ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1528/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Курко Ю.О.

за участю представників:

прокурор: Гузь В.Г.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Дабіжа О.А.;

від третьої особи: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Віталія Шума, 9/102-Н) в інтересах держави в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області (67482, Одеська область, с. Дальник, вул. Дружби, 126; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул.Канатна, буд. 49, кв. 17; );

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); 2.ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» (67630, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Чоботарівка, вул. Одеська, буд. 3; )

про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, -

1. Суть спору.

08.04.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№1563/24) Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області до відповідача ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ", в якій прокурор просить суд:

1. Витребувати з незаконного володіння ТОВ СТАРТ КОНСАЛТИНГ на користь Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0788 площею 0,1 га (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 237).

2. Витребувати з незаконного володіння ТОВ СТАРТ КОНСАЛТИНГ на користь Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна, 16/8, кадастровий номер №:03:001:0789 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

Обґрунтовуючи звернення з відповідним позовом Виконувач обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури зазначає, що спірні земельні ділянки підлягають витребуванню у ТОВ СТАРТ КОНСАЛТИНГ, оскільки вони вибули з володіння Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області без належної правової підстави, всупереч ст.ст. 80, 80, 118, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№14455/24 від 08.04.2024) а також заява про забезпечення позову (вх.№2/567/24 від 08.07.2024).

Ухвалою суду від 10.04.2024, з метою забезпечення повного з`ясування обставин, господарський суд дійшов висновку про призначення заяви до розгляду у судовому засіданні, та призначив розгляд заяви про забезпечення позовну на 15.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

22.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про вступ у справу, як третьої особи з самостійними вимогами (вх.№16277/24), а також заперечення на арешт майна (вх.№16287/24).

В судовому засіданні 22.04.2024 суд задовольнив заяву про забезпечення позову та проголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

25.04.2024 до суду від позивача надійшла заява (вх.№16980/24) про усунення недоліків позовної заяви, згідно якої прокурором усунуто встановлені судом недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.04.2024 провадження у справі №916/1528/24 відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.05.2024.

24.05.2024 до суду надійшов відзив ТОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ» на позовну заяву (вх.№ 20970/24).

У судовому засіданні 27.05.2024, за участі прокурора та представника відповідача, було здійснено розгляд клопотання про витребування доказів, яке було задоволено частково про що було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвалою суду від 27.05.2024 (повний текст якої складено 03.06.2024), витребувано від КП «Агенція державної реєстрації» та комісії з реорганізації Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області реєстраційні справи №237 та №237 на об?єкти нерухомого майна, а саме земельні ділянки розташовані за адресою: Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський), с.Санжійка, вул. Сонячна, 16/8, АДРЕСА_2 , з кадастровими номерами №:03:001:0788, №:03:001:0789.

Вказану ухвалу суду Овідіопольською РДА отримано не було, натомість КП «Агенція державної реєстрації» отримала ухвалу суду 18.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення яка наявна в матеріалах справи (т.3, а.с. 91).

13.06.2024 до суду надійшла відповідь Чорноморської окружної прокуратури на відзив (вх.№29389/24).

13.06.2024 до суду надійшла заява Чорноморської окружної прокуратури про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (вх.№23390/24).

26.06.2024 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх.№24969/24).

26.06.2024 до суду надійшло клопотання від відповідача про витребування доказів (вх.№24972/24).

26.06.2024 до суду надійшла відповідача про застосування строку позовної давності (вх.№24973/24).

12.07.2024 до суду надійшло клопотання від відповідача про витребування доказів (вх.№26803/24).

У судовому засіданні 15.07.2024 за участі прокурора та представника відповідача, суд ухвалою у протокольній формі, замінив третю особу ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_1 , а також оголосив ухвалу в протокольній формі про відкладення розгляду справи на 01.08.2024.

15.07.2024 до суду надійшли пояснення Чорноморської окружної прокуратури у справі (вх.№27054/24) та заперечення на клопотання відповідача про застосування строків позовної давності (вх.№27058/24).

У судовому засіданні 01.08.2024 за участі прокурора та представника відповідача, суд ухвалою у протокольній формі, за результатом задоволення клопотання про відкладення, оголосив ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 15.08.2024.

15.08.2024 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача у справі (вх.№30329/24).

15.08.2024 до суду надійшло клопотання від відповідача про витребування доказів (вх.№30334/24).

У судовому засіданні 15.08.2024 за участі прокурора та представника відповідача, суд ухвалою у протокольній формі за результатом задоволення клопотання про відкладення, оголосив ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 19.09.2024.

18.09.2024 до суду надійшли пояснення Чорноморської окружної прокуратури у справі (вх.№34117/24).

18.09.2024 надійшло клопотання від відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх.№34176/24).

У судовому засіданні 19.09.2024 за участі прокурора, суд ухвалою у протокольній формі відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів (вх.№30334/24 від 15.08.2024), а також оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.10.2024.

Про вказане учасників справи було повідомлено шляхом направлення копій ухвали суду від 20.09.2024 до електронного кабінету представника відповідача, електронного кабінету Дальницької сільської ради, на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_1 та зареєстроване місцезнаходження ПП «ЮРИДЧИНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС».

02.10.2024 до суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх.№35777/24).

У судовому засіданні 10.10.2024, суд за результатом задоволення клопотання представника відповідача ухвалою у протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи по суті до 21.10.2024.

21.10.2024 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача по справі (вх.№38190/24).

У судовому засіданні 21.10.2024, суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи до 18.11.2024

У судовому засіданні 18.11.2024, суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи до 02.12.2024.

У судовому засіданні 02.12.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч. 6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Чорноморської окружної прокуратури.

Заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури звернувся до суду із позовом, в якому зазначав, що Чорноморською окружною прокуратурою 26.12.2023 шляхом моніторингу реєстру речових права встановлено, що 09.05.2023 приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. Одеського міського нотаріального округу, Одеської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- індексний номер 67518585 від 09.05.2023 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, Кадастровий номер земельної ділянки № :03:001:0788, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237;

- індексний номер 67516594 від 09.05.2023 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, Кадастровий номер земельної ділянки № :03:001:0789, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237.

Прокурор зазначає, що також було встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2007 по справі №2-7574/07 за позовом зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 а також інших осіб, до Дальницької сільської ради, відділу земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, позовні вимоги вищевказаних громадян задоволені у повному обсязі та визнано право власності на земельну ділянку за кожним громадянином, зобов`язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» зареєструвати та видати державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я кожного з позивачів, зобов`язано відділ земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області видати та підписати бланки державних актів на право власності за кожним громадянином.

На підставі зазначеного рішення, ОСОБА_4 оформила право власності на земельну ділянку площею, 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №792228 від 24.03.2008 реєстраційний номер 80 Кадастровий номер земельної ділянки № :03:001:0788;

Також, ОСОБА_6 оформив право власності на земельну ділянку площею, 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №792229 від 24.03.2008 реєстраційний номер 81 Кадастровий номер земельної ділянки №:03:001:0789.

Водночас прокурор зазначає, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.02.2010 по справі №2/951/10 позов, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та інших громадян до Дальницької сільської ради, відділу земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії залишений без розгляду.

Таким чином, прокурор зазначає, що рішення суду, на підставі якого з комунальної власності вибула земельна ділянка в даний час скасоване.

Водночас, на підставі: договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2008 реєстраційний номер № 12847 земельна ділянка загальною площею 0,1 га розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , державний акт серії ЯЖ №316731, реєстраційний номер 46) кадастровий номер № :03:001:0788.

Також, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2008 реєстраційний номер № 12846 земельна ділянка загальною площею 0,1 га розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відчужена ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , державний акт серії ЯЖ №316730, реєстраційний номер 47) кадастровий номер № :03:001:0789.

Водночас прокурор вказує, що рішенням Овідіопольського районного суду від 23.11.2011 № 2-1117/11, що набрало законної сили 05.12.2011, задоволено цивільний позов прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах Дальницької сільської ради Овідіопольського району та визнано недійсним державний акт ЯД № 792228 реєстраційний номер 80 від 24.03.2008 на земельну ділянку площею 0,1 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер № :03:001:0788, договір купівлі продажу земельної ділянки від 06.08.2008 реєстровий № 12847 на вищезазначену земельну ділянку, державний акт серії ЯЖ №316731, реєстраційний номер 46 від 24.03.2008 на цю земельну ділянку, а також визнано недійсним державний акт ЯД №792229 від 24.03.2008 реєстраційний номер 81 на земельну ділянку площею 0,1 га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер № :03:001:0789, договір купівлі продажу земельної ділянки від 06.08.2008 реєстровий № 12846 на вищезазначену земельну ділянку, державний акт серії ЯЖ №316730, реєстраційний номер 47 від 24.03.2008 на цю земельну ділянку та витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 вищезазначені земельні ділянки повернуто у власність Дальницької сільської ради.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості номер запису: 42227148 від 25.07.2018 тa 44281608 від 27.11.2018 про скасування права власності за ОСОБА_8 на підставі Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2011 № 2-1117/11 про визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, скасування їх реєстрації та визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок да договорів дарування.

Таким чином, прокурор стверджує, що земельні ділянки площею 0,1 га кожна, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , кадастрові номери № :03:001:0789, № :03:001:0788 перебувають у комунальній власності, а її розпорядником є Дальницька сільська рада.

Окрім того прокурор зазначає, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_3 зареєструвала право власності на дві земельні ділянки, площею 0,1 га кожна, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , кадастрові номери :03:001:0789, :03:001:0788.

На думку прокурора, всупереч п. 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 державним реєстратором Бурлаченко І.В., КП «Агенція державної реєстрації», зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 за відсутності відповідних рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність, а також за відсутності відомостей щодо придбання вказаної земельної ділянки.

В подальшому 12.04.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнеровою Р.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46491385 від 16.04.2019 за Приватним підприємством «Юридичний Консалтінг-Сервіс» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1 га кожна, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна, 16/8 16/9, кадастрові номери та :03:001:0789, :03:001:0788.

Підставою виникнення права власності у ПП «Юридичний Консалтінг-Сервіс» зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна серія та номер: б/н, виданий 12.04.2019, видавник: ПП «Юридичний Консалтінг-Сервіс», ОСОБА_3 ; рішення засновників, серія та номер: 5 від 11.04.2019, видавник ПП «Юридичний Консалтінг-Сервіс».

Також прокурор вказує, що в подальшому 07.05.2023 приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. Одеського міського нотаріального округу, Одеської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери 67516594 та 67518585 від 09.05.2023 зареєстровано право власності за ТОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ» на земельні ділянки площею 0,1 га кожна, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови за адресою: АДРЕСА_3 та 16/9, кадастрові номери :03:001:0789, :03:001:0788, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 237 та 237.

Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності є акт приймання- передачі, серія та номер: 1502, 1503, виданий 06.05.2023, видавник Дімітрова Т.А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 1500, виданий 06.05.2023 видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

Водночас вбачається, що оскільки останнім власником вищезазначених земельних ділянок є ТОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ», то земельні ділянки підлягають витребуванню у нього, у зв`язку з тим, що вони вибули із володіння сільської ради без відповідного рішення сільської ради, усупереч ст.ст. 80, 81, 118, 122 Земельного Кодексу України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», а отже без належної правової підстави.

За таких обставин, прокурор вважає, що оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0788 №:03:001:0789, вибули з власності Дальницької територіальної громади в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, без належної правової підстави, тобто поза волею власника, вбачаються підстави для звернення до суду з віндикаційним позовом про витребування зазначених земельних ділянок від ТзОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ» як особи, за якою на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

У відповіді на відзив, керівник Чорноморської окружної прокуратури зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження з розпорядження землями комунальної власності територіальних громад належать відповідним сільським, селищним, міським радам, тобто власником спірних земельних ділянок є Дальницька територіальна громада від імені якої виступає Дальницька сільська рада. Однак, вказаний орган не здійснив достатніх заходів, що спрямовані на захист державних інтересів, зокрема на запит прокуратури від 25.01.2024 Дальницькіа сільська рада повідомила що ОСОБА_3 , до сільської ради з заявами та зверненнями не звертались, Дальницькою сільською радою рішення про передачу у власність ОСОБА_3 земельних ділянок не приймалось, а у листі від 18.03.2024 зазначає про наявність підстав для представництва та неможливість звернення до суду з позовом через відсутність можливості сплати судового збору.

Також зазначає, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», адже саме орган в інтересах якого і звернувся прокурор з відповідним позовом, повідомив про наявні порушення та просив вжити відповідних заходів, що і є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Крім того, частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Також прокурор вказує, відсутність волевиявлення власника територіальної громади, щодо передачі її у власність будь яким особам підтверджується тим, що станом на теперішній час спірну земельну ділянку в установленому законом порядку відчужено не було, підстави передбачені законом для припинення права комунальної власності на земельні ділянки за Дальницькою сільською радою відсутні, а тому право комунальної власності в установленому законом порядку, не втрачалось, а зберігається до його належного оформлення.

У поясненнях по справі прокурор вказує, що саме шляхом моніторингу реєстру речових прав встановлено порушення інтересів держави що полягало в незаконному заволодінні землею комунальної власності, за таких обставин, прокурор вважає твердження відповідача про пропуск ним трирічного строку позовної давності є необґрунтованим, оскільки про порушення прав Дальницької сільської ради прокуратура дізналась лише у грудні 2023 року.

3.2. Аргументи ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ".

У відзиві на позовну заяву ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" зазначає, що починаючи від 23 листопада 2011 року Дальницька сільська рада мала право здійснити державну реєстрацію речових прав на підставі рішення Овдіопольського районного суду по справі № 2-1117//11 на земельні ділянки, площею 0.1 га кожна, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та 16/9, кадастрові номери №:03:001:0789, №:03:001:0788, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 237 та 237, але не скористалась цим правом, без наявності об`єктивних причин, що перешкоджали цій дії.

Водночас, реєстрація права власності ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки відбулася 29.11.2018 року на підставі заяви про поділ земельної ділянки серія та номер: 1767, виданої 29.12.2007 року, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, відомостей ДЗК, серія та номер: 5894590, виданих 29.11.2018 року, видавник земельний кадастр.

Отже, в період від 29.12.2018 року, з моменту виникнення законних підстав для набуття права власності ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки, Дальницька сільська рада могла б знати про оформлення права власності земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та іншими набувачами, якби реалізувала своє право в реєстрації речових прав на підставі рішення Овдіопольського районного суду по справі № 2-1117/11 на спірні земельні ділянки.

Також, з моменту реєстрації права власності ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки, а саме з 29.12.2018 року до моменту звернення прокурора у інтересах Дальницької сільської ради, а саме від 01.04.2024 року минуло 5 років та 5 місяців.

Відповідач зазначає, що в Дальницької сільської ради не виникло ні права власності, ні права розпорядження на земельні ділянки з кадастровими номерами № :03:001:0789 та №:03:001:0788 після прийняття рішення №2-1117/11 Овідіопольського районного суду Одеської області про визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, скасування їх реєстрації та визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договорів дарування, що створило прогалину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відтак, у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості про ймовірне право власності чи право розпорядження у Дальницької сільської ради щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0789 та :03:001:0788 через прогалину в реєстрі, то у ТзОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ» після перевірок документації щодо права власності на земельні ділянки у ПП «Юридичний консалтинг центр» та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не могло виникнути сумнівів щодо недостовірності відомостей з даного реєстру про право власності на дані земельні ділянки у ПП «Юридичний консалтинг-сервіс», яке до цього законно набуло право власності на дані земельні ділянки у ОСОБА_3 на підставі акту прийому- передачі нерухомого майна серія та номер: б/н, виданого 12.04.2019, видавник: ПП «Юридичний Консалтінг-Сервіс», ОСОБА_3 ; рішення засновників, серія та номер: 5 від 11.04.2019, видавник ПП «Юридичний Консалтінг-Сервіс».

У зв`язку з чим, ТОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ» законно та добросовісно набуло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0789 та :03:001:0788 на підставі акту прийому-передачі, серія та номер 1502, 1503, виданого 06.05.2023, видавник Дімітрова Т.А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 1500, виданого 06.05.2023 видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу та проявило розумну обачність при вивчені відомостей в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Також відповідач стверджує, що у зв`язку з тим, що сільрада не набула права власності на спірні земельні ділянки, то право володіння та право власності у неї не виникло, а відтак застосування даних положень буде порушувати права ТОВ «СТАРТ КОНСАЛТИНГ».

У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури.

У запереченнях на відповідь на відзив, ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" вказує, що Чорноморською окружною прокуратурою не надано належних доказів, щодо підтвердження даної підстави представництва, окрім формального повідомлення Дальницької сільської ради у листі від 18.03.2024 про неможливість звернутись до суду за захистом своїх прав через ймовірну нестачу коштів для оплати судового збору.

Відповідач зазначає, що Чорноморською окружною прокуратурою не надано жодних належних доказів, що б підтверджували ані потребу держави у цьому майні, ані наявність «суспільного інтересу», ані ймовірну відсутність коштів для сплати судового збору Дальницькою сільською радою. Також не доведена потреба інтересу держави в невідкладному захисті, зв`язок такої потреби з «суспільним інтересом» та бездіяльність компетентного органу.

Також відповідач вказує, що відомості з Державного реєстру прав презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.

Крім того, ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" надало до суду заяву про застосування строку позовної давності в якій зазначає, що перебіг строку позовної давності почався з моменту реєстрації права власності ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки, а саме з 29.12.2018 та є пропущеним, у зв`язку чим просить застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.11.2011 по справі №2-1117/11, що набрало законної чинності 05.12.2011, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2007 визнано право власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:001:0789 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:001:0788 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

24.03.2008 на підставі даного рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2007 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відділом Держкомзему у Овідіопольському районі були видані державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки і це право в установленому законом порядку було зареєстровано.

Вказані особи уклали договори купівлі-продажу даних земельних ділянок з ОСОБА_7 , в результаті чого на ім`я останнього були видані державні акти на зазначені земельні ділянки.

23.11.2011 заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області по справі №2-1117/11, що набрало законної чинності 05.12.2011, вирішено наступне:

- визнано недійсним державний акт серії ЯД №792229, реєстраційний номер 81 від 24 березня 2008 року, на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0789 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- визнано недійсним державний акт серії ЯД №792228, реєстраційний номер 80 від 24 березня 2008 року, на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0788 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнано недійсним та скасовано договір купівлі-продажу земельної ділянки 06.08.2008 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 12846, відповідно до якого ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_7 купив належну ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) яка розміщена за адресою: АДРЕСА_4 ;

- визнано недійсним та скасовано договір купівлі-продажу земельної ділянки 06.08.2008 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 12847, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_7 купив належну ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) яка розміщена за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯЖ №316731, реєстраційний номер 46 від 24 березня 2008 року, на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0788 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності державний акт серії ЯЖ №316730, реєстраційний номер 47 від 24 березня 2008 року, на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0798 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 та зобов`язано його повернути у власність Дальницької с/ради, Овідіопольського району земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0788 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 та земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0798 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

З інформаційної довідки №362918743, копія якої наявна в матеріалах справи, а саме з відомостей з державного реєстру речових прав на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0788 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , вбачається, наступне:

27.11.2018 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_2 , номер відомостей про речове право 27191851, документи, подані для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 3528346, виданий 25.07.2018, видавник: Державний земельний кадастр; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ№316731, виданий 24.03.2008, видавник: Відділ земельних ресурсів у Овідіопольському районі; розмір частки: 1/1.

25.07.2018 право власності було скасовано на підставі заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2011 по справі №2-1117/11, відомості внесено до реєстру 25.07.2018 Бадьорна К.Ю., Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області індексний номер рішення 42227148;

29.11.2018 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , номер відомостей про речове право 29254151, державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Одеська область Бурлаченко І.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44406090 від 04.12.2018; документи, подані для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 5894590, виданий 29.11.2018, видавник: Державний земельний кадастр; заява про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1767, виданий 29.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; розмір частки: 0.

12.04.2019 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС", , номер відомостей про речове право 31198803, державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Одеська область Кушнерова Р.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 46491385 від 16.04.2019; документи, подані для державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.04.2019, видавник: ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС", ОСОБА_3 ; рішення засновників, серія та номер: 5, виданий 11.04.2019, видавник: ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС"; розмір частки: 0.

07.05.2024 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ", , номер відомостей про речове право 31198803, державний реєстратор приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67518585 від 09.05.2023; документи, подані для державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1502,1503, виданий 06.05.2023, видавник: Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 1500, виданий 06.05.2023, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А.; розмір частки: 1/1.

Також з інформаційної довідки №362918743, а саме з відомостей з державного реєстру речових прав на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0798 будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , вбачається, наступне:

- 27.11.2018 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 РНОКПП відсутній, номер відомостей про речове право 29137915, документи, подані для державної реєстрації державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ№316729, виданий 24.09.2008, видавник: РВЗР; розмір частки: 1/1;

- 27.11.2018 право власності було скасовано на підставі заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2011 по справі №2-1117/11, відомості внесено до реєстру 27.11.2018 ОСОБА_10 Комунальне підприємство "Агенція державної реєстрації", Одеської області, індексний номер рішення 44281608;

- 29.11.2018 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , номер відомостей про речове право 29254367, державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Одеська область Бурлаченко І.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44406325 від 04.12.2018; документи, подані для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 5894516, виданий 29.11.2018, видавник: Державний земельний кадастр; заява про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1767, виданий 29.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; розмір частки: 0;

- 12.04.2019 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС", , номер відомостей про речове право 31200558, державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Одеська область Кушнерова Р.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 46493261 від 16.04.2019; документи, подані для державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 11.04.2019, видавник: ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС"; рішення засновників, серія та номер: 5, виданий 11.04.2019, видавник: ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС"; розмір частки: 0;

- 07.05.2024 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ", , номер відомостей про речове право 50199200, державний реєстратор приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67516594 від 09.05.2023; документи, подані для державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1502,1503, виданий 06.05.2023, видавник: Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; рішення про надання згоди на передачу майна, серія та номер: 1500, виданий 06.05.2023, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А.; розмір частки: 1/1.

Рішенням засновників №5 Приватного підприємства «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» від 11.04.2019, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_3 було включено до складу засновників ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» із вкладом до статутного капіталу, зокрема, наступного нерухомого майна:

- земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0789. Опис об`єкта: Площа (га): 0.1. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Адреса: АДРЕСА_4 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :03:001:0788 Опис об`єкта: Площа (га): 0.1. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови. Адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 11.04.2019, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_3 передала а ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» прийняло у якості внеску до статутного капіталу останнього, вищезазначені земельні ділянки.

За результатами вищенаведених подій, ОСОБА_3 стала єдиним учасником ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» частка якої в статутному капіталі підприємства становила 400 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу.

Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-702 від 05.05.2023 посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано дане свідоцтво складається з 100 % статутного капіталу Приватного підприємства «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС», .

05.05.2023 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_11 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав на ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС», копія якого наявна в матеріалах справи, відповідно до якого продавець передає у власність покупця майнові права на ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС», які відповідають вкладу (внеску) до статутного капіталу в розмірі 100%, що складає 400 000,00 грн, а покупець приймає та оплачує вищезазначені майнові права.

Рішенням №2 Єдиного учасника (власника) ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» від 05.05.2023 ОСОБА_1 яка є єдиним учасником (власником) приватного підприємства, прийнято рішення про затвердження продажу майнових прав на підприємство ОСОБА_1 в статутному капіталі підприємства, виключено її зі складу засновників та затверджено що майнові права на підприємство у розмірі 100% належать ОСОБА_11 .

Рішенням засновника (власника) №3 ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» від 06.05.2023 ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» було включено до складу учасників ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ", та до складу останнього було внесено додатковий вклад за рахунок об`єктів нерухомого майна, що належить ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» на праві приватної власності, зокрема спірні земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0788 та кадастровим номером :03:001:0789.

Також відповідно до акту прийому-передачі майна до статутного капіталу від 06.05.2023 ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» передало а ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" прийняло як вклад до статутного капіталу вказані земельні ділянки.

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" №2 від 09.05.2023, загальними зборами учасників відповідача, було прийнято до складу учасників ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» до складу учасників товариства, та затверджено розміри часток учасників товариства, які є наступними:

- ОСОБА_12 володіє часткою у статутному капіталі в розмірі 1000,00 грн, що становить 0,002 % статутного капіталу;

- ПП «ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС» володіє часткою у статутному капіталі в розмірі 400 000,00 грн, що становить 99,998 % статутного капіталу.

Як встановлено судом, Перший заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури направив Дальницькій сільській раді Одеського району Одеської області звернення №63-491ВИХ-24 від 25.01.2024, в якому прокурором вказано, що шляхом моніторингу реєстру речових права встановлено, що 29.11.2018 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Бурлаченко І.В. за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельні ділянки площею по 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови Одеська область, Овідіопольський район с. Санжійка, вул. Сонячна, 16/8 та 16/9, кадастрові номери земельних ділянок № :03:001:0788; № :03:001:0789.

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою встановлення наявності підстав для представництва та реалізації функцій прокуратури, Перший заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури просив надати на адресу прокуратури в строк до 26.01.2024 інформацію щодо обізнаності та підстав вибуття вищезазначеної земельної ділянки із земель комунальної власності Дальницької сільської ради (копії рішень), а також зазначити інформацію щодо звернення ОСОБА_3 із заявами про передачу у власність вказаних земельних ділянок, а також просив зазначити позицію, щодо вжиття заходів позивного характеру.

У відповідь на дане звернення, Дальницька сільська рада листом №159 від 26.01.2024 повідомила, що станом на теперішній час земельні ділянки № 16/8, 16/9 по вулиці Сонячній в селі Санжійка не значиться в реєстрі землевласників та землекористувачів с. Санжійка Дальницької сільської ради.

Щодо підстав відчуження та оформлення права власності на вказані земельні ділянки №16/8 та №16/9 по вулиці Сонячній в селі Санжійка за ОСОБА_3 та іншим набувачами, Дальницькій сільській раді стало відомо тільки з листа прокуратури від 25.01.2024 та Дальницькою сільською радою жодних рішень щодо передачі у власність вищезазначених земельних ділянок не приймалось.

15.03.2024 Перший заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури повторно звернувся до Дальницької сільської ради з листом №63-1803ВИХ-24.

У даному листі прокурор зазначає, що оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0788; :03:001:0789 вибули з власності Дальницької сільської ради без відповідної правової підстави, тобто поза волею власника, вбачаються підстави для звернення до суду з віндикаційним позовом про витребування зазначених земельних ділянок від осіб, за якими на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на ці земельні ділянки.

Також прокурором було повідомлено про вказані факти порушень законодавства з метою вжиття вичерпних заходів реагування в межах наданих повноважень, у тому числі звернення до суду з позовом про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0788; :03:001:0789 з чужого незаконного володіння та було вказано про необхідність надання до прокуратури інформації про результати розгляду даного листа з наданням копій відповідних документів щодо вжитих заходів реагування на усунення порушень вимог законодавства, а у разі невжиття відповідних заходів реагування, повідомити про причини.

Листом № 472 від 18.03.2024 Дальницька сільська рада повідомила, у якості відповіді на вищезазначене звернення прокурора, що оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0788, :03:001:0789 вибули з комунальної власності Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області без відповідної правової підстави, тобто поза волею власника, вбачаються підстави для звернення до суду з віндикаційним позовом про витребування зазначених земельних ділянок від осіб, за якими на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на ці земельні ділянки. Однак у зв`язку з відсутністю в Дальницької сільської ради можливості здійснити сплату судового збору, через що сільська рада не може звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Враховуючи дану відповідь органу місцевого самоврядування Чорноморська окружна прокуратура направила Дальницькій сільській раді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлення №63-2039ВИХ-24 від 25.03.2024, в якому повідомила про факти порушень законодавства, та з метою вжиття вичерпних заходів реагування в межах наданих повноважень, щодо звернення до суду з позовом про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0788 та :03:001:0789 з чужого незаконного володіння. Також зазначено, що позовну заяву в інтересах держави в особі Дальницької сільської ради до ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння найближчим часом буде скеровано до Господарського суду Одеської області.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо підстав звернення прокурора з позовом до суду.

У ст. 13 Конституції України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

У Рішенні від 05 червня 2019 року №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Як було встановлено судом, Чорноморська окружна прокуратура направляла відповідні звернення до Дальницької сільської ради, про надання інформації про обставини вибуття спірних земельних ділянок з комунальної власності а також про необхідність вжиття заходів позовного характеру (звернення №53-491вих24 від 25.01.2024; звернення №63-180ВИХ-24 від 15.03.2024).

У відповідь на дані звернення Дальницька сільська рада повідомила, що позбавлені можливості здійснити сплату судового збору, через що сільська рада не може звернутися до суду із захист своїх порушених прав та законних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до п.п. 1 п. а) ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, у сфері повноважень щодо управління комунальною власністю, зокрема, належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

У даній справі виконувач обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області до відповідача про витребування земельних ділянок, які, як ним стверджується незаконно вибули із комунальної власності саме вказаної сільської ради та повинно бути повернуто в її володіння. Натомість Дальницька сільська рада не вжила заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України, у зв`язку із чим таких заходів було вжито прокурором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Звертаючись до суду з позовом прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, зокрема, бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Матеріалами справи також підтверджується, що Чорноморська окружна прокуратура на адресу Дальницької сільської ради скерувала повідомлення, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», № 63-2039ВИХ-24 від 25.03.2024 про намір звернутися до суду в її інтересах із зазначеним позовом.

За таких обставин, оскільки сільська рада самостійно не виявила наміру звернутися до суду, про що повідомила прокуратуру, суд доходить висновку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області.

5.2. Щодо витребування земельних ділянок з володіння відповідача.

Враховуючи той факт, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області по справі №2-1117/11, від 27.11.2011 що набрало законної чинності 05.12.2011, було визнано недійсними та скасовано договори купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0798 та :03:001:0788, скасовано державні акти які посвідчують право власності ОСОБА_7 на земельні ділянки, та які було витребувано з незаконного володіння останнього, а також зобов`язано його повернути їх у власність Дальницької с/ради, Овідіопольського району, суд доходить логічного висновку що проведення державної реєстрації за ним права власності на дані земельні ділянки підставі скасованих рішенням суду документів є протиправним та незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі.

Застосовуючи статтю 216 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду в пунктах 66-70 постанови від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 вказала, що за змістом абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Одним з таких наслідків є реституція. Вона спрямована на відновлення status quo anteу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України).

Окрім того, у пункті 10.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі № 918/1043/21, яка є останньою правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладено такі висновки: "Якщо законом не встановлені особливі умови застосування правових наслідків недійсності правочину або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, позивач, який заявляє вимогу про повернення йому в натурі переданого за недійсним правочином або відшкодування вартості переданого, заявляє реституційну вимогу, яку суд за існування для того підстав задовольняє, застосовуючи двосторонню реституцію. У цьому випадку відповідач є стягувачем у частині рішення про повернення йому переданого ним за недійсним правочином майна або відшкодування вартості".

Таким чином, господарський суд вказує, що у зв`язку із прийнятим Овідіопольським районним судом Одеської області заочним рішенням про визнання недійсними документів які посвідчують право власності осіб які набули його на спірні земельні ділянки після вибуття із комунальної власності, такі земельні ділянки вважаються такими що повернулися в комунальну власність, а саме у власність Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області.

Вказане також узгоджується із правовим висновком КГС ВС викладеним у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, відповідно до якого, за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

Щодо проведення державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_3 суд зазначає наступне:

Як було встановлено судом, згідно відомостей з державного реєстру речових прав, ОСОБА_3 подано на державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0798 такі документи відомості з ДЗК, серія та номер: 5894516, виданий 29.11.2018, видавник: Державний земельний кадастр; заява про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1767, виданий 29.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, на державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0788 подано такі документи відомості з ДЗК, серія та номер: 5894590, виданий 29.11.2018, видавник: Державний земельний кадастр; заява про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1767, виданий 29.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного Кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 134 Земельного Кодексу України, передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Передача в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки, здійснюється виключно на земельних торгах. У такому разі положення частини другої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до п.81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Також як було встановлено судом із листа Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області №472 від 18.03.2024, в сільській раді в реєстрі землевласників та землекористувачів с. Санжійка інформація про земельні ділянки №1б/8 та №1б/9 по вулиці Сонячній та її власників відсутня. Сільською радою не приймалися рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і про затвердження такого проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки за вказаними вище адресами. Належна правова підстава у гр. ОСОБА_3 щодо отримання цих земельних ділянок у власність відсутня.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження то це є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що на підставі документів які були подані ОСОБА_3 для державної реєстрації права власності за нею на спірні земельні ділянки, а саме відомостей з ДЗК серія та номер 5894590 виданий 29.11.2018 Державним земельним кадастром та відомостей з ДЗК серія та номер 5894516 виданий 29.11.2018 Державним земельним кадастром, а також заяви про поділ земельної ділянки серія та номер 1767 виданої 29.12.2007 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, не можливо було здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 та за такими документами право власності на земельні ділянки комунальної власності не могло перейти до неї.

Також суд зазначає, що державна реєстрація права власності ОСОБА_7 була здійснена через 7 років (25.07.2018 земельна ділянка :03:001:0788 та 27.11.2018 земельна ділянка :03:001:0798) після скасування правовстановлюючих документів а також за чотири місяці до державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку :03:001:0788 та за день до державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку :03:001:0798, що також закладає обґрунтовані сумніви у суду щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки.

Таким чином, подальше передання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0788 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 та земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :03:001:0798 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 до статутного капіталу Приватного підприємства "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС", у якості внеску, та входження ОСОБА_3 в склад учасників підприємства, в результаті чого остання стала єдиним учасником такої юридичної особи, а також подальше внесення спірних земельних ділянок у якості додаткового вкладу до статутного капітулу ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ", у зв`язку з входженням ПП "ЮРИДИЧНИЙ КОНСАЛТІНГ-СЕРВІС" до складу учасників відповідача у справі необхідно розцінювати як самовільне розпорядження землею комунальної власності, без достатніх на це правових підстав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що підставою набуття права власності є, зокрема, відповідний правочин (частина перша статті 328 Цивільного кодексу України), а не свідоцтво про право власності як документ і не державна реєстрація права приватної власності на цей об`єкт. Така реєстрація, як і видання на підтвердження права власності певного документа, не є тими діями, що за законом зумовлюють виникнення права власності. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Така позиція викладена, зокрема, у постановах від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 23.06.2020 у справі № 680/214/16, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20.

Внаслідок вказаних протиправних дій, відбулося неправомірне вибуття земельних ділянок з володіння територіальної громади в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, внаслідок чого стало можливим незаконне заволодіння земельною ділянкою територіальної громади. Тобто вчинення такого правочину порушує публічний порядок і відповідно до частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17, від 19.05.2020 у справі № 922/4206/19.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення позову про витребування майна до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених, зокрема, статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №607/15052/16).

Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, приводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна.

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем) власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. Такий правовий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19.

При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Така позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19.

За таких усталених правових позицій жодна інша вимога, пред`явлена позивачем з наміром повернути володіння спірним нерухомим майном (про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію, про скасування записів у Державному реєстрі прав, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності, внесення відповідних відомостей до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно), не відповідає належному способу захисту у такій справі, що також є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Водночас стаття 400 Цивільного кодексу України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

При цьому статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено можливість добросовісного набувача набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 Цивільного кодексу України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 вказаного кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Стаття 388 Цивільного кодексу України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Велика Палата Верховного Суду в постановах, зокрема, від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 та від 21.09.2022 у справі №908/976/19 виснувала, що перевірка добросовісності набувача цього майна здійснюється саме при вирішенні питання про витребування майна.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 виснувала про важливе значення належної перевірки обставин, які свідчать про добросовісність або недобросовісність набувача як для застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна як такого, що може вважатися відповідним нормам справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які мають право розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 Цивільного кодексу України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2023 у справі №607/15052/16 також зазначила, що добросовісність набуття виключається, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна у власність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про арешт майна, заборону його відчуження, наявна інформація в Єдиному державному реєстрі судових рішень про судовий спір щодо цього майна, за обставинами якого останнє може перебувати у володінні іншої особи, ніж власник, і може бути повернутим власникові чи витребуваним на його користь. Такі відомості, за висновками Великої Палати Верховного Суду, повинні спонукати покупця до більшої обачливості.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом станом на момент передачі спірних земельних ділянок у статутний капітал ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" (06.05.2023) у Єдиному державному реєстрі судових рішень було наявне заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2011 у справі № 2-1117/11, у якому зазначалося про протиправність вибуття земельних ділянок з комунальної власності та про зобов`язання останнього володільця, а саме ОСОБА_7 повернути їх у власність Дальницької сільської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог прокурора та необхідності витребування з незаконного володіння ТОВ "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" спірних земельних ділянок.

5.3.Щодо застосування позовної давності даних правовідносин суд зазначає наступне.

Позовна давність відповідно до вимог ст.256 Цивільного кодексу України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог статті 267 Цивільного Кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, заява про застосування позовної давності може подаватися стороною лише до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 8 постанови Верховного Суду від 11.04.2023 у справі № 923/1137/21.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, від 30.05.2018 у справі № 359/2012/15-ц, у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 911/1014/20).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, постанову 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц).

Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення. Такий підхід у судовій практиці є усталеним (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункти 52, 96),від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц (пункт 7.34)) (пункти 241- 243 постанови Великої Палати від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21).

Суд зауважує, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Відповідачем під час розгляду справи у своїх заявах по суті справи та поясненнях неодноразово зазначалося про необхідність застосування позовної давності до позовних вимог.

Як зазначає відповідач у додаткових поясненнях по справі (вх.№30329/24 від 15.08.2024), що реєстрація права власності Мусієнко С. М. на вищезазначені земельні ділянки, проведена 29.11.2018 року до моменту звернення прокурора у інтересах Дальницької сільської ради до суду, а саме від 01.04.2024, таким чином минуло 5 років та 5 місяців. У зв`язку з чим відповідач вважає, що перебіг строку позовної давності почався з моменту реєстрації права власності ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки, а саме з 29.11.2018 року.

Також відповідач вказує що з цього моменту Дальницька сільська рада мала об`єктивну можливість дізнатися про порушення її прав.

Щодо вказаного господарський суд зазначає наступне.

30.03.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Також, згідно п. 7 Прикінцевих положень ГК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відміна карантину відбулась на підставі Постанови Кабінету Міністрів №651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

До відміни карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, а саме 15.03.2022 року, Верховною Радою України прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнені пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи норми права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, п. 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, підлягає застосуванню з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

В подальшому 08.11.2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України №3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», відповідно до якого пункт 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України змінено і викладено в такій редакції: у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Виходячи з вищенаведених положень законодавства, за всіма вимогами, що виникли після березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, строки вважаються продовженим на підставі п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п. 7 Прикінцевих положень ГК України.

З огляду на зазначені обставини, строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки його перебіг зупинено на підставі п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відтак, суд відхиляє заяву відповідача стосовно застосування наслідків спливу позовної давності.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області цілком обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору у розмірі 25 262,14 грн та витрат зі сплати судового збору за забезпечення позову в розмірі 1514,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, буд. 49, кв. 17; ) на користь Дальницької сільської ради Одеської області (67482, Одеська область, с. Дальник, вул. Дружби, 126; ) земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0788 площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна, 1Б/9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

3.Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, буд. 49, кв. 17; ) на користь Дальницької сільської ради Одеської області (67482, Одеська область, с. Дальник, вул. Дружби, 126; ) земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0789 площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна, 1Б/8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ КОНСАЛТИНГ" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, буд. 49, кв. 17; ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) 26 776/двадцять шість сімсот сімдесят шість/грн 14 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 12 грудня 2024 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська