ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10.12.2024 Справа № 905/7796/13

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Дерев`янко Д.Є., розглянувши матеріали

за заявою

кредитора (заявника) Приватного підприємства Інвест Пром

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК

За участю представників:

від кредиторів: не з`явились;

від боржника: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 17.02.2014 постановлено: затвердити реєстр вимог кредиторів, що складається з вимог: Приватного підприємства ІНВЕСТ ПРОМ в розмірі 815924,94 грн -грошові зобов`язання четвертої черги; Товариства з обмеженою відповідальністю АНВІРА в розмірі 41100000,00 грн - грошові зобов`язання четвертої черги; Державного підприємства Антрацит в розмірі 54905249,32 грн - грошові зобов`язання четвертої черги; Єнакіївської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області в сумі 167731,12 грн, з яких: до 3-ої черги реєстру вимог кредиторів 161813,83грн, до 6-ої черги - 5917,29 грн.

Постановою Господарського суду Донецької області від 15.04.2014 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК» призначено арбітражного керуючого Балицького Олександра Петровича.

Ухвалою суду від 15.08.2014 постановлено: замінити кредитора у справі №905/7796/13 Єнакієвську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області () на її правонаступника Головне управління ДФС у Донецькій області ().

У зв`язку із проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали справи №905/7796/13 були втрачені.

Ухвалою суду від 12.07.2016 відновити частково втрачену справу №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК» в межах наданих ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська" документів.

Ухвалою суду від 28.07.2016 визнано грошові вимоги Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська в сумі 50762579,80 грн, з яких: 50761361,80 грн - вимоги шостої черги, 1218,00 грн вимоги першої черги.

Ухвалою суду від 15.08.2019 замінено Єнакієвську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДФС у Донецькій області ().

Ухвалою суду від 18.10.2019 постановлено: замінити кредитора у справі - Головне управління ДФС у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області ().

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 28.10.2020, у зв`язку з відрахуванням судді Тарапати С.С. зі штату суддів Господарського суду Донецької області, приймаючи до уваги приписи ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК».

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 справа №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК» передано на розгляд судді Огороднік Д.М.

Ухвалою суду від 19.11.2020 прийнято до провадження судді Огороднік Д.М. справу №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК» (); зобов`язано ліквідатора до дати судового засідання надати суду письмові пояснення про стан розрахунків з кредиторами, під час проведення ліквідаційної процедури, з доданням відповідних доказів; зобов`язано кредиторів, а саме: Приватне підприємство «ІНВЕСТ ПРОМ» (); Товариство з обмеженою відповідальністю «АНВІРА» (); Державне підприємство «Антрацит» (); Головне управління ДПС у Донецькій області (); Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» () до дати судового засідання повідомити суд про стан розрахунку боржника за період з 15.04.2014 по теперішній час.

Ухвалою суду від 19.11.2020 учасникам справи роз`яснено, що справа розглядається за правилами Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 09.12.2020, 14.01.2021, 15.02.2021 постановлено: зобов`язати ліквідатора до дати судового засідання надати суду письмові пояснення про стан розрахунків з кредиторами, під час проведення ліквідаційної процедури, з доданням відповідних доказів; зобов`язати кредиторів, а саме: Приватне підприємство «ІНВЕСТ ПРОМ» (); Товариство з обмеженою відповідальністю «АНВІРА» (); Державне підприємство «Антрацит» (); Головне управління ДПС у Донецькій області (); Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» () до дати судового засідання повідомити суд про стан розрахунку боржника за період з 15.04.2014 по теперішній час.

09.03.2021, через канцелярію суду, від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла інформація про те, що наказом Міністерства юстиції України №629/5 від 18.02.2021 свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1321 від 10.07.2013, видане Балицькому Олександру Петровичу, анульовано.

Балицький О.П., через канцелярію Господарського суду Донецької області, 13.04.2021 подав заяву б/н б/д (вх.. №7590/21) про його відсторонення від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СТОІК» у зв`язку із анулюванням свідоцтва на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Ухвалами суду від 13.04.2021, 12.05.2021, 22.06.2021, 16.11.2021, 21.09.2022 здійснені електронні запити на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, визначено наступних арбітражних керуючих: Бончак Степана Антоновича, Клименка Михайла Анатолійовича, Гульченка Євгена Анатолійовича, Череватого Любомира Богдановича.

В подальшому, судом було запропоновано вищезазначеним арбітражним керуючим надати заяву про згоду на участь у даній справі.

Відповіді від Бончак Степана Антоновича, Клименка Михайла Анатолійовича, Гульченка Євгена Анатолійовича, Череватого Любомира Богдановича до суду не надходили.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.12.2022 постановлено: відсторонити Балицького Олександра Петровича від виконання повноважень ліквідатора у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"СТОІК"; відкласти розгляд справи на 01.02.2023; здійснити електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Ухвалами суду від 01.02.2023, 21.12.2023, 06.02.2024, 30.05.2024 було здійснено електронні запити на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, визначено наступних арбітражних керуючих: Охрименка Олексія Олександровича, Палій Олександра Петровича, Бігдан Олексія Антоновича.

В подальшому, судом було запропоновано вищезазначеним арбітражним керуючим надати заяву про згоду на участь у даній справі.

Відповіді від арбітражних керуючих до суду, не надходили.

Ухвалою суду від 09.09.2024 постановлено: повторно зобов`язати кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК невідкладно розглянути питання про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №905/7796/13 і запропонувати таку кандидатуру господарському суду (разом із його заявою); зобов`язати кредиторів надати господарському суду свої пропозиції щодо можливості та доцільності здійснення подальшої судової процедури справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК; повторно запропонувати Головному управлінню ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України (ЄДРПОУ ВП 44070187) подати до суду заяву про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою суду від 25.10.2024 постановлено: здійснити повторний електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі; замінити кредитора у справі Головне управління ДПС у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ ВП 44070187); зобов`язання кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК невідкладно розглянути питання про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №905/7796/13 і запропонувати таку кандидатуру господарському суду (разом із його заявою); зобов`язати кредиторів надати господарському суду свої пропозиції щодо можливості та доцільності здійснення подальшої судової процедури справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, визначено арбітражного керуючого Севостьянова Євгена Вікторовича.

Ухвалою суду від 06.11.2024 запропоновано Севостьянову Євгену Вікторовичу надати заяву про згоду на участь у даній справі.

11.11.2024, через підсистему Електронний суд, надійшло повідомлення арбітражного керуючого Севостьянова Євгена Вікторовича №02-35/01 від 08.11.2024 про неможливість прийняти участь у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК та виконувати повноваження ліквідатора з особистих причин.

У судове засідання 10.12.2024 учасники справи явку своїх представників не забезпечили, про дату час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд з`ясовує обставини справи для вирішення питання щодо подальшого розгляду справи №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням приписів Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства подальший розгляд справи №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК судом здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Провадження у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК перебуває на стадії ліквідації з 15.04.2014.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий не подав жодного звіту про виконану роботу, не вбачається виявлення майна боржника.У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності рухомого/нерухомого майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (ч.1).

Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати (ч.2).

Відповідно до ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури. Так, частинами 1, 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Частиною 1 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України

У разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого (Пункт 5 частина 5 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства).

Також, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (пункт 4 частина 8 ст.48 КУзПБ).

Редакцією Закону про банкрутство, чинною до 21.10.2019 (ст.115) та Кодексом України з процедур банкрутства (ст.30) встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду та визначено порядок і умови оплати діяльності арбітражного керуючого.

Отже виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора у справі про банкрутство обумовлюється тим, що надання таких послуг є оплатним, у тому числі за рахунок кредиторів у справі про банкрутство.

Джерелами сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство можуть бути як кошти, отримані від виробничої діяльності підприємства боржника, так і кошти, що сплачуються кредиторами у встановленому Законом про банкрутство і Кодексом порядку.

Як вже було вище зазначено, суд неодноразово зобов`язував кредиторів у справі визначитись стосовно кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК на підставі ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи невиконання кредиторами у справі вимог суду, господарським судом неодноразово здійснений відповідний запит щодо автоматизованого визначення кандидатури ліквідатора, однак за наслідком цих запитів, визначені кандидатури арбітражних керуючих не надали згоду на призначення ліквідатором у справі №905/7796/13.

Матеріали справи також не містять будь-яких пропозицій кредиторів у період з 07.12.2022 (з дати відсторонення арбітражного керуючого Балицького О.П. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК) щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора.

Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. При цьому, що кредитори, беручи участь у справі про банкрутство, мають не тільки певні процесуальні права, зокрема, на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Приписи Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що участь кредитора у справі про банкрутство не може бути формальною. Будучи учасником такого провадження кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого (п.5.ч.5ст.48 КУзПБ), звернення до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого (п.4.ч.8 ст.48 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (ч.6 ст. 61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо.

Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

Проте з матеріалів справи вбачається, що кредитори не приймали активної участі у справі про банкрутство боржника, що проявляється у тому, що кредиторами не ініційовано питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (зокрема, щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи).

При цьому, будь-яких заяв про відмову від своїх вимог до боржника, кредиторами, задля припинення своєї участі у процедурі банкрутства як учасниками провадження (сторони у справі), до суду подано не було.

Водночас як особа, зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство задоволення (погашення) його вимог. Судом відзначається, що під час проведення ліквідаційної процедури та після відсторонення арбітражного керуючого Балицького О.П. від виконання повноважень ліквідатора, жодний з кредиторів не звернувся до суду із жодною заявою на забезпечення та реалізацію своїх майнових прав. Що свідчить про байдужість до задоволення боржником кредиторських вимог та пасивну поведінку у справі про банкрутство.

Процедури банкрутства за вимогами Кодексу України з процедур банкрутства мають строковий характер. Зокрема, у відповідності до частини 1 статті 58 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. у строк що не перевищує 12 місяців.

В силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства проведення процедури банкрутства ліквідації боржника без участі арбітражного керуючого є неможливим, тому у випадку припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство належить одночасно призначити нового ліквідатора арбітражного керуючого.

У судовому засіданні встановлено, що процедура ліквідації у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК відкрита постановою господарського суду Донецької області від 15.04.2014.

Станом на 10.12.2024 матеріали справи, незважаючи на неодноразові пропозиції суду, не містять будь-яких пропозицій від комітету кредиторів або окремих кредиторів щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора.

Ліквідаційна процедура не завершена, питання призначення нового ліквідатора у справі не вирішено з об`єктивних причин, а поведінка кредиторів свідчить про відсутність будь якого інтересу до ліквідаційної процедури боржника.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети визначеної Законом про банкрутство і Кодексом України з процедур банкрутства, якими встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Приймаючи до уваги те, що провадження у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК на стадії ліквідації триває понад 10 років, проте протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку з відсутністю ліквідатора, пасивною поведінкою кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора, безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора, суд вважає, що вказані вище обставини в їх сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство і Кодексу України з процедур банкрутства.

Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені статтею 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Оскільки неприйняття внаслідок бездіяльності зборами кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення комітету кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок - відсутність арбітражного керуючого-ліквідатора у справі про банкрутство, унеможливлює подальше провадження цієї справі, а Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК керуючись пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України з причин відсутності предмету спору.

При цьому, судом прийняті до уваги правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 року у справі №906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 року Верховного Суду у справі №917/1230/15, за змістом яких - "відсутність предмета спору" у розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин.

Аналогічна правова позиція щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети Закону про банкрутство викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15.

Таким чином для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України та ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подальше затягування процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК на стадії ліквідації за відсутності реальної можливості завершення ліквідаційної процедури призведе лише до порушення прав кредиторів і боржника та матиме наслідком збільшення додаткових витрат, пов`язаних з провадженням у справі, а тому закриття провадження у даній справі господарський суд вважає доцільним та обґрунтованим.

Станом на 10.12.2024 матеріали справи №905/7796/13 не містять заяв (клопотань) чи інших доказів, які свідчать про наявність спору між арбітражним керуючим та кредиторами боржника з приводу сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, скарг кредиторів на дії (бездіяльність) ліквідатора.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених Господарським судом спорів, які підлягали розгляду в межах справи №905/7796/13 на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 28, 30, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, п.2 ч.1 ст. 231 ст.234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі №905/7796/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК ().

2. Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ФК СТОІК ().

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство, державному органу з питань банкрутства, суб`єкту державної реєстрації для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

4. Ухвала набрала законної сили 10.12.2024 та може бути оскаржена у порядку та строки передбаченими ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 10.12.2024 складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 13.12.2024.

Суддя Д.М. Огороднік