023;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-4884ВИХ-23 від 08.09.2023;

- Лист КП Дніпровські активи Дніпровської міської ради номер 549-д-05 від 12.09.2023;

- Лист окружної прокуратури номер 04-51-4881ВИХ-23 від 08.09.2023;

- Лист Управління ДАБК Дніпровської міської ради з додатками номер 10-1-161 від 25.09.2023;

- Інформаційна довідка з ЄДРПОУ щодо ФОП Євдокимова Н.М;

- Договір дарування від 10.06.2024 (копія);

- Протокол огляду вул. Каруни, 131Н від 08.08.2024;

- фототаблиця до протоколу;

- Протокол допиту свідка.

ОСОБА_1 (відповідач-2), проти задоволення позову заперечує, зазначає, що реєстрація за нею права власності на спірний об`єкт не порушує безпосередньо прав позивача, оскільки останній не претендує на будівлю. Крім того, відповідач-2 наполягає на тому, що не використовує даний об`єкт з комерційною метою, а тому вважає, що даний позов не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та заявляє про закриття провадження у даній справі.

Предметом спору є зобов`язання усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою; припинення володіння ОСОБА_1 нерухомим майном шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101; скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності факту зайняття земельної ділянки шляхом будівництва об`єкту самочинного будівництва, обставин користування відповідачами спірною земельною ділянкою, наявності/відсутності підстав для усунення перешкод позивачеві у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення нерухомого майна, належного відповідачеві.

Щодо поширення юрисдикції господарського суду на розгляд даного спору.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07.02.2024 у справі №902/1159/22 наголосила, що предметна юрисдикція спору визначається на момент подання позову до суду. Подальша зміна суб`єктного складу сторін (зокрема, власника земельної ділянки) не впливає на визначення юрисдикції спору, тобто не змінює. У переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду справі №902/1159/22 прокурор пред`явив позов до ТОВ "Укрземрессурс", яке на момент звернення прокурора до суду було власником спірної земельної ділянки. Після пред`явлення цього позову прокурором ТОВ "Укрземрессурс" відчужило земельну ділянку фізичній особі, у зв`язку із чим прокурор був змушений звертатися до суду з заявою про заміну неналежного відповідача та зміну предмета позову.

У розглядуваній справі прокурор звернувся до суду з позовом 06.06.2024 через систему "Електронний суд", 10.06.2024 Євдокимова Надія Миколаївна відчужила об`єкт, розташований на спірній земельній ділянці на користь ОСОБА_1 на підставі договору дарування нежитлової будівлі від 10.06.2024.

Отже на день подання позову прокурором правильно обрано суд, до компетенції якого відноситься вирішення спору. Зміна власника відбулася вже після подання позовної заяви, а тому дана обставина не впливає на юрисдикцію спору.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Стосовно наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Відповідно до сформованої судової практики, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як убачається з матеріалів справи, Західною окружною прокуратурою Дніпропетровської області направлялися листи Дніпровській міській раді (№04/51-4885ВИХ-23 від 08.09.2023, №04/51-6870вих-23 від 15.12.2023) у яких зазначено про встановлення обставин, що вказують на безпідставне набуття речових прав на об`єкт нерухомого майна та міститься прохання проінформувати чи вживалися Дніпровською міською радою заходи цивільно-правового порядку в тому числі у судовому порядку про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Згідно відповіді №7/11-1020 від 23.04.2024 Дніпровська міська рада повідомила, що станом на час надання відповіді Дніпровська міська рада з позовом про скасування державної реєстрації речових прав на майно, знесення самочинно збудованого нерухомого майна або з іншими позовними заявами стосовно нерухомого майна за адресою: вул. Каруни, буд 131Н, м. Дніпро не зверталась.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем повинна бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права. Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина 1 статті 376 Цивільного кодексу України).

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина 2 статті 376 Цивільного кодексу України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (частина 3 статті 376 Цивільного кодексу України).

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 Цивільного кодексу України).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (ч. 2 ст. 212 Земельного кодексу України).

Як вказано вище, предметом даного позову є, зокрема, зобов`язання Фізичну особу підприємця Євдокимову Надію Миколаївну та Євдокимової Наталії Миколаївни усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпро, вулиця Каруни, 131Н, загальною площею 28,1 кв.м., привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлової будівлі (магазину), загальною площею 28,1 кв.м..

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Серков проти України") напрацьовано три критерії, які слід оцінювати стосовно сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Зеленчук та Цицюра проти України" зазначено, що перша і найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державної влади у безперешкодне користування своїм майном повинно бути законним: друге речення першого абзацу дозволяє позбавлення майна тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення дотримання "законів". Більш того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, властивий всім статтям Конвенції. Принцип законності передбачає, що відповідні положення національного законодавства є досить доступними, точними і передбачуваними в їх застосуванні.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає непередбачуваності закону. Сумніви щодо тлумачення закону, які залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, якою необхідно досягти, та засобами, які застосовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

В питаннях оцінки "пропорційності" Європейський суд з прав людини, як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, також визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за виключенням випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах "Спорронґ і Льоннорт проти Швеції", "Булвес" АД проти Болгарії"). Таким чином, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини майнове право особи може бути припинено, зокрема у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 26.03.2013 у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд зауважив, що потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", заява №36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Отож, державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), п.38).

Так, прокурор при зверненні до суду зазначив, що під час вивчення законності набуття речових прав на об`єкти нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства окружною прокуратурою з`ясовано, що 22.04.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля (магазин), загальною площею 28,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Прокурор вказує, що підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зазначено реєстраційне посвідчення, серія та номер: б/н, від 16.01.2002, видане КП "ДМБТІ ДОР" а також технічний паспорт, серія та номер 1231 від 09.01.2019, виданий ТОВ "Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут", в реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься лист КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 16.04.2020 №4474 на ім`я ОСОБА_2 про належність зазначеного нерухомого майна заявниці на підставі реєстраційного посвідчення від 16.01.2002 виданого згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 15.11.2001 №1-124, зареєстрованого в КП "ДМБТІ" ДОР в реєстрову книгу №28ЮН, за реєстровим номером 1330-24. У подальшому, право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 28,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , від ОСОБА_2 перейшло до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі договору купівлі-продажу №1934 від 08.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. Разом з тим, відомості щодо укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

До матеріалів справи надано копію реєстраційного посвідчення, серія та номер: б/н, від 16.01.2002, видане КП "ДМБТІ ДОР" на нежитлову будівлю (магазин) літ. А-1, поз. 1-2, загальною площею 28,1 кв.м., технічний паспорт, серія та номер 1231 від 09.01.2019, виданий ТОВ "Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут", лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" за вих. №4474 від 16.04.2020, відповідно до якого станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 за гр ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення від 16.01.2002, виданого згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 15.11.2001 №1-124, зареєстрований в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу №28 ЮН, за реєстровим номером 1330-24.

Водночас, в матеріалах справи міститься лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" №9758 від 19.09.2023, відповідно до якого технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР не проводилась. Реєстраційне посвідчення, серія та номер: бн, від 16.01.2002 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР не оформлювалось та не надавалось. Відповідь на запит ОСОБА_2 стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , КП "ДМБТІ" ДМР за номером вихідної кореспонденції №140046 від 10.03.2020 не готувало.

Таким чином, в матеріалах справи міститься два листа Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" протилежного змісту щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 за гр ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення від 16.01.2002 (первинна реєстрація) та про відсутність такої реєстрації.

Прокурор зазначає, що з метою встановлення факту використання земельної ділянки державними інспекторами інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено виїзд на місцевість та складено акт обстеження № 21/09/23-Г від 21.09.2023 (а.с. 125-128, т.1), відповідно до якого відповідно до якого земельна ділянка розташована по фактичному розміщенню торгівельного павільйону з продажу сувенірів та дитячих іграшок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки на момент перевірки кіоск працював та здійснював господарську діяльність.

Прокурором залучено до матеріалів справи відповідь Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 19.09.2023 №9758 (а.с.131, т.1), у якій зазначено, що технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , Комунальним підприємством "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради не проводилась. Реєстраційне посвідчення, на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , Комунальним підприємством "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради не оформлювалось та не надавалось.

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради № 7/11-1020 від 23.04.2024, рішення виконкому Дніпропетровської міської ради 2001 року на підставі якого нібито видано реєстраційне посвідчення серія та номер: бн, від 16.01.2002, не виявлено, будь-яких звернень не надходило.

Відповідно до інформації Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 15.09.2023 №12/19- 321 встановлено, що за даними інформаційної бази містобудівного кадастру та адресного плану міста адреса " АДРЕСА_2 " офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не надавалась. Паспорти прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, містобудівні умови та обмеження про проєктування об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_2 Головним архітектурно-планувальним управлінням Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не оформлювалися.

Відповідно до інформації Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 12.09.2023 №549/д-05 встановлено, що договори про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням між КП "Дніпровські активи" та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не укладались.

Отже, фактично прокурор вказує, що державна реєстрація права власності на об`єкт, розміщений на спірній земельній ділянці була проведена на підставі неіснуючих чи підроблених документів.

Слід зазначити, що реєстрація права власності на об`єкт, розташований на спірній земельній ділянці була вчинена 22.04.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. за зверненням громадянки ОСОБА_2 .

Як уже було зазначено, матеріали справи копію реєстраційного посвідчення, серія та номер: б/н, від 16.01.2002, видане КП "ДМБТІ ДОР" на нежитлову будівлю (магазин) літ. А-1, поз. 1-2, загальною площею 28,1 кв.м., технічний паспорт, серія та номер 1231 від 09.01.2019, виданий ТОВ "Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут", лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" від 16.04.2020, відповідно до якого станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 за гр ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення від 16.01.2002, виданого згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 15.11.2001 №1-124, зареєстрований в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу №28 ЮН, за реєстровим номером 1330-24, а також два листа Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" (від 16.04.2020 та від 19.09.2023) протилежного змісту щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 за гр ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення від 16.01.2002 (первинна реєстрація) та про відсутність такої реєстрації.

Водночас, посилаючись проведення реєстрації об`єкта нерухомого майна на підставі неіснуючих чи підроблених документів, а саме: реєстраційного посвідчення, серія та номер: б/н, від 16.01.2002, прокурор не надав до суду доказів здійснення такої перевірки.

Так, у вказаному реєстраційному посвідченні вказано, що право власності зареєстроване в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу №28 ЮН, за реєстровим номером 1330-24 (такі ж відомості містяться і в листі від 16.04.2020 за вих. №4474).

Натомість, у листі Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" від 19.09.2023 за вих. №9758 не зазначено про перевірку відомостей щодо запису в реєстрову книгу №28 ЮН, за реєстровим номером 1330-24. Крім того, у листі від 19.09.2023 Комунальне підприємство "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" не надавало відповідь за номером вихідної кореспонденції №140046 від 10.03.2020, однак прокурором надано до суду лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" за вих. №4474 від 16.04.2020, відповідно до якого станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 за гр ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення від 16.01.2002, виданого згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 15.11.2001 №1-124, зареєстрований в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу №28 ЮН, за реєстровим номером 1330-24.

Суд звертає увагу на наступне. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Встановлення обставин незаконності державної реєстрації повинно відбуватися шляхом безпосереднього дослідження підстав такої реєстрації. Це особливо актуально у зв`язку з існуванням реєстру спочатку у паперовій формі, потім в електронній та незавершеним процесом їх синхронізації.

Прокурор зазначає, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься реєстраційне посвідчення, яке, за доводами є неіснуючим чи підробленим.

Суд знову звертає увагу, що до предмету судового розгляду входить з`ясування всіх обставин проведеної державної реєстрації права власності. Саме державний реєстратор завантажує до реєстру скановані копії документів, на підставі яких вчинено реєстраційну дію. Однак прокурором та позивачем не надано до матеріалів справи інформації щодо зазначених обставин.

У даному аспекті суд також звертає увагу на розподіл обов`язків щодо доказування при розгляді спору судом.

Так, документи щодо первинної реєстрації права власності та реєстрації права власності за ОСОБА_2 не повинні знаходитися у відповідачів. Отже неможливо покласти тягар доведення цих обставин на відповідачів.

Отже єдина обґрунтована підстава для задоволення позову - це надання прокурором та позивачем вичерпної інформації щодо предмету спору. Наявність сумнівів виключає задоволення позову.

Суд звертає увагу, що прокурором надані непрямі докази, листи, щодо відсутності правовстановлюючих документів тощо. Однак відсутність прямих доказів щодо обставин та підстав вчинення реєстраційних дій не дає підстав для висновку про незаконність вчинення реєстраційних дій та, тим більше, для позбавлення відповідача майна.

Суд не вважає можливим витребувати цю інформацію за власною ініціативою. При спорі органів держави з юридичною особою приватного права та громадянином є необґрунтованим витребування за ініціативою суду доказів, надання яких входить до обов`язку доказування органу державної влади.

Також, стверджувана прокурором помилка органу державної реєстрації, за її наявності, повинна бути виправлена у розумні строки і не за рахунок нинішнього власника.

У цьому аспекті суд звертає увагу, що після стверджуваної прокурором помилки при державній реєстрації також здійснено реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Вказані дії щодо реєстрації декларацій вчинені Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

Суд звертає увагу, що сукупність зазначених обставин (реєстрація права власності за ОСОБА_2 , реєстрація декларацій, проведення ремонту приміщення тощо) є достатнім для формування у відповідачів упевненості у законності оформлення права власності на нерухомість у продавця.

Положеннями статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого Протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття "суспільний інтерес" має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції"). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року в справі "Трегубенко проти України").

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою досить широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах. Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Європейський суд з прав людини у справі "Іванова і Черкезов проти Болгарії" [Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria] (№46577/15) від 21.04.2016р., вказав, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

З матеріалів даної справи не вбачається, що втручання держави у право на мирне володіння відповідачем належним йому майном має легітимну мету та здійснюється з метою захисту суспільного, публічного чи загального інтересу, а також є пропорційним між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами відповідача, який втрачає належне йому майно без будь-якої компенсації.

Відповідач, як законний власник спірного об`єкту нерухомості, має правомірне очікування та законний інтерес щодо можливості отримання у користування відповідно до чинного законодавства земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування власного майна, що надавало б можливість мирно ним володіти.

Також, суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 369/6516/16-ц, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

За таких умов позбавлення відповідача-2 права власності на нерухоме майно без належної компенсації буде надмірним індивідуальним тягарем та, відповідно, порушенням ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №391054797 від 15.08.2024 право приватної власності на будівлю загальною площею 28,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), зареєстровано за Євдокимовою Наталією Миколаївною (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування №1082 від 10.06.2024, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (індексний номер рішення 73570272; номер запису про право власності 55384453).

Відтак, право власності Фізичної особи - підприємця Євдокимової Надії Миколаївни за даними Державного реєстру речових прав припинене 10.06.2024.

Будь-яких належних та достовірних доказів користування Фізичною особою - підприємцем Євдокимовою Надією Миколаївною земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , або здійснення будь-яких перешкод Дніпровській міській раді Фізичною особою - підприємцем Євдокимовою Надією Миколаївною у користуванні вказаною земельною ділянкою, після відчуження спірного нерухомого майна Євдокимовій Наталії Миколаївні прокурором до суду не надано.

З огляду на викладене, оскільки Фізична особа - підприємець Євдокимова Надія Миколаївна наразі не є власником спірної нерухомості та користувачем спірної земельної ділянки, господарський суд вважає, що позовні вимоги до Фізичної особи - підприємця Євдокимової Надії Миколаївни є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 заяву керівника Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області про вжиття заходів забезпечення позову задоволено: заборонено Фізичній особі-підприємцю Євдокимовій Надії Миколаївні та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі (магазину) загальною площею 28,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 заяву керівника Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області про вжиття заходів забезпечення позову задоволено: заборонено Фізичній особі Євдокимовій Наталії Миколаївні ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі (магазину) загальною площею 28,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101).

Відповідно до частини 9 статті 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина 10 статті 145 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на платника, Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Керівника Західної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до відповідача-1: Фізичної особи - підприємця Євдокимової Надії Миколаївни до відповідача-2: ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Судові витрати понесені Дніпропетровською обласною прокуратурою покласти на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 та від 19.08.2024.

Заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 та від 19.08.2024 зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2024

Суддя Ю.А. Бажанова