ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/814/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Шароварський В.В. дов. №375/24 від 26.12.2023

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К"

про стягнення 3 885 307, 92 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області розглянув згідно ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2024 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" про стягнення 3 885 307, 92 грн. за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначено на 03.09.2024 о 14:30 год. (далі за текстом - Суд).

Суд ухвалою від 03.09.2024 відклав підготовче засідання на 30.09.2024 о 14:30 год.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 30.09.2024 продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання на 29.10.2024 о 10:00 год.

28.10.2024 на сайті судової влади України розміщено оголошення, повідомлено про тимчасову непрацездатність судді (а.с. 55).

Суд ухвалою від 04.11.2024 призначив підготовче засідання на 21.11.2024 о 12:00 год.

Суд ухвалою від 21.11.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу №906/814/24 до судового розгляду по суті на 12.12.2024 о 11:00 год.

11.12.2024 на електронну пошту суду, з дотриманням вимог про КЕП, надійшла заява від представника відповідача (вх. г/с №15495/24 від 11.12.2024) у якій просить Суд, відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із проведенням сторонами спору переговорів, щодо узгодження умов мирової угоди.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 12.12.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" заперечував щодо задоволення заяви представника відповідача від 11.12.2024 (вх. г/с №15495/24 від 11.12.2024). Зазначив, що сторони не обмежені у праві укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання рішення суду.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК.

Так, за змістом частини 1, пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

За змістом статті 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Така правова позиція сформована, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.09.2024 у справі № 927/396/23.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

Після виходу Суду з нарадчої кімнати оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" звернулося до суду до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" про стягнення 3 885 307, 92грн, з яких: 3 810 014,51 грн основного боргу, 28 174,53 грн пені, 3 250,91 грн 3% річних, 43 507,97 грн інфляційних втрат (надалі за текстом - Позивач, Відповідач).

В обґрунтування підстав поданого позову ТОВ "Твій Газзбут" посилається на невиконання відповідачем ТОВ "Термокерамік-К" умов укладеного сторонами договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-88471-22 від 20.06.2022 в частині несвоєчасної оплати за поставлений газ на суму 3 810 027,03 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення 28 174,53 грн пені, 3 250,91 грн 3% річних, 43 507,97 грн інфляційних втрат.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами за правилами ст. 165 та 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.06.2022 року ТОВ "Твій Газзбут" (надалі - Постачальник) та ТОВ"Термокерамік-К" (надалі - Споживач) уклали договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-88471-22 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2022 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

За підпунктами 2.5.1. Договору передбачено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в порядку, зокрема, за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Згідно умов підпункту 2.5.2. Договору закріплено, що на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Підпунктом 2.5.3. Договору закріплено, що споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Відповідно до підпункту 2.5.4. договору визначено, що у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. до прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмово обґрунтовано відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Сторонами погоджено, зокрема п.3.1. договору, що розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4. договору).

Згідно з пунктом 4.2 договору, оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Сторони погодили у п.4.3. та п.4.4. Договору, що у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу, а датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Відповідно до п.4.7. Договору закріплено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості виникнення.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення х підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.10.1. договору).

Додатковою Угодою № b24-12/41AP200-88471-22 від 31.05.2024 пункт 4.2 договору викладено в наступній редакції : Оплата газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку - оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем (а.с.22).

На виконання умов договору сторони підписали акти приймання-передачі природного газу №ТГ384082828 від 31.05.2024 на суму 1 977 647,51 грн та №ТГ384100100 від 30.06.2024 на суму 1 832 379,52 грн.

Товариство звернулося до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості на суму основного боргу 3 810 014,51 грн. та 28 174,53 грн. пені.

Додатково, Товариство заявило до стягнення 3 250,91 грн. 3% річних та 43 507,97 грн. інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 2 ст. 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір постачання природного газу за своєю правовою природою є договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що сторони у п.4.1. та п.4.2. Договору постачання природного газу визначили порядок оплати за розрахунковий період за отриманий природний газ.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Судом встановлено факт не виконання грошового зобов`язання за поставлений природний газ на суму 3 810 014,51 грн.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд визнає доведеною обставину про стягнення основного боргу за поставлений природний газ на суму 3 810 014,51 грн.

2. Щодо позовної вимоги про стягнення пені на суму 28 174,53 грн.

Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) (правові позиції ВС/КГС у постановах від 28.01.2020 №910/17753/18, від 20.08.2020р. у справі №902/959/19; від 10.09.2020 у справі №916/1777/19).

У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України (правові позиції ВС/КГС у постановах від 20 серпня 2020 року у справі №902/959/19, від 09 березня 2021 року у справі №924/441/20).

Судом встановлено, що сторони у п.6.2.1. Договору постачання природного газу погодили пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахована від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, тобто не відступлено від загального правила ч. 6 ст. 232 ГК України.

Судом встановлено, що пеню Позивач нарахував фактично за зобов`язаннями Відповідача за період з 29.06.2024 по 18.07.2024.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Суд здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені на суму 28 174,53 грн., дійшов висновку, що останній є арифметично правильним.

3. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних на суму 3 250,91 грн. та суми інфляційних втрат на суму 43 507,97 грн.

3.1. Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, дійшла висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Визначені ч.2 ст.625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг) (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20 лютого 2023 року у cправі № 910/15411/21).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).

3.2. Суд констатує, що згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 08.11.2019 №127/15672/16-ц).

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 3% річних на суму 3 250,91 грн. та суми інфляційних втрат на суму 43 507,97 грн. в повному обсязі.

4. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду Товариство сплатило судовий збір на суму 46 623,70 грн. із заявлених позовних вимог на суму 3 885 307,92 грн.

На підставі приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОКЕРАМІК-К» ( 12525, Житомирська обл., Коростишівський район, с. Мамрин, вул. Залізнодорожна, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2, ) заборгованість в розмірі 3 885 307,92 грн., з яких:

- 3 810 014,51грн основного боргу;

- 28 174,53грн пені;

- 3 250,91грн 3% річних;

- 43 507,97грн інфляційних втрат;

- 46 623,70грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.12.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (через Ел. суд)

3- відповідачу (через Ел. суд)