РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2024Справа № 910/12689/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/12689/23

За позовом Акціонерного товариства «Банк Січ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс»

до ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення 5469,17 доларів США

Представники учасників справи:

від позивача: Чернюк В.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2-3: Козінцева Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Банк Січ» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» (далі - відповідач-1) до ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) та ОСОБА_2 (далі - відповідач-3) про стягнення 5469,17 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі договору №218/15 від 31.08.2015 про заміну боржника у зобов`язані та переведення боргу, неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013, зобов`язання за яким забезпечені договорами поруки №220-1/15 від 31.08.2015 з відповідачем-2 та №327/15 від 02.12.2015 з відповідачем-3, у зв`язку з чим позивачем заявлено до солідарного стягнення заборгованість за кредитом у розмірі 5469,17 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12689/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.09.2024 року до відділу діловодства суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 заперечив проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що про наданий позивачем договір поруки №327/15 від 02.12.2015 їй нічого невідомо, а проставлений на ньому підпис їй не належить, що вказує на те, що договір поруки має ознаки підробки, а тому в силу положень закону повинен вважатися недійсним, тобто таким, що не породжує жодного обов`язку відповідача-3 перед позивачем.

Також, 14.09.2023 року до відділу діловодства суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення у справі комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи, необхідність проведення якої обґрунтовує тим, що договір поруки №327/15 від 02.12.2015 нею з позивачем не укладався, а проставлений на ньому підпис їй не належить.

18.09.2023 року до відділу діловодства суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 зауважив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки порука відповідача-2 на підставі укладеного з позивачем договору поруки №220-1/15 від 31.08.2015 припинилася в силу приписів статті 559 Цивільного кодексу України, адже позивач протягом встановленого у договорі поруки строку не звернувся з відповідною вимогою до відповідача-2 про виконання основного кредитного договору, а претензію №1476/11-ТА від 09.09.2022 відповідач-2 не отримував. Поряд з тим, за переконанням відповідача-2 договір поруки 220-1/15 від 31.08.2015 є припиненим в тому числі через те, що він не погоджував заміну боржника в основному кредитному договорі, а тому в силу приписів статті 523 Цивільного кодексу України не повинен нести тягар неналежного виконання позичальником власних кредитних зобов`язань перед позивачем.

Разом з відзивом на позовну заяву, відповідачем-2 було подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій заявник наголосив, що позивач пропустив строк встановлений статтею 559 Цивільного кодексу України, а тому в частині позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 частини заборгованості по кредиту, слід відмовити.

20.09.2023 року до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства «Банк Січ» надійшли заперечення на клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи, у якій позивач заперечив проти призначення експертизи у даній справі, оскільки клопотання відповідача-3 направлено виключно на затягування розгляду справи.

20.09.2023 року до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства «Банк Січ» надійшли заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, у якій позивач вказав, що подана заява відповідачем-2 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що сторонами у кредитному договорі було збільшено строк позовної давності на 5 років, а в подальшому строки визначені статтями 257-259 та 559 Цивільного кодексу України були продовжені на період карантину та у подальшому на період дії воєнного стану.

20.09.2023 року до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства «Банк Січ» надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій позивач заперечив проти доводів відповідача-2 та вказав, що договір поруки №220-1/15 від 31.08.2015 не є припиненим, оскільки встановлений в ньому строк в силу приписів статті 559 Цивільного кодексу України був продовжений спершу на період дії карантину, а в подальшому і на період дії воєнного стану, а відтак договір поруки є чинним. При цьому, позивач зауважує, що договір поруки було підписано після заміни боржника і саме на забезпечення виконання умов кредитного договору новим боржником, а тому застосування положень статті 523 Цивільного кодексу України є нерелевантним.

Також, 20.09.2023 року до відділу діловодства суду від Акціонерного товариства «Банк Січ» надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якій позивач повністю заперечив проти доводів викладених у відзиві та вказав, що відповідач-3 не надала жодних заперечень щодо наявності заборгованості ТОВ «Сервіс Рент Плюс» за основним кредитним договором, а заперечення щодо не підписання договору поруки №327/15 від 02.12.2015 висловила лише після пред`явлення позивачем до суду даного позову, хоча про існування заборгованості за кредитом знала і раніше, про що свідчить підписаний нею договір №218/15 від 31.08.2015 про заміну боржника та чисельні вимоги позивача, що направлялися на адресу відповідача-3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 призначено судове засідання у справі на 17.10.2023

У судовому засіданні 17.10.2024 оголошено перерву до 14.11.2023.

06.11.2023 року до відділу діловодства суду від ОСОБА_2 надійшло уточнене клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, у якому відповідач-3 уточнила перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи та просила її проведення доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Судове засідання, призначене на 14.11.2023, не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 судове засідання у справі призначено на 28.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 постановлено здійснювати розгляд справи №910/12689/23 за правилами загального позовного провадження, зобов`язано ОСОБА_2 надати вільні зразки власного підпису, які знаходяться в оригіналах документів не пов`язаних з місцем роботи з наближеним за часом виконання до дати договору поруки №327/15 від 02.12.2015 року, призначено підготовче засідання у справі на 12.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 року призначено судову експертизу, проведення якої доручено Відділенню-бюро у м. Києві Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Провадження у справі №910/12689/23 зупинено на час проведення експертизи.

06.02.2024 року через відділ діловодства суду надійшов висновок експерта №10 від 25.01.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 поновлено провадження у справі №910/12689/23 та призначено підготовче засідання у справі на 05.03.2024.

У судовому засіданні 05.03.2024, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті.

27.03.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій відповідач-3 просить суд при ухваленні рішення вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат, які складаються з витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 28398,00 грн.

У судовому засіданні 14.05.2024 суд, у відповідності до статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 04.06.2024.

04.06.2024 року через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшли письмові судові дебати, в яких відповідач-2 наголосив на тому, що порука по договору №220-1/15 від 31.08.2015 є припиненою в силу положень статті 559 Цивільного кодексу України так як вказаний строк за своєю суттю є преклюзивним, тобто таким що не може бути поновленим, зупиненим чи перерваним. Строк виконання зобов`язання з повернення суми кредиту настав 05.01.2018, отже з цього моменту позивач повинен був протягом 36 місяців з урахуванням положень статті 559 Цивільного кодексу України, пред`явити вимогу до поручителя ОСОБА_1 , тобто в строк до 06.01.2021, однак такої вимоги не пред`явив, як і не звертався в передбачений договором та законом строк до суду, а тому порука на підставі договору №220-1/15 від 31.08.2015 є припиненою, а заявлені позовні вимоги до ОСОБА_1 необґрунтованими.

Також, 04.06.2024 року через відділ діловодства суду від ОСОБА_2 надійшли письмові судові дебати, у яких відповідач-2 вказала, що висновком експерта за наслідками проведеної у справі почеркознавчої експертизи було встановлено, що підписи проставлені у договорі поруки №327/15 від 02.12.2015 не належать ОСОБА_2 і експерт наголосив, що ознаки розбіжності у підписі є стійкими, суттєвими та виходять за межі варіаційного підписного почерку ОСОБА_2 , а відтак, оскільки договір №327/15 від 02.12.2015 був підписаний сторонньою особою, то він є недійсним в силу приписів Цивільного кодексу України, а тому не породжує жодних юридичних наслідків для відповідача-3.

Під час розгляду справи по суті, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошувались перерви, зокрема, до 12.09.2024.

У судовому засіданні 12.09.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити; представник відповідача-2,3 заперечив проти позовних вимог, просив відмовити.

У свою чергу, відповідач-1 до суду не з`явився, однак про розгляд справи, дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.09.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ» (далі - банк) та Приватним підприємством «Триада-Препрес» (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №36/13 (далі - кредитний договір), за умовами пункту 1.1 якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 62500,00 (шістдесят дві тисячі п`ятсот) доларів США, на умовах, встановлених цим договором, далі кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти встановлені цим договором.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 24 квітня 2014 року. Кредит надається з наступним цільовим призначенням: на поповнення обігових коштів (поточні потреби).

Кредит забезпечується наступною іпотекою нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 3637,7 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та належать майновому поручителю ПрАТ «Форум-Автосервіс» та фінансовою порукою фізичної особи - ОСОБА_1 (пункт 1.5 договору).

Згідно пункту 2.1 кредитного договору, кредит надається банком позичальнику в межах суми, визначеної в п. 1.1 цього договору відповідно до цільового призначення кредиту, шляхом перерахування коштів згідно заяви позичальника, з позичкового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816. При цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів в іншу валюту згідно з умовами та на цілі, передбачені цим договором.

Пунктом 2.2 та 2.3 кредитного договору сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у розмірі встановленої банком фіксованої процентної ставки 13,0% (тринадцять) процентів річних в валюті, в якій наданий кредит. Нарахування банком процентів починається з дати першого перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Умовами пункту 2.4 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.2 цього договору. Проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування, з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816. Проценти за грудень місяць нараховуються банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця.

Позичальник зобов`язується забезпечити щомісячне спрямування грошових коштів на свої рахунки, відкриті в банку, в 100% обсязі. Виконання позичальником обов`язку, передбаченого у п. 3.1 цього договору, повинно бути здійснено протягом одного місяця з дня підписання цього договору (пункт 3.1 та 3.2 кредитного договору).

Відповідно до пункту 3.3 кредитного договору у випадку невиконання позичальником вимог, зазначених у п. 3.1. цього договору, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій.

За умовами пункту 4.1 кредитного договору банк зобов`язується, зокрема, з урахуванням умов цього договору видавати кредит у безготівковій формі виключно з дати набрання чинності угод (договорів), що є забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за цим договором, за умови відсутності обставин (випадків) передбачених п. 4.2.3., п. 4.2.4. цього договору та оплати позичальником комісійних винагород у порядку, передбаченому цим договором.

У свою чергу, позичальник зобов`язується, зокрема, надавати у банк платіжні документи (в т.ч. заявки на продаж валюти) для отримання кредиту та використати наданий банком кредит за цільовим призначенням і повністю погасити заборгованість по ньому перед банком не пізніше строку, зазначеного в п. 1.2. цього договору. Своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні платежі та проценти за понадстрокове користування кредитом на умовах та в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбачених цим договором штрафних санкцій. У випадку прострочення сплати процентів (у тому числі і процентів за понадстрокове користування кредитними коштами) та/або комісійних платежів позичальник зобов`язаний спрямовувати кошти на рахунки прострочених нарахованих доходів, номери яких повідомляються банком позичальнику після їх відкриття. З моменту виникнення прострочення простроченої заборгованості позичальник надає банку право самостійно зараховувати кошти, що направлені позичальником на погашення заборгованості за процентами та/або комісіями, на рахунки простроченої заборгованості за процентами та/або простроченої заборгованості за комісіями незалежно від напрямку зарахування, вказаного у розрахунковому документі (пункт 4.3 кредитного договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою сторін. Підписанням цього договору банк підтверджує, що у нього є всі необхідні ліцензії і дозволи НБУ необхідні для видачі та обслуговування кредиту за даним договором (пункт 8.1 та 8.2 кредитного договору).

Пунктом 8.7 кредитного договору сторони погодили, що всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду. При цьому, строк, у межах якого банк може звернутися до суду (господарського суду) з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), встановлюється тривалістю у 5 років.

Відповідно до пункту 8.9 кредитного договору, цей договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Згідно пункту 8.10 кредитного договору всі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін у письмовій формі та є невід`ємними частинами цього договору.

27.11.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №185/13 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №185/13), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункти кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 викласти в наступній редакції: « 1.1. Банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 252500,00 (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) доларів США, (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до наступного графіку: з 01.02.2014р. ліміт встановлюється в сумі 243482,00 доларів США; з 01.03.2014р. ліміт встановлюється в сумі 234464,00 доларів США; з 01.04.2014р. ліміт встановлюється в сумі 225446,00 доларів США; з 01.05.2014р. ліміт встановлюється в сумі 216428,00 доларів США; з 01.06.2014р. ліміт встановлюється в сумі 207410,00 доларів США; з 01.07.2014р. ліміт встановлюється в сумі 198392,00 доларів США; з 01.08.2014р. ліміт встановлюється в сумі 189374,00 доларів США; з 01.09.2014р. ліміт встановлюється в сумі 180356,00 доларів США; з 01.10.2014р. ліміт встановлюється в сумі 171338,00 доларів США; з 01.11.2014р. ліміт встановлюється в сумі 162320,00 доларів США; з 01.12.2014р. ліміт встановлюється в сумі 153302,00 доларів США; з 01.01.2015р. ліміт встановлюється в сумі 144284,00 доларів США; з 01.02.2015р. ліміт встановлюється в сумі 135266,00 доларів США; з 01.03.2015р. ліміт встановлюється в сумі 126248,00 доларів США; з 01.04.2015р. ліміт встановлюється в сумі 117230,00 доларів США; з 01.05.2015р. ліміт встановлюється в сумі 108212,00 доларів США; з 01.06.2015р. ліміт встановлюється в сумі 99194,00 доларів США; з 01.07.2015р. ліміт встановлюється в сумі 90176,00 доларів США; з 01.08.2015р. ліміт встановлюється в сумі 81158,00 доларів США; з 01.09.2015р. ліміт встановлюється в сумі 72140,00 доларів США; з 01.10.2015р. ліміт встановлюється в сумі 63122,00 доларів США; з 01.11.2015р. ліміт встановлюється в сумі 54104,00 доларів США; з 01.12.2015р. ліміт встановлюється в сумі 45086,00 доларів США; з 01.01.2016р. ліміт встановлюється в сумі 36068,00 доларів США; з 01.02.201 6р. ліміт встановлюється в сумі 27050,00 доларів США; з 01.03.2016р. ліміт встановлюється в сумі 18032,00 доларів США; з 01.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 9014,00 доларів США; з 25.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 0,00 доларів США. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 25 квітня 2016 року.

1.5. Кредит забезпечується: наступною іпотекою нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 3637,7 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Кржижановського, 4, та належать майновому поручителю ПрАТ «Форум-Автосервіс»: заставою обладнання - програмно-апаратного комплексу, придбаного за рахунок кредитних коштів, після оформлення права власності на нього; порукою фізичної особи - ОСОБА_1 .

2.1. Кредит надається банком позичальнику в межах суми, визначеної в п. 1.1 цього договору відповідно до цільового призначення кредиту, шляхом перерахування коштів згідно заяви позичальника, з позичкового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816. При цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів в іншу валюту згідно з умовами та на цілі, передбачені цим договором.

2.2. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у розмірі встановленої банком фіксованої процентної ставки 13,0% (тринадцять) процентів річних в валюті, в якій наданий кредит.

У випадку невиконання позичальником вимог, зазначених у п. 3.1 цього договору з 01.12.2013р. проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у розмірі встановленої банком фіксованої процентної ставки 15,0% (п`ятнадцять) процентів річних в валюті, в якій наданий кредит.

2.5. У випадку порушення позичальником встановленого п. 1.2 цього договору строку погашення одержаного кредиту (його частини) позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом (його частиною), виходячи із фіксованої процентної ставки у розмірі 16% (шістнадцять) процентів річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 2.3 та 2.4 цього договору.

3.2. Виконання позичальником обов`язку, передбаченого у п. 3.1 цього договору, повинно бути здійснено протягом в термін до 01.12.2013р.

3.3. У випадку невиконання позичальником вимог, зазначених у п. 3.1 цього договору: з 01.12.2013 р. відсоткова ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 15% річних; банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій.»

Цей договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банка, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25 квітня 2013 року (пункт 7 договору №185/13).

28.02.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №60/13 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №60/13), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункти кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 викласти в наступній редакції: « 1. Пункт 1.2. кредитного договору № 36/13 від 25.04.2013р. (далі - кредитний договір) викласти в наступній редакції:

1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до наступного графіку: з 01.02.2014р. ліміт встановлюється в сумі 243482,00 доларів США; з 15.03.2014р. ліміт встановлюється в сумі 234464,00 доларів США; з 15,04.20 14р. ліміт встановлюється в сумі 225446,00 доларів США; з 15.05.2014р. ліміт встановлюється в сумі 216428,00 доларів США; з 15.06.2014р. ліміт встановлюється в сумі 207410,00 доларів США; з 15.07.2014р. ліміт встановлюється в сумі 198392,00 доларів США; з 15.08.2014р. ліміт встановлюється в сумі 189374,00 доларів США; з 15.09.2014р. ліміт встановлюється в сумі 180356,00 доларів США; з 15.10.2014р. ліміт встановлюється в сумі 171338,00 доларів США; з 15.11.2014р. ліміт встановлюється в сумі 162320,00 доларів США; з 15.12.2014р. ліміт встановлюється в сумі 153302,00 доларів США; з 15.01.2015р. ліміт встановлюється в сумі 144284,00 доларів США; з 15.02.2015р. ліміт встановлюється в сумі 135266,00 доларів США; з 15.03.2015р. ліміт встановлюється в сумі 126248,00 доларів США; з 15.04.2015р. ліміт встановлюється в сумі 117230,00 доларів США; з 15.05.2015р. ліміт встановлюється в сумі 108212,00 доларів США; з 15.06.2015р. ліміт встановлюється в сумі 99194,00 доларів США; з 15.07.2015р. ліміт встановлюється в сумі 90176,00 доларів США; з 15.08.2015р. ліміт встановлюється в сумі 81158,00 доларів США; з 15.09.2015р. ліміт встановлюється в сумі 72140,00 доларів США; з 15.10.2015р. ліміт встановлюється в сумі 63122,00 доларів США; з 15.11.2015р. ліміт встановлюється в сумі 54104,00 доларів США; з 15.12.2015р. ліміт встановлюється в сумі 45086,00 доларів США; з 15.01.2016р. ліміт встановлюється в сумі 36068,00 доларів США; з 15.02.2016р. ліміт встановлюється в сумі 27050,00 доларів США; з 15.03.2016р. ліміт встановлюється в сумі 18032,00 доларів США; з 15.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 9014,00 доларів США; з 25.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 0,00 доларів США. Датою останнього повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 25 квітня 2016 року.

Пунктом 2 договору №60/13 сторони погодили пункт 2.4 кредитного договору №182/13 від 27.11.2013р. (далі - кредитний договір) викласти в наступній редакції: « 2.4. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.2 цього кредитного договору. проценти сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та остаточно при повному погашенні кредиту на протязі 15 днів після погашення кредиту, з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_2 (840) в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок по обліку нарахованих відсотків номер якого НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816. Проценти за грудень місяць нараховуються банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються позичальником не пізніше 15 січня наступного року».

Інші умови кредитного договору залишаються без змін. Цей Договір про внесення змін набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін (пункт 3 та 4 договору №60/13).».

15.04.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №92/14 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №92/14), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункт 1.2 кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 викласти в наступній редакції: « 1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до наступного графіку: з 01.02.2014р. ліміт встановлюється в сумі 243 482,00 доларів США; з 15.03.2014р. ліміт встановлюється в сумі 234 464,00 доларів США; з 25.04.2014р. ліміт встановлюється в сумі 225 446,00 доларів США; з 25.05.2014р. ліміт встановлюється в сумі 216 428,00 доларів США; з 25.06.2014р. ліміт встановлюється в сумі 207 410,00 доларів США; з 25.07.2014р. ліміт встановлюється в сумі 198 392,00 доларів США; з 25.08.2014р. ліміт встановлюється в сумі 189 374,00 доларів США; з 25.09.2014р. ліміт встановлюється в сумі 180 356,00 доларів США; з 25.10.2014р. ліміт встановлюється в сумі 171 338,00 доларів США; з 25.11.2014р. ліміт встановлюється в сумі 162 320,00 доларів США; з 25.12.2014р. ліміт встановлюється в сумі 153 302,00 доларів США; з 25.01.2015р. ліміт встановлюється в сумі 144 284,00 доларів США; з 25.02.2015р. ліміт встановлюється в сумі 135 266,00 доларів США; з 25.03.2015р. ліміт встановлюється в сумі 126 248,00 доларів США; з 25.04.2015р. ліміт встановлюється в сумі 117 230,00 доларів США; з 25.05.2015р. ліміт встановлюється в сумі 108 212,00 доларів США; з 25.06.2015р. ліміт встановлюється в сумі 99 194,00 доларів США; з 25.07.2015р. ліміт встановлюється в сумі 90 176,00 доларів США; з 25.08.2015р. ліміт встановлюється в сумі 81 158,00 доларів США; з 25.09.2015р. ліміт встановлюється в сумі 72 140,00 доларів США; з 25.10.2015р. ліміт встановлюється в сумі 63 122,00 доларів США; з 25.11.2015р. ліміт встановлюється в сумі 54 104,00 доларів США; з 25.12.2015р. ліміт встановлюється в сумі 45 086,00 доларів США; з 25.01.2016р. ліміт встановлюється в сумі 36 068,00 доларів США; з 25.02.2016р. ліміт встановлюється в сумі 27 050,00 доларів США; з 25.03.2016р. ліміт встановлюється в сумі 18 032,00 доларів США; з 25.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 0 доларів США. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 25 квітня 2016 року.».

Договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банку, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року (пункт 5 договору №92/14).

25.07.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №164-4/14 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №164-4/14), за умовами пункту 1 якого сторони погодили перший абзац пункту 2.8 кредитного договору викласти в наступній редакції: «За наявності заборгованості по кредиту та/або процентах за користування ним (у тому числі і процентах за неправомірне користування кредитом), сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: в першу чергу сплаті підлягають нараховані, але не сплачені в строк проценти; в другу чергу сплаті підлягає прострочена заборгованість за кредитом; в третю чергу сплаті підлягають нараховані проценти, строк сплати яких ще не сплинув; в четверту чергу сплаті підлягає неустойка, передбачена цим договором.».

Договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банку, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року (пункт 5 договору №164-4/14).

15.09.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №202-3/14 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №202-3/14), за умовами пункту 1 якого сторони погодили, зокрема, пункт 1.5 кредитного договору викласти в наступній редакції: « 1.5. Кредит забезпечується: фінансовою порукою фізичної особи - ОСОБА_1 ; наступною іпотекою нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 3637,7 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Кржижановського, 4, належать майновому поручителю ПрАТ «Форум-Автосервіс», та забезпечують також зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ТРІАДА» за кредитним договором №15/13 від 18.03.2013р. Приватне підприємство «ТРИАДА-ПРЕПРЕС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ТРІАДА» надалі іменуються «позичальники».

Договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банку, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року (пункт 5 договору №202-3/14).

21.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №278/14 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №278/14), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункт 1.2 кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 викласти в наступній редакції: « 1.2 Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до наступного графіку: з 01.02.2014р. ліміт встановлюється в сумі 243 482,00 доларів США; з 15.03.2014р. ліміт встановлюється в сумі 234 464,00 доларів США; з 25.04.2014р. ліміт встановлюється в сумі 225 446,00 доларів США; з 25.05.2014р. ліміт встановлюється в сумі 216 428,00 доларів США; з 25.06.2014р. ліміт встановлюється в сумі 207 410,00 доларів США; з 25.07.2014р. ліміт встановлюється в сумі 198 392,00 доларів США; з 25.08.2014р. ліміт встановлюється в сумі 189 374,00 доларів США; з 25.09.2014р. ліміт встановлюється в сумі 180 356,00 доларів США; з 25.10.2014р. ліміт встановлюється в сумі 171 338,00 доларів США; з 25.12.2014р. ліміт встановлюється в сумі 166 829,00 доларів США; з 25.01.2015р. ліміт встановлюється в сумі 162 320,00 доларів США; з 25.02.2015р. ліміт встановлюється в сумі 157 811,00 доларів США; з 25.03.2015р. ліміт встановлюється в сумі 153 302,00 доларів США; з 25.04.2015р. ліміт встановлюється в сумі 148 793,00 доларів США; з 25.05.2015р. ліміт встановлюється в сумі 144 284,00 доларів США; з 25.06.2015р. ліміт встановлюється в сумі 131 167,00 доларів США; з 25.07.2015р. ліміт встановлюється в сумі 118 050,00 доларів США; з 25.08.2015р. ліміт встановлюється в сумі 104 933,00 доларів США; з 25.09.2015р. ліміт встановлюється в сумі 91 816,00 доларів США; з 25.10.2015р. ліміт встановлюється в сумі 78 699,00 доларів США; з 25.11.2015р. ліміт встановлюється в сумі 65 582,00 доларів США; з 25.12.2015р. ліміт встановлюється в сумі 52 465,00 доларів США; з 25.01.2016р. ліміт встановлюється в сумі 39 348,00 доларів США; з 25.02.20 16р. ліміт встановлюється в сумі 26 231, 00 доларів США; з 25.03.201бр. ліміт встановлюється в сумі 13 114,00 доларів США; з 25.04.2016р. ліміт встановлюється в сумі 0 доларів США. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 25 квітня 2016 року.».

Договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банку, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року (пункт 5 договору №278/14).

28.08.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як позичальником, було укладено договір №217/15 про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №217/15), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункти 1.2, 2.4 кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 викласти в наступній редакції: « 1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до графіка, викладеного в додатку № 1 до цього кредитного договору. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 30 грудня 2016 року.»

« 2.4. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.2. цього кредитного договору. Проценти сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та остаточно при повному погашенні кредиту на протязі 15 днів після погашення кредиту, з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_2 (840) в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок по обліку нарахованих відсотків номер якого НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816.

Проценти за грудень місяць нараховуються банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються позичальником не пізніше 15 січня наступного року.

Проценти в сумі 650,0 доларів США сплачуються позичальником в термін до 01.10.2015р.

Проценти в сумі 1920,0 доларів США сплачуються позичальником в термін до 01.11.2015р.

Проценти в сумі 1934,35 доларів США сплачуються позичальником в термін до 01.12.2015р.».

Договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банку, кожен з яких має однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року (пункт 5 договору №217/15).

31.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як кредитором, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як первинним боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія Центр», як новим боржником, було укладено договір №218/15 про заміну боржника у зобов`язанні та переведення боргу (далі - договір №218/15, договір заміни боржника) за умовами пункту 1.1 якого у порядку і на умовах, визначених цим договором, первинний боржник переводить (передає) свої зобов`язання за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 року (з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року), укладеним між первинним боржником і кредитором на нового боржника, внаслідок чого, новий боржник замінює первинного боржника у зобов`язанні, і приймає на себе обов`язки первинного боржника по кредитному договору №36/13 від 25.04.2013 року (далі по тексту - кредитний договір).

Пунктом 1.2 договору №218/15 визначено, що кредитор, підписавши цей договір, дає свою згоду на заміну первинного боржника у зобов`язанні в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору №218/15 новий боржник має право висувати проти вимог кредитора всі заперечення, засновані на відносинах первинного боржника і кредитора по кредитному договору.

Згідно пункту 2.2 договору №218/15 новий боржник, згідно умов цього договору, зобов`язується виконати зобов`язання первинного боржника перед кредитором по кредитному договору, а саме: в строк до « 30» грудня 2016 року повернути кредитору кредитні кошти у сумі 166829,00 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) доларів США. Зниження ліміту кредитної лінії здійснювати у відповідності до графіка, викладеного в додатку №1 до кредитного договору. У строк до « 01» грудня 2015 року повернути кредитору нараховані проценти за користування кредитом у сумі 4504,35 (чотири тисячі п`ятсот чотири долари США 35 центів), в т.ч.: проценти в сумі 650,0 доларів США в термін до 01.10.2015р.; проценти в сумі 1920,0 доларів США в термін до 01.11.2015р.; проценти в сумі 1934,35 доларів США в термін до 01.12.2015р. За користування кредитними коштами сплачувати плату у розмірі 13 (тринадцять) процентів річних. Здійснювати повернення кредиту на відкритий йому позичковий рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ «БАНК СІЧ», код банку 380816, . Проценти за користування кредитними коштами самостійно перераховувати в валюті кредиту на рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ «БАНК СІЧ», код банку 380816, , щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплатити в день повернення кредиту. Виконувати всі інші умови кредитного договору.

Первинний боржник зобов`язується у день укладення цього договору передати новому боржнику всі документи (їх завірені копії), які підтверджують дійсність вимог кредитора по кредитному договору, а саме: кредитний договір №36/13 від 25.04.2013 року, та пов`язані з ним документи. Кредитор зобов`язується прийняти належним чином виконане зобов`язання, згідно умов цього договору та кредитного договору (пункт 2.3 та 2.4 договору №218/15).

Відповідно до пункту 3.1 договору №218/15 новий боржник засвідчує кредитора у тому, що укладаючи цей договір, новий боржник не помиляється відносно обставин, які мають істотне значення (природа договору, права і обов`язки сторін, економічна та юридична природа відносин, які виникають на підставі цього договору, інші умови цього договору).

Цей договір вступає в силу з дати підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань за цим договором та кредитним договором (пункту 5.1 договору №218/15).

31.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як банк, та Приватним підприємством «Триада-Препрес», як сторона-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія Центр», як сторона-2 було укладеного договір №219/15 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 р. (далі - договір №219/15), за умовами пункту 1 якого у зв`язку з укладенням договору про заміну боржника у зобов`язанні та переведення боргу №218/15 від 31.08.2015 року, по кредитному договору №36/13 від 25.04.2015р., сторони дійшли згоди внести зміни до преамбули кредитного договору №36/13 від 25.04.2015р. щодо позичальника вказавши нового боржника.

Пунктом 2 договору №219/15 в тексті кредитного договору змінили номер рахунків: №3 на 1; №3 на 1; №3 на 1.

У пункті 3 договору №219/15 визначено, що умови кредитного договору №36/13 від 25.04.2015 р. стороні-2 відомі та сторона-2 повністю згодна з ними.

З моменту укладення цього договору про внесення змін сторона-1 є вільною від виконання зобов`язань за кредитним договором №36/13 від 25.04.2015р. Сторона-2 не має претензій до сторони-1 щодо виконання зобов`язань за кредитним договором №36/13 від 25.04.2015 р. (пункт 4 та 5 договору №219/15).

Цей договір вступає в силу з дати підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань за цим договором та кредитним договором (пункт 5.1 договору №219/15).

30.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія «Центр», як позичальником, було укладено договір №372/15 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №372/15), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункти 1.2., 2.4. кредитного договору № 36/13 від 25.04.2013р. (далі кредитний договір) викласти в наступній редакції: « 1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до графіка, викладеного в Додатку № 1 до цього кредитного договору. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 30 грудня 2016 року.

2.4. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.2. цього кредитного договору. Проценти сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та остаточно при повному погашенні кредиту на протязі 15 днів після погашення кредиту, з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_7 (840) в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок по обліку нарахованих відсотків номер якого НОМЕР_6 , відкритому в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816.

Проценти за грудень місяць нараховуються банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються позичальником не пізніше 15 січня наступного року.

Позичальник сплачує нараховані проценти за користування кредитом у сумі 4076,41 (чотири тисячі сімдесят шість доларів США 41 цент), в т.ч.: проценти в сумі 408,27 доларів США сплачуються позичальником в термін до 31.01.2016p.; проценти в сумі 3668,14 доларів США сплачуються позичальником в термін до 29.02.2016p.

Проценти за грудень 2015року та січень 2016 року сплачуються позичальником в термін до 31.03.2016р.

Проценти за лютий 2016 року та березень 2016 року сплачуються позичальником в термін до 30.04.2016р.

В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору.».

Цей договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банка, кожен з яких має однакову юридичну силу і є його невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25 квітня 2013 року (пункт 5 договору №372/15).

Додатком №1 до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 сторони погодили графік зменшення ліміту кредиту, за умовами якого, сторони підтверджують, що на дату підписання даного договору заборгованість за кредитом складає 161904,28 доларів США (сто шістдесят одна тисяча дев`ятсот чотири долари 28 центів), а позичальник зобов`язується виплатити банку суму кредиту відповідно до наступного графіку платежів: 1) 31 травня 2016 - 1300,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 160604,28 доларів США; 2) 30 червня 2016 - 1300,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 159304,28 доларів США; 3) 31 липня 2016 - 1400,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 157904,28 доларів США; 4) 31 серпня 2016 - 1400,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 156504,28 доларів США; 5) 30 вересня 2016 - 1500,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 155004,28 доларів США; 6) 31 жовтня 2016 - 1500,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 153504,28 доларів США; 7) 30 листопада 2016 - 1600,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 151904,28 доларів США; 8) 30 грудня 2016 - 151904,28 доларів США, ліміт кредитної лінії 0 доларів США. Всього 161904,28 доларів США.

01.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія «Центр», як позичальником, було укладено договір №256-3/16 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №256-3/16), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункт 2.4 кредитного договору №36/13 від 25.04.2013р. (далі - кредитний договір) викласти в наступній редакції: « 2.4. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щоденно. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця за повний попередній календарний місяць, та остаточно при повному погашенні кредиту з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_7 (840) в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок № НОМЕР_6 (840), відкритий в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816.».

Цей договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банка, кожен з яких має однакову юридичну силу і є його невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25 квітня 2013 року (пункт 5 договору №256-3/16).

30.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія «Центр», як позичальником, було укладено договір №540/16 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №540/16), за умовами пункту 1 якого сторони погодили пункт 1.2 кредитного договору №36/13 від 25.04.2013р. (далі кредитний договір) викласти в наступній редакції: « 1.2. Зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до графіка, викладеного в додатку №1 до цього кредитного договору. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 05 січня 2018 року.».

Відповідно до пункту 2 договору №540/16 сторони погодили пункт 2.4 кредитного договору викласти в наступній редакції: « 2.4. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щоденно проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця за повний попередній календарний місяць, та остаточно при повному погашенні кредиту з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_7 (840) в ПАТ «БАНК СІЧ», код Банку 380816 (або з будь-яких інших поточних рахунків позичальника) на рахунок № НОМЕР_6 (840), відкритий в ПАТ «БАНК СІЧ» код Банку 380816. Позичальник сплачує нараховані проценти за користування кредитом у сумі 12142,32 долари США (дванадцять тисяч сто сорок два долари США 32 центи) за наступним графіком : проценти в сумі 593,33 доларів США та проценти за грудень 2016 року в сумі 1808,11 доларів США доларів США сплачуються позичальником в термін до 31.01.2017р.; проценти в сумі 593,33 доларів США сплачуються позичальником в термін до 28.02.2017p.; проценти в сумі 4593,33 доларів США сплачуються позичальником в термін до 31.03.2017р.; проценти в сумі 4554,22 доларів США сплачуються позичальником в термін до 30.04.2017р.».

Цей договір про внесення змін складений у двох примірниках: один - для позичальника, один - для банка, кожен з яких має однакову юридичну силу і є його невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25 квітня 2013 року (пункт 6 договору №540/16).

Додатком №1 до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 сторони погодили графік зменшення ліміту кредитування, даний графік є невід`ємною частиною кредитного договору №36/13 від 25.04.2013., сторони підтверджують що на дату підписання даного договору заборгованість за кредитом складає 161904,28 доларів США (сто шістдесят одна тисяча дев`ятсот чотири долари 28 центів), а позичальник зобов`язується виплатити банку суму кредиту відповідно до наступного графіку платежів: 1) 31 травня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 156904,28 доларів США; 2) 30 червня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 151904,28 доларів США; 3) 31 липня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 146904,28 доларів США; 4) 31 серпня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 141904,28 доларів США; 5) 30 вересня 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 134544,28 доларів США; 6) 31 жовтня 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 127184,28 доларів США; 7) 30 листопада 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 119824,28 доларів США; 8) 05 січня 2018 - 119824,28 доларів США, ліміт кредитної лінії 0 доларів США. Всього 161904,28 доларів США.

Сторонами не оспорювалася правомірність зазначеного кредитного договору, з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень, та договір про заміну боржника, а тому в силу встановленої статті 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, ці договори є дійсними, а його положення беруться судом до уваги при розгляді спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання з надання кредиту, надавши позичальнику кредит в розмірі обумовленому умовами кредитного договору та змін до нього, про що свідчить розрахунок заборгованості боржника ТОВ «Репро-Студія «Центр» (нова назва ТОВ «Сервіс Рент Плюс») (ідентифікаційний код 39830283) за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 станом на 07.08.2023 (переведення боргу згідно договору №218/15 від 31.08.2015 про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу) з первісного божника ПП «ТРИАДА - ПРЕПРЕС» (ідентифікаційний код 35371348) - сума переведеного боргу 166829,00 доларів США за основним боргом і 6 477,07 доларів США за нарахованими процентами), затвердженого В.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Січ»

Факт належного виконання позивачем умов кредитного договору в частині надання кредиту не заперечується і відповідачами у справі, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виставлення позивачу претензій та повідомлень про порушення умов кредитного договору.

Позаяк, позичальник свого обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 193025,27 доларів США.

09.09.2022 року АТ «Банк Січ», як банк/кредитор звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс», як позичальника, та ОСОБА_1 , як поручителя, з претензією №1476/11-ТА про сплату заборгованості за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013, у якій вимагав від відповідачів 1 та 2 протягом 10 днів з моменту отримання претензії, сплатити наявну заборгованість по кредиту та процентам у загальному розмірі 193025,27 доларів США.

28.11.2022 року АТ «Банк Січ», як банк/кредитор, звернувся до ОСОБА_2 , як поручителя з претензією №2461/11-1-Л про сплату заборгованості за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013, у якій вимагав відповідача-3 протягом 10 днів з моменту отримання претензії, сплатити наявну заборгованість по кредиту та процентам у загальному розмірі 193025,27 доларів США.

23.02.2023 року АТ «Банк Січ» звернулося до ТОВ «Репро-Студія Центр» (нова назва ТОВ «Сервіс Рент Плюс») із вимогою про усунення порушення №359/04-2-Л, в якій вимагав виконати умови кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 та сплатити наявну заборгованість за кредитом та процентами у загальному розмірі 193025,27 доларів США та наголосив, що у разі не виконання зобов`язань по кредиту, він залишає за собою право звернути стягнення на предмет застави.

Втім, зазначені претензії та вимога були залишені відповідачами без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому керуючись принципом диспозитивності просить стягнути заборгованість за кредитним договором лише в сумі 5469,17 доларів США.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором, а відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами частини 2 вищевказаної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, за частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Отже, заміна боржника у зобов`язанні не може бути здійснена поза волею кредитора, така заміна здійснюється лише за згодою кредитора.

При цьому, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (стаття 521 Цивільного кодексу України).

Для породження переведенням боргу правових наслідків необхідним є існування двох складових: по-перше, вчинення договору (двостороннього правочину) між новим та первісним боржниками, причому такий правочин має вчинятися у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання; по-друге, надання кредитором згоди на переведення боргу.

У даному випадку, як встановлено, 31.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як кредитором, Приватним підприємством «Триада-Препрес», як первинним боржником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія Центр» (нова назва ТОВ «Сервіс Рент Плюс»), як новим боржником, було укладеного договір №218/15 про заміну боржника у зобов`язанні та переведення боргу, за умовами пункту 1.1 якого у порядку і на умовах, визначених цим договором, первинний боржник переводить (передає) свої зобов`язання за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 року (з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 року), укладеним між первинним боржником і кредитором на нового боржника, внаслідок чого, новий боржник замінює первинного боржника у зобов`язанні, і приймає на себе обов`язки первинного боржника по кредитному договору №36/13 від 25.04.2013 року (далі по тексту - кредитний договір).

Аналізуючи правочин про заміну боржника вбачається, що сторонами було дотримано як форму, так і зміст такого правочину відповідно до вимог статей 513, 521 Цивільного кодексу України, вказаний договір укладено у письмовій формі з врахуванням обов`язкових реквізитів та суттєвих умов, необхідних для дійсності договору про заміну боржника та переведення боргу.

При цьому, кредитор відповідно до положень статті 513 Цивільного кодексу України, висловив свою згоду на переведення боргу, що підтверджується його підписом на вказаній угоді.

У контексті вказаних обставин, заміна боржника в основному кредитному договорі відбулася у повній відповідності до вимог чинного цивільного законодавства і відповідно новий боржник, прийнявши на себе зобов`язання за договором, набув повний обсяг прав і обов`язків, що раніше належали первісному боржнику.

Відтак, відповідальним за виконання умов кредитного договору щодо виконання обов`язків боржника, в тому числі повного та своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів є новий боржник, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» (стара назва ТОВ «Репро-Студія Центр»).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що правовідносини, які виникли на підставі кредитного договору щодо умов, порядку та строків повернення кредитних коштів сторонами неодноразово змінювалися. Вказані зміни були внесені шляхом укладення відповідних договорів про внесення змін та доповнень та додатків, які є невід`ємною частиною основного договору, що підтверджує належне волевиявлення сторін. При цьому кожна зміна умов щодо строків та порядку виконання грошового зобов`язання здійснювалася із дотриманням вимог статей 651, 654 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до договору №540/16 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (далі - договір №540/16) сторони погодили, що зниження ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до графіка, викладеного в додатку №1 до цього кредитного договору. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 05 січня 2018 року. Додатком №1 до кредитного договору №36/13 від 25.04.2013 (договір №540/16) сторони погодили графік зменшення ліміту кредитування, підтвердили, що на дату підписання даного договору заборгованість за кредитом складає 161904, 28 доларів США, яку позичальник зобов`язується виплатити банку до наступного графіку платежів: 1) 31 травня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 156904,28 доларів США; 2) 30 червня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 151904,28 доларів США; 3) 31 липня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 146904,28 доларів США; 4) 31 серпня 2017 - 5000,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 141904,28 доларів США; 5) 30 вересня 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 134544,28 доларів США; 6) 31 жовтня 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 127184,28 доларів США; 7) 30 листопада 2017 - 7360,00 доларів США, ліміт кредитної лінії 119824,28 доларів США; 8) 05 січня 2018 - 119824,28 доларів США, ліміт кредитної лінії 0 доларів США.

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 1.2 кредитного договору та додатку №1 (в редакції договору №540/16), строк виконання відповідачем-1 грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів, отриманих за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 на момент розгляду справи настав.

Втім, як встановлено судом, відповідач-1, у встановлені кредитним договором строки, повернення кредитних коштів не здійснив.

Тоді як, приписами статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині їх повернення у встановленому кредитним договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи та не спростований учасниками справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 5469,17 доларів США.

При цьому, позивач заявив про стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарно, посилаючись на те, що зобов`язання за ним були забезпечені за договором поруки №220-1/15 від 31.08.2015 відповідачем-2 та договором поруки №327/15 від 02.12.2015 відповідачем-3.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 31.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений договір поруки №220-1/15 (далі - договір поруки), за умовами пункту 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 року, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (в тому числі, але не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування кредитом, збільшення строку повернення кредиту, збільшення розміру (суми) кредиту).

У розмінні договору поруки терміни та поняття мають таке значення: «Поручитель» - ОСОБА_1 , сторона по договору, яка бере на себе прямі зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях позичальника по кредитному договору №36/13 від 25 квітня 2013 року; «Кредитор» - ПАТ «Банк Січ» (нова назва АТ «Банк Січ»), сторона цього договору, яка надає кредит позичальнику згідно з кредитним договором №36/13 від 25 квітня 2013 року; «Позичальник» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія «Центр» (нова назва ТОВ «Сервіс Рент Плюс») (), сторона цього договору, яка отримує кредит від кредитора згідно з кредитним договором №36/13 від 25 квітня 2013 року.; «Кредитний договір» - кредитний договір №36/13 від 25 квітня 2013 року, який укладений між кредитором та позичальником, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його (цього договору) укладання; «Зобов?язання» - зобов`язання позичальника перед кредитором, що випливає з кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 166829,00 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) доларів США не пізніше 30 грудня 2016 року, сплатити кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 13% (тринадцять) процентів річних, проценти за неправомірне користування кредитом в розмірі 16% (шістнадцять) процентів річних, штраф, пеню, комісійні винагороди в розмірі та в строки, визначені кредитним договором, та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах зазначених у Кредитному договорі; «Строк виконання Зобов`язання» (строк(и) платежу) - встановлений кредитним договором строк, до закінчення якого позичальник зобов`язаний в порядку, визначеному кредитним договором, здійснити ті чи інші виплати на користь кредитора, зокрема, але не виключно, повернути суму кредиту або ту чи іншу його частину, нараховані проценти за користування кредитом, проценти за неправомірне користування кредитом, а також сплатити на користь кредитора всі інші передбачені кредитним договором платежі. Також під строком виконання зобов`язання (строком платежу) слід розуміти інші строки, визначені в Кредитному договорі моментом витребування, в тому числі, коли кредитор набуває право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту; «Договір» - цей договір поруки, укладений між поручителем, кредитором та позичальником, з усіма додатками та договорами про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені сторонами.

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором у повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором, включаючи, але не виключно, повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом сплату процентів за неправомірне користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), інших платежів та відшкодування збитків, пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником.

За умовами пункту 2.2 договору поруки вимога кредитора пред`являється поручителю та вважається пред`явленою та отриманою поручителем належним чином, якщо кредитор надіслав її поштою, кур`єром, телеграфом або вручив особисто під розпис поручителя на(за) адресу(ою) поручителя, вказаною в розділі 7 цього договору або повідомленою кредитору поручителем згідно з п. 3.4.4. цього договору. Датою пред`явлення та отримання вимоги кредитора буде вважатися дата її вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника. Вимога кредитора містить наступні дані: реквізити (номер, дату, сторони) цього договору; дані про невиконання та/або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором (із зазначенням: змісту, обсягу невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором); номери рахунків, на які слід перерахувати суми заборгованості за кредитним договором.

Згідно пункту 3.4 договору поруки, поручитель зобов`язаний належним чином виконати (виконувати) взяті на себе зобов`язання згідно умов цього договору. Повідомити позичальника протягом 2 (двох) робочих днів про отримання вимоги кредитора з моменту отримання останньої. Подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі у разі пред`явлення кредитором позову до поручителя. При зміні свого місця проживання, зазначеного в розділі 7 цього договору, негайно повідомити про це кредитора з повідомленням даних нової адреси місця проживання поручителя. До отримання такого повідомлення поручителя вимога кредитора належить до подання згідно п. 2.2. цього договору. Відповідальність та ризик негативних наслідків за ненадання (несвоєчасне надання) такої інформації кредитору несе поручитель.

Умовами пункту 6.3 договору поруки сторони погодили, що підписанням цього договору поручитель засвідчує те, що йому добре відомі та зрозумілі всі положення кредитного договору, він розуміє всі правові наслідки невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору, він розуміє всі правові наслідки невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором та цим договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя (пункт 6.5 договору поруки).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За умовами ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1.2 договору поруки встановлено, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором у повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором, включаючи, але не виключно, повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом сплату процентів за неправомірне користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), інших платежів та відшкодування збитків, пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником.

Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору, суд вважає обґрунтованим стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» та ОСОБА_1 заявленої до стягнення заборгованості за кредитом.

При цьому, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача-2 про припинення поруки за договором №220-1/15 від 31.08.2015.

Так, частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.252 Цивільного кодексу України).

З настанням певної події, що має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ч. 2 ст. 251 і ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України).

Порука - це термінове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлений термін його дії договором або законом, витікання цього терміну припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що термін поручительства відноситься до преклюзивних термінів.

Пунктом 6.5 договору поруки сторони визначили, що порука припиняється, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Термін поруки не є строком для захисту порушеного права. Це термін існування самого зобов`язання поруки.

Таким чином, вимога до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання повинно бути пред`явлено в межах терміну дії поручительства (36 місяців). Тому навіть якщо в межах терміну дії поручительства була пред`явлена претензія і поручитель не виконав зазначені в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого за межами зазначеного терміну, оскільки із закінченням терміну припинилося матеріальне право.

У кредитному договорі (з урахуванням договорів про зміну та доповнення) термін виконання основного зобов`язання чітко визначений: дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 05 січня 2018 року. При таких обставинах у банку виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 06 січня 2018 року протягом наступних 36 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, банк звернувся до відповідача-2 з претензією №1476/11-ТА від 09.09.2022 про сплату заборгованості за кредитним договором №36/13 від 25.04.2013 про що свідчить список згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» №15/09/2022 від 15.09.2022.

З вказаного списку згрупованих відправлень вбачається, що претензія була направлена на адресу ОСОБА_1 вказану в розділі 7 договору поруки, а саме: АДРЕСА_2 .

При цьому, умовами договору поруки сторони визначили обов`язок поручителя у разі зміни адреси та інших реквізитів зазначених у розділі 7 договору поруки, негайно повідомляти банк про такі зміни та встановили, що до отримання такого повідомлення поручителя вимога кредитора належить до подання згідно п. 2.2. цього договору і відповідальність та ризик негативних наслідків за ненадання (несвоєчасне надання) такої інформації кредитору несе поручитель.

Під час розгляду справи відповідач-2 не надав суду доказів зміни адреси його місця перебування (реєстрації) та відповідного повідомлення банку про такі зміни, як і не встановлено судом будь-яких доказів порушення працівниками АТ «Укрпошта» своїх функціональних обов`язків в частині надання послуг з відправки поштової кореспонденції, а відтак за умовами пункту 2.2 договору вимога вважається отриманою поручителем датою поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

Отже, звернення позивача з претензією до відповідача-2 відбулося лише 15.09.2022, тобто понад строк встановлений умовами договору - 36 місяців.

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.».

У подальшому дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, продовжувалася, та була продовжена до 30.06.2023.

При цьому, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та наразі не є припиненим.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 №3450-IX, який набрав чинності 30.01.2024, у розділі "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України пункт 19 викладено в такій редакції: « 19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.».

Отже, починаючи з 02.04.2020 в силу приписів пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а в подальшому з 17.03.2022 строки визначені, зокрема, статтею 559 Цивільного кодексу України спершу продовжилися на строк дії карантину, а в подальшому і на строк дії воєнного стану.

За таких обставин, на момент звернення позивача із претензією до відповідача-2 та у подальшому з даним позовом строк встановлений пунктом 6.5 договору поруки не було припинено в силу пункту 12 та у подальшому пункту 19 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

У даному випадку, Конструкція пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у редакції Закону №2120-IX, не надає можливості трактувати вказану норму таким чином, що законодавець передбачив продовження виключно строків позовної давності та не продовжив строк поруки, визначений договором (частина четверта статті 559 Цивільного кодексу України).

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2024 у справі №910/11759/22.

У пункті 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №3-рп/2016 йдеться про те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність положень законів та інших нормативно-правових актів.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.

У пункті 127 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 14.06.2007 у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» Суд нагадав, що закон має бути сформульовано з достатнім ступенем передбачуваності, щоб надати громадянину можливість у розумній, залежно від обставин, мірі передбачити наслідки певної дії. Ступінь передбачуваності в значній мірі залежить від змісту акта, який розглядається, сфери, яку він має охопити, кількості та статусу тих, кому його адресовано.

Отже, фактично постало питання чи були продовжені строки, визначені договором поруки, у силу приписів Закону №2120-ІХ.

В цьому контексті, суд враховує, що аналогічний підхід щодо правового регулювання строків у питанні чи продовжені строки, які мали б закінчитися, законодавцем застосовано під час дії карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 про що свідчить правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 06.09.2023 у справі №910/18489/20.

Отже, законодавцем визначено автоматичне продовження строків, зазначених, зокрема, у статті 559 Цивільного кодексу України без будь-яких умов та застережень, у зв`язку з цим, беручи до уваги пряму вказівку, викладену у пункті 12 та 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у відповідній редакції), є окремим застереженням стосовно календарного періоду застосування цієї норми та стосовно поширення цієї норми (всієї) на правовідносини у часі.

За наведеного вище, суд прийшов до висновку, що порука за договором поруки №220-1/15 від 31.08.2018 не є припиненою в силу положень статті 559 Цивільного кодексу України, а тому у відповідача-2, як поручителя, наявний солідарний обов`язок з позичальником перед кредитором за неналежне виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідача-1 та 2 підлягають задоволенню.

При цьому, з огляду на викладене вище, суд відхиляє заяву відповідача-2 про застосування строків позовної давності на підставі статті 267 та 559 Цивільного кодексу України до договору поруки №220-1/15 від 31.08.2018, зважаючи, що заявник не надав доказів чи обґрунтувань, які б свідчили про сплив строку, передбаченого статтею 559 Цивільного кодексу України, а відповідно і пропуск строку позовної давності.

У той же час, за результатами розгляду справи, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості також з відповідача-2, у зв`язку з не доведенням позивачем наявності у відповідача-2 такого обов`язку.

Так, як зазначає позивач, 02.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Січ», як кредитором, та ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договір поруки №327/15 (далі - договір поруки), за умовами пункту 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором №36/13 від 25 квітня 2013 року, договором №218/15 про заміну боржника у зобов`язанні та переведення боргу від 31.08.2015 року, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (в тому числі, але не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування кредитом, збільшення строку повернення кредиту, збільшення розміру (смуги) кредиту).

Відповідач-3, в свою чергу, заперечуючи проти позову зазначив, що не укладав та не підписував спірний договір поруки №327/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 призначено у справі №910/12689/23 судову експертизу, проведення якої доручено Відділенню-бюро у м. Києві Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. На вирішення судового експерта поставлено таке питання: «- чи виконано підпис на договорі поруки №327/15 від 02.12.2015 року від ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) на графі «поручитель _________ ОСОБА_2 » та у графах «поручитель» ОСОБА_2 особисто чи іншою особою?».

За результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи судовим експерт Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Буняченком Г.В. встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поруки №327/15 від 02 грудня 2015 року на першому-четвертому аркушах в рядках «Поручитель» та на четвертому аркуші рядку «ОСОБА_2» - виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За умовами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

З огляду на наведене вище, суд приймає до уваги висновок експерта №10 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 25.01.2024, складеного експертом Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку, оскільки висновок судової експертизи узгоджений між собою, обґрунтований, не суперечать іншим матеріалам справи і не викликає сумнівів у його неправильності.

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.

У тому випадку коли сторона не виявляла своєї волі до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 461/4145/19 у разі заперечення самого факту укладення правочину, тобто факту підписання договору та його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору, шляхом викладення відповідного висновку про неукладення оспорюваного договору у мотивувальній частині відповідного судового рішення.

Якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема, відсутність підстав для його нарахування, оскільки вирішення цього спору приведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора

З урахуванням викладеного, наявність у відповідача-3 відповідного обов`язку та/або боргу, як і відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості, є предметом доказування у спорі про стягнення коштів. Відтак, оскільки позивач, як кредитор, ініціював вирішення такого спору, відповідач-3 може захистити своє право саме під час розгляду цієї справи, заперечуючи проти позову з тих підстав, що він не підписував та не укладав відповідний договір поруки.

Отже, встановивши обставини того, що спірний договір поруки №327/15 від 02.12.2015 ОСОБА_2 не підписувався, тобто не вчинено дії, спрямованої на виникнення чи схвалення відповідних правовідносин, суд дійшов висновку, що не підписання стороною правочину, який вчиняється у письмовій формі, свідчить про відсутність волевиявлення на укладення цього правочину, тобто договір поруки №327/15 від 02.12.2015 є неукладеним.

З огляду на вказане відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимоги солідарного стягнення з ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що договір поруки №327/15 від 02.12.2015, на який посилається позивач, нею укладений не був.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем під час розгляду справи належними та допустимими доказами не доведено наявності зобов`язань перед банком у відповідача-3, як поручителя, у свою чергу, відповідачі 1-2 належними та допустимими доказами не спростували позовні вимоги в частині наявної кредитної заборгованості у відповідача-1 та припинення у відповідача-2 зобов`язань за договором поруки.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача-2 про те, що договір поруки №220-1/15 від 31.08.2015 є припиненим через те, що він не погоджував заміну боржника в основному кредитному договорі, оскільки такі доводи спростовуються змістом самого договору поруки, у якому сторони визначили, що поручителем є ОСОБА_1 , сторона по договору, яка бере на себе прямі зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях позичальника по кредитному договору №36/13 від 25 квітня 2013 року, а позичальником є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Репро-Студія «Центр» (нова назва ТОВ «Сервіс Рент Плюс»).

Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що ні відповідач-1, як боржник за кредитним договором, ні відповідач-2, як поручитель, не надали доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо них та відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, за приписами частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підтвердження понесених витрат на проведення експертизи, ОСОБА_2 надала рахунок №18 від 04.01.2024, виставлений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» на суму 28398,00 грн та квитанцію до платіжної інструкції №43813747 від 22.01.2024 року про перерахування коштів у розмірі 28398,00 грн на рахунок отримувача ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» з призначенням платежу «Опл.послуг експертизи без ПДВ зг.рах. №18 від 04ю01ю2024р.».

На підставі викладеного, враховуючи положення статей 129, 244 Господарського процесуального кодексу України та результати вирішення спору у справі №910/12689/23, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на позивача витрат ОСОБА_2 , пов`язаних із проведенням судової експертизи у загальному розмірі 28398,00 грн.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 178, 202, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Січ» до ОСОБА_2 відмовити.

2. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Січ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» та ОСОБА_1 задовольнити.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код 39830283) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Січ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код 37716841) заборгованість за кредитом в сумі 5469 (п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) доларів США 17 центів

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Рент Плюс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код 39830283) на користь Акціонерного товариства «Банк Січ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код 37716841) судовий збір в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Січ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код 37716841) судовий збір в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

6. Стягнути Акціонерного товариства «Банк Січ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код 37716841) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 28398 (двадцять вісім тисяч триста дев`яносто вісім) грн 00 коп.

7. Видати накази позивачу та відповідачу-3 після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2024.

СуддяТ.В. Васильченко