ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Справа№ 910/6299/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Фомальгаут-транс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024

у справі № 910/6299/24 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Хомич Олени Володимирівни

до Приватного підприємства "Фомальгаут-транс"

про стягнення 50 000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Фізична особа - підприємець Хомич Олена Володимирівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Фомальгаут-транс" заборгованості за договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг від 12 січня 2024 року № 1 у розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 525, 610, 612, 909 ЦК України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати за договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг від 12 січня 2024 року № 1.

Доводи та заперечення відповідача

14.06.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив посилаючись на те, що ним не було отримано рахунку на оплату, як то передбачено умовами договору-заявки № 1 від 12.01.2023, тому строк оплати не настав. Також відповідач послався на усну домовленість з позивачем про виставлення рахунку на залишок оплати пізніше в узгоджений сторонами час з огляду на затримки платежів на користь відповідача контрагентів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Фомальгаут-транс" на користь Фізичної особи - підприємця Хомич Олени Володимирівни заборгованість в сумі 50 000,00 грн. Стягнуто з Приватного підприємства "Фомальгаут-транс" на користь Фізичної особи - підприємця Хомич Олени Володимирівни витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення вантажу: сої в біг-бегах; вага, об`єм - 23 т, 86 м куб., за маршрутом м. Залісці (Україна) - Pressana (Verona) (Італія). Відповідно рахунку-фактури від № 4 від 30.01.2024, вартість наданих послуг складає - 95 885,49 грн. Відповідач лише частково розрахувався з перевізником за надані ним по Договору послуги, зокрема, перерахував останньому 45 885,49 грн. Залишок боргу не погасив. Отже, за висновком суду, вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 50 000,00 грн є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі статей 526, 530, 610, 612, 909 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права (ч. 2 ст. 236 ГПК України).

А саме апелянт посилається на те, що:

- відповідач не отримував рахунок на оплату;

- часткова оплата проведена на основі текстового повідомлення з реквізитами рахунку та із проханням вказати в призначенні платежу реквізити цього рахунку, але без зазначення суми оплати;

- позивач не зазначив у своїх заявах з якого моменту у відповідача настав обов`язок оплати за надані послуги.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу позивача

У своєму відзиві позивач з апеляційною скаргою не погодився посилаючись на те, що рахунок-фактури був отриманий відповідачем разом з іншими документами про перевезення не тільки в скан-копіях, а й в оригіналах, про ще свідчить відбиток печатки відповідача на оригіналі заявки № 1 від 12.01.2024, оригіналу акту виконаних робіт. Реквізити рахунку фактури №4 від 30.01.2024 відображені у платіжних доручення щодо часткової оплати наданих послуг. Апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2024 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6299/24 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи № 910/6299/24. Копію ухвали надіслано до Господарського суду першої інстанції.

02.09.2024 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн, а також у зв`язку із відсутністю доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками позивачу - Фізичній особі - підприємцю Хомич Олені Володимирівні. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

12.09.2024 недоліки апеляційної скарги усунено.

Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 50 000,00 грн, вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2024 постановлено: Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Фомальгаут-транс" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі №910/6299/24.Закінчити проведення підготовчих дій. Повідомити учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 14.10.2024.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

Заяв і клопотань від учасників справи не надходило.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини правовідносин сторін.

17.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РІАЛ-СЕРВІС» (далі - Перевізник) та Фізичною особою - підприємцем Хомич Оленою Володимирівною (далі - Експедитор) укладено Договір № 1/19/Е про надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якого Перевізник зобов`язується доставити довірений йому вантаж до пункту визначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а Експедитор зобов`язується сплатити за перевезення вантажу визначену цим договором плату із коштів, отриманих від Замовника, відповідно до умов цього договору. Експедитор отримує плату за належне виконання його послуг у вигляді винагороди, яка вираховується різницею між ціною на перевезення узгодженою з Замовником, і ціною узгодженою з Перевізником. На кожне окреме перевезення оформляється заявка, що містить опис умов і особливостей конкретного перевезення, що є невід`ємною частиною цього Договору.

12.01.2023 року між фізичною особою-підприємцем Хомич Оленою Володимирівною (далі - Експедитор-Перевізник) та Приватним підприємством "Фомальгаут-транс" (далі - Замовник) укладено Договір-заявку 1 про надання транспортних послуг, за умовами якого Виконавець зобов`язується виконати заявку на перевезення вантажу по заданому маршруту, а саме: сої в біг-бегах; вага, об`єм - 23 т, 86 м куб., за маршрутом м. Залісці (Україна) - Pressana (Verona) (Італія).

Згідно вказаного договору-заявки погоджена вартість з організації та перевезення вантажу склала 95 885,49 грн. та підлягала до сплати відповідачем протягом 5 днів з моменту отримання від Експедитор-Перевізник електронних копій (сканів) документів, що підтверджують виконане перевезення.

На виконання вказаного договору-заявки позивач виконав своє зобов`язання, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 000107 від 16.01.2024, яка містить відмітку останнього (печатка та підпис) в графі 24 CMR.

30.01.2024 між сторонами складено та підписано акт здачіприйняття робіт № 4 від 30.01.2024 на суму 95 885,19 грн., згідно якого позивач та відповідач підтвердили факт належного надання позивачем послуг та відсутність у сторін претензій одна до одної.

На виконання умов Договору-заявки позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 4 від 30.01.2024 на оплату на суму 95 885,49 грн.

30.01.2024 засобами електронного зв`язку (електронна пошта) позивач надіслав Відповідачу скан-копії документів, що підтверджують факт наданих транспортних послуг.

22.05.2024 ПП «Фомальгаут-Транс» частково здійснило розрахунок за надані позивачем послуги, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №1675 від 07.03.2024 на суму 15 885,49 грн, №1695 від 12.03.2024 на суму 10 000,00 грн; №1709 від 28.03.2024 на суму 10 000,00 грн та № 1746 від 01.04.2024 на суму 10 000,00 грн. Тобто на загальну суму 45 885, 49 грн.

Враховуючи, що позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 95 885,49 грн, несплаченими з яких залишаються 50 000,00 грн, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Правові відносини, що виникли між сторонами, належать до категорії - перевезення та регулюються главою 64 ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення вантажу: сої в біг-бегах; вага, об`єм - 23 т, 86 м куб., за маршрутом м. Залісці (Україна) - Pressana (Verona) (Італія).

Відповідно рахунку-фактури від № 4 від 30.01.2024, вартість наданих послуг складає - 95 885,49 грн. Відповідач лише частково розрахувався з перевізником за надані ним по Договору послуги, зокрема, перерахував останньому 45 885, 49 грн. Залишок боргу не сплатив.

Обставини часткової оплати коштів по Договору згідно наявного у матеріалах справи договору-заявки відповідачем не заперечуються.

Отже, заборгованість складає 50 000,00 грн та неоплачена відповідачем.

За договором перевезення вантажу, відповідно до ст. 909 ЦК України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, на підставі викладено суд першої інстанції цілком обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 50 000,00 грн.

Колегія вважає необґрунтованими та відхиляє доводи апелянта проте, що строк для оплати не настав, оскільки він не отримував рахунок на оплату. Ці доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції. В свою чергу суд надав їм належну правову оцінку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру від № 4 від 30.01.2024 на оплату в розмірі 95 885,49 грн.

Разом з цим, в наявних в матеріалах справи копій платіжних інструкцій № 1675 від 07.03.2024 на суму 15 885,49 грн, № 1695 від 12.03.2024 на суму 10 000,00 грн; № 1709 від 28.03.2024 на суму 10 000,00 грн та № 1746 від 01.04.2024 на суму 10 000,00 грн містяться посилання позивача в призначенні платежу на рахунок-фактуру від № 4 від 30.01.2024, що свідчить про його отримання відповідачем.

Відповідно до матеріалів справи, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору, відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення оплати за надані позивачем транспортно-експедиційні послуги на суму 50 000,00 грн не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість, яка обґрунтовано стягнута судом.

Щодо доводів апелянта про те, що строк оплати не настав колегія додатково звертає увагу на таке.

Договором-заявкою передбачено, що розрахунок за надані послуги здійснюється протягом п`яти робочих днів на підставі сканів документів, що засвідчують факт виконання перевезення. Згідно усталеної ділової практики та чинного законодавства такими документами є: міжнародна транспортна накладна, акт виконаних робіт (наданих послуг), договір-заявка на перевезення вантажу, рахунок фактури.

Відповідачем не спростовані посилання позивача на те, що зазначені документи були отримані відповідачем, а не тільки в скан-копіях, а й в оригіналах, про що свідчить відбиток печатки відповідача на оригіналі Договору заявки № 1 від 12.01.2024 та оригіналі Акту виконаних робіт (наданих послуг) № 4 від 30.01.2024.

Наразі, в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що отримав «текстове повідомлення з реквізитами рахунку», на підставі якого здійснював часткову оплату.

Отже, відповідач був обізнаний про настання строку оплати, та почав частково її здійснювати, однак у подальшому, безпідставно не виконав свої зобов`язання у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку цим обставинам, колегія враховує, що відповідач не заперчує наявність заборгованості, водночас посилається на ненадання йому скан-копію рахунку-фактури. Колегія вважає, що ці заперечення відповідача мають формальний характер та свідчать про його намагання ухилитися від своєчасного виконання свого обов`язку. Відповідач також не вчинив дій щодо погашення боргу навіть після подачі позову.

В сенсі наведеного необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).

Поведінка відповідача у спірних правовідносинах зазначеним принципам не відповідає. Отже колегія відхиляє усі доводи апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції відповідачем не спростовані.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024у справі №910/6299/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова