ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Справа№ 910/9146/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі № 910/9146/24 (суддя О.А. Грєхова)

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансшіпмент-газ"

про стягнення 40 000,00 грн, -

В С Т А Н О В И В :

У 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансшіпмент-газ» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс трейд ресурс» про стягнення 1 260 644,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 29/09/21-ТШГ/ЛЮКС від 29.09.2021, в частині повернення позики.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.08.2024 представником відповідача подано заяву про продовження строку на подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у продовженні строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено.

23.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс трейд ресурс» звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічними позовними вимогами до Приватного підприємства «Трансшіпмент-газ» про стягнення 40 000,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за зустрічним позовом не виконано взяте на себе зобов`язання з поверненя отриманої від Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" фінансової допомогу у передбачений Договором строк, а відтак, наявні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у сумі наданої йому фінансової допомоги у розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансшіпмент-газ" про стягнення 40 000,00 грн. повернуто.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою з порушенням вимог частини першої статті 180 ГПК України, оскільки остання подана поза межами процесуального строку для звернення з зустрічною позовною заявою.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про повернення зустрічної позовної заяви, оскільки судом не надано оцінки викладеним в заяві про поновлення строку на подання відвиву доводам. Крім того, апелянт вказує, що на його думку, прийняття зустрічного позову залежало від вирішення судом питання про поновлення процесуального строку на подання відзиву, зважаючи на відсутність у відповідача документів на підтвердження наявності відповідних взаємовідносин з позивачем.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Сибіги О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9146/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/9146/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

07.10.2024 матеріали справи № 910/9146/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Службовою запискою головуючого судді та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3821/24 від 15.10.2024 у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М., який входить до складу колегії суддів у відпустці з 14.10.2024 по 18.10.2024, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9146/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/9146/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/9146/24 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

28.10.2024 через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.11.2024 року.

15.11.2024 через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансшіпмент-газ", позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву позивач зазначає, що викладені в апеляційній скарзі обставини не відповідають дійсним обставинам, доводи скарги вважає необґрунтованими та безпідставними та вказує, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про повернення зустрічної позовної заяви.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За приписами частин 1 та 2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Повертаючи без розгляду зустрічну позовну заяву, місцевий господарський суд вказав, що позивач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою поза межами процесуального строку.

З такою процесуальною дією апелянт не погодився та звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи питання правильності повернення зустрічної позовної заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про прийняття позовної заяви та відкриття провадження зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 про відкриття провадження у даній справі було встановлено відповідачу строк - не пізніше 15 днів з дня вручення даної ухвали, надати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву.

Одночасно з цим, колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи №910/9146/24, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 було отримано апелянтом 29.07.2024 о 17:30, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету відповідача. (т. 1, а.с. 40).

Отже, відповідач за первісним позовом мав право подати зустрічну позовну заяву в строк до 14.08.2024 включно.

Однак, з зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" звернулося лише 22.08.2024, тобто після спливу встановленого місцевим господарським судом строку.

В свою чергу, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом, в оскаржуваній ухвалі не надано оцінки доводам відповідача, викладеним в заяві про поновлення строку на подання відзиву.

За змістом частин 1 та 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення (відповідний висновок викладено у п. 29 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16).

В той же час, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав оцінки викладеним в заяві про поновлення строку на подання відзиву доводам, колегією суддів вважаються безпідставними, оскільки позивачем за зустрічним позовом не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви, крім того, такої заяви не викладено і у тексті зустрічної позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підкреслює, що скаржник не був позбавлений можливості подати зустрічний позов у строк, визначений ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України та міг реалізувати своє право на подання зустрічного позову у встановлені строки, оскільки був обізнаний про наявність зазначеної справи та про хід її розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

В той же час, суд апеляційної інстанції підкреслює, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, місцевий господарський суд, дійшов правильного висновку, що зустрічний позов підлягає поверненню на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на пропуск відповідачем процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою, і підстав для її скасування чи зміни апеляційний господарський суд не знаходить.

Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс трейд ресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі №910/9146/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі №910/9146/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9146/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир