СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/687/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

за участю представника Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича (вх. №2352 П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.24 у справі № 917/687/24

за позовом Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича, АДРЕСА_1

до Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича, АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості за договором оренди майна,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Волощук Сергій Васильович звернувся з позовом до Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича про стягнення суму основного боргу в розмірі 1 221 578,00 грн, пеню в розмірі 152 278,90 грн, три проценти річних в розмірі 45 853,21 грн, інфляційні втрати в розмірі 67 256,53 грн, що разом складає 1 486 966,64 грн (один мільйон чотириста вісімдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість гривень 64 коп.) за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 9 від 03.09.2022.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.08.2024 у справі №917/687/24 позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму основного боргу в розмірі 1 221 578,00 грн; пеню в розмірі 152 278,90 грн; три проценти річних в розмірі 45 853,21 грн; інфляційні втрати в розмірі 67 256,53 грн; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича, ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича, ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 17 844,00 грн судового збору; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича, ( АДРЕСА_3 ) на користь Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 9500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів на підставі договору оренди сільськогосподарської техніки за № 9.03.2022 від 03.09.2022.

Фізична особа - підприємець Алферов Артем Богданович з відповідним рішенням суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги зазначає, що:

- підпис у Акті здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.10.2022 не належить йому, у зв`язку з чим просить призначити судову почеркознавчу експертизу для з`ясування питання: чи виконано підпис від імені Алферова Артема Богдановича у Акті здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.10.2022 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Для проведення такої експертизи, як вказує відповідач, необхідно витребувати у позивача оригінал Акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.10.2022. ФОП Алферов Артем Богданович також зазначає, що послуги, які нібито надавались позивачем, фактично не надавались, а тому не існує підстав для оплати за них та відповідно для нарахування штрафних санкцій, розрахованих на підставі спірного підпису на Акті.

- судом першої інстанції не взято до уваги клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 07.08.2024 у зв`язку з раптовим захворюванням відповідача. Таким чином, як вважає апелянт, його позбавили права на участь у розгляді справи та подання доказів. За його словами, саме в судовому засіданні від 07.08.2022 останній мав намір викласти свої заперечення щодо підписання Акту №2 від 31.10.2022.

05.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити; апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення - без змін.

В обґрунтуванні свого відзиву позивач зазначає, що:

- суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства дотримався положень ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, твердження скаржника з приводу неправильного цього положення місцевим судом, є помилковим;

- в суді першої інстанції відповідач не ставив під сумнів автентичність підпису у спірному Акті №2, питання про витребування Акта №2 у встановленому законом порядку не порушував, з буд-якими запитами не звертався, тобто будь-яких активних дій щодо отримання необхідних документів для проведення експертизи до матеріалів справи відповідач не вчиняв.

Детально рух у справі відображено у процесуальних документах.

У судове засідання від 09.12.2024 року з`явився представник Фізичної особи - підприємця Волощука Сергія Васильовича. Фізична особа - підприємець Алферова Артема Богдановича у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином.

На початку судового засідання, колегією суддів встановлено, що апелянт разом з апеляційною скаргою просив призначити судову почеркознавчу експертизу, адже зазначає, що підпис на Акті №2 йому не належить.

За наведених обставин суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи з того, що клопотання про призначення судової експертизи на підтвердження ідентичності підпису не подавалось відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, останнє повинно відповідати вимогам, передбаченим приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України, для подання нових доказів до суду апеляційної інстанції.

Діюче процесуальне законодавство не передбачає можливості або права суду апеляційної інстанції здійснювати повторний перегляд справи на підставі доказів, які не були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції. Тобто, суд апеляційної інстанції обмежений у прийнятті додаткових доказів, які вправі приймати лише за умови, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Оскільки висновок експерта, як результат задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи є доказом по справі, який не був досліджений судом першої інстанції, а відтак є додатковим (новим), останній приймається судом апеляційної інстанції виключно в разі обґрунтування неможливості його подання до місцевого господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Таким чином, з боку відповідача потребує доведенню неможливість подання відповідного клопотання про призначення судової експертизи до суду першої інстанції.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що відповідачем жодного разу не було зазначено про необхідність застосування спеціальних знань, так і про існування обставин, що унеможливлюють проведення відповідної експертизи, що свідчить про існування у останнього можливості ініціювання проведення судової експертизи в ході розгляду справи у суді першої інстанції. Більш того, при поданні відповідного клопотання відповідачем не було зазначено жодного вмотивованого обґрунтування неможливості подання даного клопотання про призначення експертизи до суду першої інстанції, як обов`язкової підстави прийняття судом апеляційної інстанції додаткового доказу, що в свою чергу є порушенням вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для відмови в його задоволенні.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.

03.09.2022 ФОП Волощук Сергій Васильович (надалі за текстом - позивач) та ФОП Алферов Артем Богданович (надалі за текстом - відповідач) уклали Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 9.03.2022 про надання в оренду техніки - комбайнів зернозбиральних Class Lexion 560, 580.

Згідно з пунктом 1.1 Договору, Орендодавець зобов`язався передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку з екіпажем, який безпосередньо здійснює управління та технічну експлуатацію техніки протягом всього строку оренди, а Орендар зобов`язався прийняти в тимчасове платне володіння та користування с/г техніку та сплатити останньому орендну плату в розмірі та на умовах визначених в Договорі.

Конкретне найменування та перелік с/г техніки визначається в Додатку № 1 (пункт 3.1 Договору).

Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що приймання-передача сільськогосподарської техніки в оренду здійснюється згідно з Актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки за формою, що затверджена Додатком № 2 до цього Договору. Повернення сільськогосподарської техніки з оренди здійснюється згідно з Актом повернення сільськогосподарської техніки за формою, що затверджена Додатком № 3 до цього Договору.

Відповідно до пункту 6.2. Договору, сплата суми оренди за цим Договором здійснюється Орендарем в наступному порядку: 80 % вартості орендної плати сплачується протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів наступних за датою підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Залишок суми орендної плати у розмірі 20 % вартості орендної плати сплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів наступних за реєстрацією Орендодавцем відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну суму орендної плати, що вказана в Акті приймання - передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 6.3. Договору, сплата оренди здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахунку відповідної суми коштів з банківського рахунку Орендаря на банківський рахунок Орендодавця після підписання Акту приймання-передачі послуг.

Відповідно до пункту 9.5.1 Договору, яким передбачено, що за прострочення оплати орендної плати Орендар сплачує на вимогу Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати

Договір діє до 31.12.2022, а в частині невиконаних Сторонами зобов`язань - до моменту їх повного виконання (пункт 10.1 Договору)

Як убачається з Додатку № 1 до Договору оренди с/г техніки з екіпажем від 03.09.2022, складеного 03.09.2022 в с. Федіївка, Решитилівського району, Сторони визначили перелік та найменування техніки, що передається в оренду, а саме: Class Lexion 560, 22133ВА, Class Lexion 560, 19643ВА, Class Lexion 560, 19298ВА, Class Lexion 580, 27254ВА.

З Додатку № 2 до Договору оренди техніки з екіпажем від 03.09.2022, складеного у формі Акту приймання-передачі с/г техніки від 03.09.2022 в с. Федіївка, Решитилівського району убачається, що Орендодавець передав а Орендар прийняв у користування наступну с/г техніку з екіпажем: Class Lexion 560, 22133ВА, Class Lexion 560, 19643ВА, Class Lexion 560, 19298ВА, Class Lexion 580, 27254ВА.

31.10.2022 Сторони підписали та затвердили Акт № 2 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 1 311 178 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

30.11.2022 Сторони підписали та затвердили Акт № 3 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 1 996 830 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

31.12.2022 Сторони підписали та затвердили Акт № 4 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 163 570,00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

Складанням зазначених Актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) їх підписанням та затвердженням Сторони засвідчили, що Акти на загальну суму 3 471 578 грн є підставою для проведення розрахунку між Сторонами за Договором протягом 15-ти банківських днів наступних за датою підписання актів приймання передачі наданих послуг.

Як свідчать виписки по рахунку Позивача за період з 01.09.2022 по 23.04.2024, Відповідач декількома траншами, сплатив на рахунок позивача грошові кошти в загальній сумі 2 250 000,00 грн в якості оплати за оренду с/г техніки без ПДВ, що свідчить про часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Невиконаними залишились зобов`язання Відповідача на суму 1 221 578,00 грн (3 471 578,00 грн - 2 250 000,00 грн = 1 221 578,00 грн.

На підтвердження викладених обставин Позивач надав суду Договір № 9.03.2022 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 03.09.2022, додаток № 1 до Договору у вигляді Переліку с/г техніки, що передається в оренду від 03.09.2022, додаток № 2 до Договору у вигляді Акту приймання-передачі с/г техніки від 03.09.2022, акт здачі - приймання робіт (виконаних послуг) № 3 від 30.11.2022, акт здачі-приймання робіт (виконаних послуг) № 2 від 31.10.2022, акт здачі-приймання робіт (виконаних послуг) № 3 від 31.12.2022, рахунок на оплату № 5 від 27.03.2024, виписку по рахунку позивача з 01.09.2022 по 23.04.2024 про рух коштів від контрагента ФОП Алферова А. Б.

Оскільки останній акт здачі-приймання робіт (виконаних послуг) за № 3 підписаний Сторонами 31.12.2022, сплата всієї суми оренди Відповідачем на користь Позивача мала відбутись протягом 15 банківських днів, тобто з 02.01.2023 по 20.01.2023.

Починаючи з 23.01.2023 та станом на час розгляду цієї справи Відповідач має прострочену заборгованість перед Позивачем зі сплати грошових коштів за надані сільськогосподарські послуги за договором в розмірі 1 221 578,00.

З метою досудового порядку врегулювання спору, 02.04.2024 Позивач направив на адресу Відповідача претензію № 2/2024 щодо виконання зобов`язання за Договором оренди с/г техніки з екіпажем та сплати заборгованості в сумі 1 221 578,00.

Зазначене підтверджується фіскальним чеком відділу зв`язку про відправлення цінного листа від 02.04.2024, накладною № 560 від 02.04.2024 та описом вкладення від 02.04.2024.

Проте Відповідач відмовився від отримання претензії разом із доданими до неї документами, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення № 560 з офіційного сайту Укрпошта.

Відповідно до пункту 9.5.1 Договору за прострочення оплати орендної плати Орендар сплачує на вимогу Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачеві пеню в розмірі 152 278,90 грн за період 23.04.2023 - 22.07.2023, інфляційні втрати у розмірі 67 256,53 грн за період лютий 2023 року - березень 2024 року та 3 % річних у розмірі 45 853,21 грн за період 23.01.2023 - 23.04.2024.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що підпис на Акті № 2 відповідачу не належить. Останній дізнався про його існування після ознайомлення з матеріалами справи, однак не зміг викласти відповідні зауваження в зв`язку з тим, що суд першої інстанції фактично позбавив його права на участь в справі. Таким чином, послуги, які нібито надавалися позивачем та заборгованість по яким останній намагається стягнути шляхом подання відповідного позову, насправді не надавалися, а отже відповідач не зобов`язаний здійснювати їх оплату, вказані послуги відповідачем не приймалися та йому не надавалися.

Як встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечується, що між Позивачем (Орендодавець) та Скаржником (Орендар) укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 03 вересня 2022 року № 9.03.2022 (далі по тексту - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, Орендодавець зобов`язався передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку з екіпажем, який безпосередньо здійснює управління та технічну експлуатацію техніки протягом всього строку оренди, а Орендар зобов`язався прийняти в тимчасове платне володіння та користування с/г техніку та сплатити останньому орендну плату в розмірі та на умовах визначених в Договорі.

Конкретне найменування та перелік с/г техніки визначається в Додатку № 1 (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до пункту 6.2. Договору, сплата суми оренди за цим Договором здійснюється Орендарем в наступному порядку: 80 % вартості орендної плати сплачується протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів наступних за датою підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Залишок суми орендної плати у розмірі 20 % вартості орендної плати сплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів наступних за реєстрацією Орендодавцем відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну суму орендної плати, що вказана в Акті приймання - передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 6.3. Договору, сплата оренди здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахунку відповідної суми коштів з банківського рахунку Орендаря на банківський рахунок Орендодавця після підписання Акту приймання-передачі послуг.

Договір діє до 31.12.2022, а в частині невиконаних Сторонами зобов`язань - до моменту їх повного виконання (пункт 10.1. Договору).

Як убачається з Додатку № 1 до Договору оренди с/г техніки з екіпажем від 03.09.2022, складеного 03.09.2022 в с. Федіївка, Решитилівського району, Сторони визначили перелік та найменування техніки, що передається в оренду, а саме: Class Lexion 560, 22133ВА, Class Lexion 560, 19643ВА, Class Lexion 560, 19298ВА, Class Lexion 580, 27254ВА.

З Додатку № 2 до Договору оренди техніки з екіпажем від 03.09.2022, складеного у формі Акту приймання-передачі с/г техніки від 03.09.2022 в с. Федіївка, Решитилівського району убачається, що Орендодавець передав а Орендар прийняв у користування наступну с/г техніку з екіпажем: Class Lexion 560, 22133ВА, Class Lexion 560, 19643ВА, Class Lexion 560, 19298ВА, Class Lexion 580, 27254ВА.

31 жовтня 2022 року Сторони підписали та затвердили Акт № 2 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 1 311 178, 00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають (далі по тексту - Акт № 2).

30 листопада 2022 року Сторони підписали та затвердили Акт № 3 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 1 996 830, 00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають (далі по тексту - Акт № 3).

31 грудня 2022 року Сторони підписали та затвердили Акт № 4 здачі-приймання робіт (наданих послуг) з оренди с/г техніки з екіпажем щодо обмолоту кукурудзи комбайнами на загальну суму 163 570, 00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають (далі по тексту - Акт № 4).

Згідно з підписаними актами приймання - передачі наданих послуг Сторони претензій одна до одної не мають.

Складанням зазначених Актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) їх підписанням та затвердженням сторони засвідчили, що Акти на загальну суму 3 471 578 грн є підставою для проведення розрахунку між Сторонами за Договором протягом 15-ти банківських днів наступних за датою підписання актів приймання передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 8.1. Договору, приймання-передача послуг згідно цього Договору здійснюється Сторонами згідно Акту приймання-передачі наданих послуг, який складається Орендодавцем в двох ідентичних примірниках, не пізніше 10 (десяти) банківських днів, що слідують за датою фактичного завершення виконання сільськогосподарських робіт для яких орендувалася сільськогосподарська техніка згідно цього Договору та підписання Сторонами Протоколу узгодження розміру орендної плати за формою визначеною в цьому Договорі.

Згідно з п. 8.3. Договору, у випадку відсутності претензій, Орендар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання паперового примірника Акту приймання- передачі наданих послуг зобов`язаний його підписати та повернути Орендодавцю один підписаний та скріплений печаткою Орендаря (за наявності) примірник Акту приймання-передачі наданих послуг в порядку визначеному п. 8.2. цього Договору.

Апелянт зазначає, що Акт №2 він не підписував, а отже не зобов`язаний здійснювати оплату за ним.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду в першій інстанції, скаржник у 2 (двох) поданих клопотаннях про відкладення розгляду справи не ставив під сумнів автентичність власного підпису у спірному Акті № 2, питання про витребування Акта № 2 у встановленому законом порядку не порушував, з будь-якими запитами до позивача не звертався, тобто будь-яких активних дій/заходів щодо отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів не вчиняв.

Як вірно встановив суд першої інстанції, складанням Актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) їх підписанням та затвердженням Сторони засвідчили, що Акти на загальну суму 3 471 578 грн є підставою для проведення розрахунку між Сторонами за Договором протягом 15-ти банківських днів наступних за датою підписання актів приймання передачі наданих послуг.

Тобто, враховуючи положення Договору, у даних правовідносинах Акт № 2 свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін даного двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом цієї норми, закріплена у статті 204 ЦК України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, мають безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

При цьому, у матеріалах справи № 917/687/24 відсутні докази оспорювання Акта № 2 чи визнання його недійсним.

Відтак, з огляду на презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 ЦК України, вищезазначений акт (правочин) наразі є чинним та дійсним, оскільки докази протилежного у матеріалах справи № 917/687/24 відсутні.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з предмета спору та доказів, які надані на підтвердження позовних вимог та на їх спростування, вбачається, що у матеріалах справи наявні належні докази, за результатами оцінки яких суд може встановити фактичні обставини справи.

Крім того, Скаржником не надано будь-яких належних доказів на підтвердження сумнівів щодо достовірності його підпису на спірному Акті № 2, не надано належних доказів, які б давали підстави припускати, що зазначений підпис є підробленим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що починаючи з 23.01.2023 та станом на час розгляду цієї справи відповідач має прострочену заборгованість перед позивачем зі сплати грошових коштів за надані сільськогосподарські послуги за Договором в розмірі 1 221 578, 00 грн, а отже нарахування штрафних санкцій є також обґрунтоване; матеріали справи № 917/687/24 підтверджують, що під час судового розгляду у першій інстанції, скаржник не ставив під сумнів автентичність власного підпису у спірному Акті № 2, питання про витребування Акта № 2 у встановленому законом порядку не порушував, з будь-якими запитами до позивача не звертався, тобто будь-яких активних дій/заходів щодо отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів не вчиняв; з огляду на презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 ЦК України, спірний Акт № 2 (правочин) наразі є чинним та дійсним, оскільки докази протилежного у матеріалах справи № 917/687/24 відсутні; неналежне виконання відповідачем свого процесуального обов`язку з доведення у суді першої інстанції обставин, на які останній посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не може бути компенсоване цим учасником судового процесу на наступних етапах розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми ст.202 ГПК України, адже суд мав відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що Алферов Артем Богданович надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, що підтверджується довідкою від 05.08.2024.

З огляду на це, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2024 року ухвалою Господарського суду Полтавської області закрито підготовче провадження у справі № 917/687/24 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 25.07.2024 р. о 10 год. 00 хв.

25.07.2024 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 10122), у зв`язку з хворобою.

Суд першої інстанції задовольнив клопотання відповідача від 25.07.2024 та відклав розгляд справи № 917/687/24 по суті на 07.08.2024 об 11 год. 00 хв.

06.08.2024 року від відповідача надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 10646), у зв`язку з хворобою.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач відзив на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк, не подав, своїм правом на участь в жодному судовому засіданні не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань (повідомлення про вручення ухвал суду першої інстанції містяться у матеріалах справи).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного повторного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як зазначалося вище, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Системний аналіз вищенаведених норм процесуального закону свідчить про те, що процесуальним наслідком повторної неявки учасника справи у судове засідання (незалежно від причин неявки) є розгляд справи за відсутності такого учасника.

Таким чином, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності причин неявки учасника справи до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки учасника справи до суду. Такі положення пов`язані з принципом диспозитивності господарського судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначена норма дисциплінує учасників справи, стимулює їх належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30.07.2024 р. у справі № 758/12635/18, від 31.07.2024 р. у справі № 362/835/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2024 р. у справі № 916/3691/22.

Отже, з огляду на повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд першої інстанції не був зобов`язаний з`ясовувати/оцінювати причини такої неявки та у даному випадку діючи у відповідності до вимог процесуального закону дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення чергового клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті та розгляду справи за відсутності відповідача.

Окрім того, варто враховувати, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Таким чином, аналіз вищевикладеного дає підстави для висновків про те, що враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача вбачається відсутність правових підстав для повторного відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав у задоволенні чергового клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті та розгляду справи за відсутності відповідача.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції діяв у цілковитій відповідності до вимог процесуального закону, дотримався положень (норм) ст. 202 ГПК України, відтак твердження апелянта з приводу неправильного застосування судом першої інстанції положень (норм) ст. 202 ГПК України та як наслідок, порушення права відповідача на участь у розгляді справи № 917/687/24 є помилковими, не підтверджуються доказами та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права.

Таким чином, оскаржуване рішення ухвалено з правильним застосуванням та дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, передбачені ст. 277-279 ГПК України відсутні.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.24 у справі № 917/687/24 має бути залишене без змін.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати апелянта зі сплату судового збору за звернення з апеляційною скаргою, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Алферова Артема Богдановича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.24 у справі № 917/687/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.12.2024

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян