ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Справа№ 925/222/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Цікра А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 02.12.2024

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" - адвоката Шкварко Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 (повний текст складено 21.04.2022)

у справі №925/222/22 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Гончара Миколи Миколайовича

до Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М"

про визнання поновленими договорів оренди землі та визнання додаткових угод укладеними,-

В судовому засіданні 02.12.2024 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 позов задоволено частково.

Визнано поновленими на той самий строк і на тих самих умовах договори оренди земельних ділянок від 18 листопада 2010 року, укладені між Смілянською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Гончаром Миколою Миколайовичем, зареєстровані у міськрайонному управлінні Деркомзему у м. Сміла та Смілянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 11 травня 2011 року за №00009, №00004, №00008, №00005, №00012, №00007, №00006, №00010, №00011.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 у справі №925/222/22 задоволено.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 у справі №925/222/22 скасовано.

Прийнято нове рішення про відмову в позові.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гончара Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" (вул. Володимира Великого, 8, м. Миронівка, Київська обл., Обухівський р-н, 08801, ) 3 721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

12.11.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 11.11.2024) через підсистему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" - адвокатом Шкварко В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" - адвоката Шкварко Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у справі №925/222/22 призначено до розгляду на 02.12.2024.

В судове засідання апеляційної інстанції 02.12.2024 учасники апеляційного провадження не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки неявка учасників апеляційного провадження не перешкоджає розгляду заяви, судова колегія вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження вимоги про стягнення з позивача на користь апелянта 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, апелянтом надано суду:

- копію додаткової угоди №2 від 18.06.2022 про визначення вартості послуг по договору №21/01-01 від 27.01.2022;

Копію платіжної інструкції №52072117SB про сплату 10 000 грн правової допомоги (підготовка та внесення апеляційної скарги) у справі №925/222/22 ТОВ «Благоустрій-М».

27.01.2022 між Адвокатським об`єднанням «ЮРТЕРРА» та ТОВ «Благоустрій-М» укладено Договір про надання правової допомоги №21/01-01.

18.06.2022 між Адвокатським об`єднанням «ЮРТЕРРА" та ТОВ «Благоустрій-М» укладено додаткову угоду №2 від 18.06.2022 про визначення вартості послуг по договору №21/01-01 від 27.01.2022, згідно якої сторони погодили вартість надання правової допомоги за основним договором, а саме:

Підготовка та внесення апеляційної скарги у справі №925/222/22 - 6000,00 грн.

Участь в засіданнях 1000,00 грн за одне засідання.

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною основного договору та укладена в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі сторін.

Повноваження адвоката Шкварко В.В. в апеляційній інстанції підтверджено ордером Серії СА №1077606 від 16.02.2024, виданим Адвокатським об`єднанням «ЮРТЕРРА» на надання правової допомоги ТОВ «Благоустрій-М» в Північному апеляційному господарському суді.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., стосовно якої подано заяву, відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також приймаючи до уваги відсутність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" з покладанням на Фізичну особу-підприємця Гончара Миколи Миколайовича обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

При цьому підстав для відмови у задоволенні заяви апелянта про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів не вбачає.

Одночасно представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" було заявлено про стягнення з позивача на користь ТОВ "Благоустрій-М" 7849,00 грн. витрат на сплату судового збору в суді касаційної інстанції щодо оскарження ухвал Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, 20.03.2023, 31.10.2023 про закриття провадження у даній справі.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 (головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) задоволено заяву позивача про закриття апеляційного провадження та закрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М". Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.12.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" задоволено частково. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №925/222/22 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 (головуючий суддя: Шаптала Є.Ю., судді: Чорногуз М.Г., Михальська Ю.Б.) задоволено заяву позивача про закриття апеляційного провадження та закрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М".

Постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 29.05.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 (головуючий суддя: Кравчук Г.А., судді: Козир Т.П., Коробенко Г.П.) задоволено клопотання позивача про закриття апеляційного провадження та закрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М".

Постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 22.01.2024 у справі №925/222/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" задоволено; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

За подання касаційних справ при оскарженні ухвал Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, 20.03.2023, 31.10.2023 про закриття провадження у даній справі, було сплачено 2481,00 грн. 01.11.2022 (платіжне доручення №535), 2684,00 грн. 10.04.2023 (платіжна інструкція №536), 2684,00 грн 22.11.2023 (платіжна інструкція №586).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розподіл судових витрат, у тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, має здійснюватися за наслідками вирішення усіх позовних вимог тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 у справі №925/222/22 задоволено, рішення Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 у справі №925/222/22 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в позові, - відповідно до ст..129 ГПК України з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" підлягає стягненню 7 849,00 грн. судового збору за подання касаційних скарг у даній справі.

Керуючись ст. 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" - адвоката Шкварко Вікторії Вікторівни щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №925/222/22 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончара Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благоустрій-М" ((вул. Володимира Великого, 8, м. Миронівка, Київська обл., Обухівський р-н, 08801, ) 7 849,00 грн. судового збору за подання касаційних скарг, 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №925/222/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст додаткової постанови підписано 13.12.2024 після виходу судді Хрипуна О.О. з лікарняного.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

О.О. Хрипун