ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Справа№ 911/853/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» про ухвалення додаткового рішення у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2024

у справі № 911/853/24 (суддя - Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс»

про стягнення 266 932,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 у справі № 911/853/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 у справі № 911/853/24 залишено без змін.

25.11.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/853/24, у якій заявник просить винести у справі № 911/853/24 додаткову постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 14 500,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/853/24 та постановлено здійснювати розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/853/24 без повідомлення (виклику) учасників процесу.

26.11.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якому відповідач зазначає, що заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумної та реальної необхідності таких витрат, тому відповідач заперечує щодо заявленого позивачем розміру судових витрат та просить відмовити в стягненні судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРСЛІС» або зменшити їх розмір на 90%.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом перевірено, що 25.11.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/853/24, у якій заявник просить винести у справі № 911/853/24 додаткову постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 14 500,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат до відзиву на апеляційну скаргу додано:

- копію звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 12.08.2024;

- видатковий касовий ордер від 12.07.2024;

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи № 911/853/24 містять Договір від 12.03.2024 про надання правової допомоги, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» та адвокатом Кобилецьким В`ячеславом Вікторовичем.

Відповідно до змісту звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 12.08.2024 згідно договору про надання правової допомоги від 12.03.2024 за період ведення справи № 911/853/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс» про стягнення 266 932,49 грн в Північному апеляційному господарському суді адвокатом були виконані наступні роботи:

- аналіз апеляційної скарги відповідача, перевірка його доводів, аналіз правових позицій Верховного суду щодо предмету позову - 2 години;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 3 години;

Всього виконано робіт об`ємом 5 годин.

Пунктом 6 Договору про надання правової допомоги від 12.03.2024, визначено, що гонорар адвоката визначається з розрахунку 2 900,00 грн. за годину роботи адвоката.

Загальна вартість наданої правової допомоги склала 14 500,00 грн.

Вказані послуги були сплачені позивачем на користь адвоката, що підтверджується видатковим касовим ордером від 12.08.2024.

Дослідивши надані заявником документи, суд вважає, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з огляду на наступне.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що звіт про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 12.08.2024 не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як зазначено вище, 26.11.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідач зазначає, що виокремлення адвокатом таких послуг як «аналіз апеляційної скарги відповідача» в самостійний вид адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки відзиву на апеляційну скаргу», а тому є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих послуг правничої допомоги.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеним твердженням відповідача та вважає, що розмір заявлених до стягнення витрат є надмірним, оскільки зазначені адвокатом позивача аналіз апеляційної скарги відповідача, перевірка доводів відповідача та аналіз правових позицій Верховного суду щодо предмету позову є невід`ємною частиною підготовки відзиву на апеляційну скаргу та логічно випливає з нього. Відтак, друга послуга включає в себе першу і вони є невід`ємними частинами одного.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не долучено акт приймання-передачі виконаних послуг, а долучено копію видаткового касового ордеру, що не містить підпису головного бухгалтера та касира і останнє не може бути належним доказом підтвердження оплати послуг з надання правової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 10 Договору від 12.03.2024 про надання правової допомоги, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» та адвокатом Кобилецьким В`ячеславом Вікторовичем передбачено, якщо протягом 10-ти днів після відправлення звіту про виконання доручення на адресу клієнта або іншу адресу, вказану клієнтом, не одержані мотивовані заперечення у прийнятті виконаного доручення, воно вважається виконаним та підлягає оплаті.

Тобто, Договором від 12.03.2024 про надання правової допомоги не передбачено складення саме «акту приймання-передачі виконаних послуг», на що посилається відповідач, натомість вказаним договором передбачено складення звіту про виконання доручення за договором, який і було долучено заявником, тому такий доказ є належним та таким що відповідає умовам укладеного між позивачем та його адвокатом договором на підтвердження обсягу та змісту виконаних адвокатом робіт.

Суд наголошує, що відповідач помилково тлумачить акт приймання-передачі виконаних послуг як доказ на підтвердження саме оплати послуг, оскільки за своїм характером він не є доказом на підтвердження оплати послуг, на відміну від платіжних документів, якими є видатковий касовий ордер, платіжне доручення тощо, а доказом на підтвердження їх надання.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи відповідача про неналежність доказів підтвердження оплати послуг з надання правової допомоги необґрунтованим.

Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, та з огляду на рівень складності справи та обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, а також з урахуванням предмету позову та заперечень відповідача щодо не співмірності таких витрат, Північний апеляційний господарський суд вважає справедливим та розумним задоволення поданої заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» Кобилецького В.В. частково у розмірі 8 700,00 грн (за підготовку відзиву на апеляційну скаргу - 3 год * 2 900,00 грн).

В іншій частині витрати позивача на правничу допомогу покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ».

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

2. Прийняти додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 у справі №911/853/24.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсліс» (ідентифікаційний код 39179504, місцезнаходження: 08626, Київська область, Васильківський район, село Здорівка, вулиця Щорса, будинок 114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» (ідентифікаційний код 44125382, місцезнаходження: 02121, місто Київ, проспект Миколи Бажана, 3) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 700 (вісім тисяч сімсот) гривень 00 коп.

4. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудлайн ГмбХ» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/853/24 відмовити.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити додаткову постанову в касаційному порядку до Верховного Суду у встановленому законом порядку та термін.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко