ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2024 р. Справа№ 910/18322/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Коробенка Г.П.

Михальської Ю.Б.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024

у справі № 910/18322/23(суддя Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про відшкодування шкоди, ціна позову 15 016,95 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування у сумі 15 016,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 16151878 від 20.02.2023 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки "Toyota Camry", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивачем отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. За наслідками ДТП було складено європротокол, в якому водії скористалися своїм правом та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому зафіксували (погодили) обставини скоєння ДТП.

Позивачем зазначено, що сума страхового відшкодування було сплачено відповідачем лише частково.

Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "ГАЗ 33", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у повному розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 (суддя Паламар П.І.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 у справі № 910/18322/23 у позові відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що (1) проведений позивачем розрахунок шкоди здійснено без дотримання вимог ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; (2) з урахуванням інформації, яка міститься у видатковій накладній №2604 від 26.04.2023, рахунку №08-12/23.18 від 08.12.2023 щодо вартості запасних частин, які підлягали заміні на пошкодженому автомобілі, оцінена шкода підлягала зменшенню на коефіцієнт фізичного зносу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 по справі № 910/18322/23, 28.05.2024 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 28.05.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 у справі № 910/18322/23 ухваливши нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги скаржника повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що (1) розмір заподіяної шкоди повинен визначатися виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля; (2) при виконанні відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, було використано фару праву (вживану) на загальну суму 15 300,00; (3) місцевим господарським судом не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, не досліджено доказів, наявність або відсутність яких впливає на вирішення справи, а саме прийнято до уваги наданий відповідачем рахунок №08-12/23.18 від 08.12.2023, який скаржник вважає неналежним доказом, оскільки не підтверджує фактичну ціну правої фари (б/в).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" по справі № 910/18322/23 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя - Сибіга О.М., судді: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18322/23. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " Вусо" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи № 910/18322/23 до Північного апеляційного господарського суду.

17.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/18322/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 у справі № 910/18322/23, ухвалено справу № 910/18322/23 за апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до наявних довідок про доставку електронного документа.

Відзив на апеляційну скаргу від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" не надходив, проте, неподання відзиву не є перешкодою для її розгляду згідно приписів статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19.09.2024 №333/0/15-24 суддю Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_1 звільнено у відставку.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 для розгляду справи № 910/18322/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді ОСОБА_2, Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 справу № 910/18322/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді: ОСОБА_2, Кравчук Г.А.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку та перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 для розгляду справ № 910/18322/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 справу № 910/18322/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді: Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 20.02.2023 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" (надалі - позивач, страховик, скаржник) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір (поліс) добровільного страхування наземного транспорту №16151878, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом "Toyota Camry", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідний страховий випадок настав 07.03.2023 року у м. Дніпрі за участю застрахованого позивачем автомобіля "Toyota Camry", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "ГАЗ 33", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

За результатами вказаної дорожньо-транспортної пригоди її учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

З відомостей, які містяться в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 07.03.2023 року вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Toyota Camry", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом зіткнення з автомобілем "ГАЗ 33", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вина особи у спірній ДТП, яка керувала транспортним засобом "ГАЗ 33", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 07.03.2023 року, підписаного обома учасниками ДТП, без будь-яких зауважень.

08.03.2023 між оцінювачем (спеціалістом ПрАТ «СК «Вусо») та страхувальником складено Акт (Протокол) огляду ТЗ - Заява на виплату страхового відшкодування.

Розмір матеріальної шкоди визначено на підставі рахунків на оплату по замовленню: №105м від 19.03.2023, №23/03 від 23.03.2023, №171м від 05.06.2023 на загальну суму 65 885,20.

30.03.2023 та 12.06.2023 позивачем складено Страхові акти №2283401-1 та №2283401-2 за Договором страхування наземного транспорту №16151878 від 20.02.2023, якими вирішено виплатити страхове відшкодування в загальній сумі 65 885,20.

На виконання умов договору (полісу) добровільного страхування наземного транспорту № 16151878 від 20.02.2023, позивачем як страховиком виплачено власнику пошкодженого автомобіля "Toyota Camry" страхове відшкодування в розмірі 65 885,20 грн. Відповідне підтверджено платіжними інструкціями №№13611, 13714 від 30 березня 2023 та №24801 від 12 червня 2023.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні приписи містяться в частинах 1, 2 статті 990 Цивільного кодексу України, згідно яких страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Так, 08.03.2023 між оцінювачем (спеціалістом ПрАТ «СК «Вусо») та страхувальником складено Акт (Протокол) огляду ТЗ - Заява на виплату страхового відшкодування.

Згідно рахунків на оплату по замовленню: №105м від 19.03.2023, №23/03 від 23.03.2023, №171м від 05.06.2023, страхових актів №2283401-1 від 30.03.2023 та №2283401-2 від 12.06.2023 та умов договору страхування наземного транспорту №16151878 від 20.02.2023, розмір страхового відшкодування склав 65 885,20, яке було сплачено позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжними інструкціями №№13611, 13714 від 30 березня 2023 та №24801 від 12 червня 2023.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Таким чином, вина особи у спірній ДТП, яка керувала транспортним засобом "ГАЗ 33", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 10.12.2021 року, підписана обома учасниками ДТП, без будь-яких зауважень.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З доданої до позову копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Toyota Camry", д.н. НОМЕР_1 вбачається, що строк експлуатації даного автомобіля становить більше 15 років, тому такий строк є підставою для нарахування фізичного зносу.

Згідно з наданим відповідачем до відзиву на позовну заяву розрахунком коефіцієнта фізичного зносу ДТЗ, - коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля становить 0,7, оскільки його строк експлуатації на час спірної дорожньо-транспортної пригоди перевищував 15 років.

З урахуванням даних видаткової накладної, рахунку щодо вартості запасних частин, які підлягають заміні на пошкодженому автомобілі "Toyota Camry", оцінена шкода підлягає зменшенню на коефіцієнт фізичного зносу.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо розрахунку позовної суми за формулою: Сврз = 22 738,50 + 2 509,20 + 15 300,00 + 25 337,50 * (1 - 0,70) = 48 148,95 грн, де 15 300,00 скаржником зазначено як Сс Б/У ((сума б/в (були у використанні) складників, на які не нараховується ЕЗ) п. 2 (рахунку на оплату № 23/03 від 23 березня 2023 року та Видаткової накладної № 2604 від 26.04.2023 року).

При цьому, в п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, зазначена формула, що застосовується для визначення розмір матеріального збитку та є наступною: У=Ср+См+Ссх(1-Ез), де У-розмір матеріального збитку; Ср-вартість ремонтно-відновлювальних робіт; См-вартість необхідних для ремонту матеріалів; Сс-вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту; Ез-коефіцієнт фізичного зносу. Водночас зазначена формула не передбачає застосування такої складової, як «Сс Б/У», про що зазначає апелянт в апеляційній скарзі.

Таким чином, розмір матеріального збитку обраховується за формулою у відповідності до п. 8.2 Методики та становить 33132 грн. (23445 грн+0 грн+32290 грн х (1-0,7)).

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховний Суду по № 910/171/17 від 02.10.2018, зазначено про те, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (п. 22.1 ст. 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст. 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7. ст. 32 Закону).

Відповідно до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/006060142 франшиза становить 2600 грн.

Виходячи з наведеного, позивач набув право вимоги від відповідача сплати на свою користь 30532 грн. шкоди (33132 грн-2600 грн).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у позивача правових підстав вимоги від відповідача сплатити на свою користь 15 016,95 грн відшкодування шкоди.

Відповідачем, як страховиком за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АР006060142 винної у ДТП особи, було відшкодовано шкоду, яка була заподіяна в наслідок ДТП у розмірі 30 532,00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 у справі № 910/18322/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 у справі № 910/18322/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/18322/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Г.П. Коробенко

Ю.Б. Михальська