ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
09 грудня 2024 року Справа № 915/1056/24
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Могила А.С.
від позивача в судове засідання не з`явився,
від відповідача в судове засідання не з`явився,
представник позивача, адвокат Лета Марія Анатоліївна
електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1
представник відповідача, адвокат Панченко Сергій Володимирович
електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2
про: стягнення 157 000, 00 грн.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою суду від 28.11.2024 ухвалено розгляд заяви про ухвалення додатково рішення здійснити у розумний строк, призначено розгляд заяви на 09.12.2024.
Згідно ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За положенням частини 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
За приписами ч.2 ст.16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.3 та ч.4 ст.126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до ч.1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
У відповідності до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу щодо понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відзиві на позовну заяву представник Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортні системи безпеки України зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції становить 30 000,00 грн.
Відповідачем у наданій до суду заяві зазначено, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 500,00 грн., які він просить стягнути з позивача.
На підтвердження понесених витрат відповідачем надано:
- копію договору №01/09-АІ про надання правової допомоги від 01.09.2024 (арк.71,72);
- копію акта №1 про надання правової допомоги від 14.11.2024 (арк.157).
Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи Безпеки України» (далі клієнт) та Адвокатським бюро «Панченко та партнери» (далі виконавець) укладено Договір №01/09-АІ про надання правової допомоги (далі Договір), у відповідності до умов якого клієнт доручає виконавцю, а виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнту, в обсязі і на умовах, встановлених цим Договором (п.1.1 Договору).
У відповідності до п.4.1 Договору, винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) виплачується у фіксованому розмірі, який становить 3 000,00 грн. за одну годину роботи.
Згідно п.4.2 Договору, гонорар підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами Акту про надання правової допомоги.
Пунктом 4.3 Договору визначено, що витрати виконавця, здійснені ним з метою виконання своїх обов`язків, передбачених даним Договором, підлягають компенсації клієнтом протягом 3 банківських днів з моменту виставлення виконавцем відповідного рахунку.
Відповідно до п.7.1 Договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 цього Договору та закінчується 31.12.2025 (п.7.2 Договору).
14 листопада 2024 року між клієнтом та виконавцем було підписано акт №1 про надання правової допомоги, згідно якого сторони підтверджують, що виконавець належним чином і в повному обсязі надав, а клієнт прийняв правову допомогу, що полягає в наступному:
- правовий аналіз позовної заяви (та доданих до неї документів) від 03.09.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості в розмірі 157 000,00 грн. та заяви про усунення недоліків позовної заяви від 11.09.2024 кількість годин 1, розмір гонорару - 3000,00 грн.;
- збір доказів, що підтверджують необґрунтованість вимог ТОВ «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості в розмірі 157 000,00 грн. (підготовка та подання Адвокатського запиту №23/09/01 від 23.09.2024 до Національного університету «Одеська морська академія», отримання відповіді на Адвокатський запит) кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн.;
- підготовка та подання 27.09.2024 до господарського суду Миколаївської області відзиву на позовну заяву ТОВ «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості у розмірі 157 000,00 грн. та доказів, що підтверджують необґрунтованість даних вимог кількість годин 2, розмір гонорару 6000,00 грн.;
- правовий аналіз відповіді на відзив ТОВ «Журнал судноплавства» від 02.10.2024 року та доданих до неї документів - кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн.;
- підготовка та подання 07.10.2024 до господарського суду Миколаївської області заперечення на відповідь на відзив кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн.;
- правовий аналіз Додаткових пояснень (та доданих до них документів) поданих ТОВ «Журнал судноплавства» до господарського суду Миколаївської області 09.10.2024 року кількість годин 1, розмір гонорару - 3000,00 грн.;
- підготовка та подання до 14.10.2024 до господарського суду Миколаївської області клопотання про залишення без розгляду Додаткових пояснень від 09.10.2024 та клопотання про визнання доказів недопустимими/неналежними/недостовірними кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн.;
- участь у судовому засіданні господарського суду Миколаївської області 11.11.2024 по розгляду справи за позовом ТОВ «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості в розмірі 157 000,00 грн. кількість годин 1,5, розмір гонорару 4500,00 грн.
Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортні системи безпеки України у даній справі здійснювалося адвокатом Панченко С.В. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВЕ №1132049 від 26.09.2024 (арк.73).
Позивач у клопотанні про зменшення судових витрат зазначає, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Вказує, що виокремлення у вигляді окремих видів правової допомоги такої діяльності як правовий аналіз позовної заяви, відповіді на відзив та додаткових пояснень є таким що не передбачені ані Договором, укладеним між Відповідачем та адвокатським бюро, ані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Виокремлення адвокатом «правового аналізу» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки та подання» відповідних процесуальних документів, а тому визначення оплати на суму 9 000, 00 грн. є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих Відповідачу послуг правничої допомоги.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17).
- правовий аналіз позовної заяви (та доданих до неї документів) від 03.09.2024
Товариства з обмеженою відповідальністю «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості в розмірі 157 000,00 грн. та заяви про усунення недоліків позовної заяви від 11.09.2024 кількість годин 1, розмір гонорару - 3000,00 грн., є складовою послуги та включається у «підготовка та подання відзиву на позовну заяву»
- збір доказів, що підтверджують необґрунтованість вимог ТОВ «Журнал судноплавства» до клієнта про стягнення суми заборгованості в розмірі 157 000,00 грн. (підготовка та подання Адвокатського запиту №23/09/01 від 23.09.2024 до Національного університету «Одеська морська академія», отримання відповіді на Адвокатський запит) кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн., є складовою послуги та включається у «підготовка та подання відзиву на позовну заяву»
- правовий аналіз відповіді на відзив ТОВ «Журнал судноплавства» від 02.10.2024 року та доданих до неї документів - кількість годин 1, розмір гонорару 3000,00 грн., є складовою послуги та включається у "підготовка та подання заперечення на відповідь на відзив"
- правовий аналіз Додаткових пояснень (та доданих до них документів) поданих
ТОВ «Журнал судноплавства» до господарського суду Миколаївської області 09.10.2024 року кількість годин 1, розмір гонорару - 3000,00 грн., є складовою послуги та включається у "підготовка та подання клопотання про залишення без розгляду Додаткових пояснень".
Слід зауважити, що обов`язок формування заперечень проти позову, їх підготовка та систематизація, а також правовий аналіз позовної заяви та доданих до неї документів є невід`ємною частиною складання відзиву на позовну заяву, Відтак, витрати в цій частині є недоведеними.
Водночас суд бере до уваги той факт, що дана справа, з огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, кількість учасників процесу, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, що підлягають оцінці, не належить до категорії складних.
З огляду на викладене вище, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та клопотання позивача про зменшення судових витрат, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги представника відповідача та стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
3. В іншій частині відмовити.
Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК.
Повний текст додаткового рішення складено 17.12.2024.
Суддя Н.О. Семенчук