ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Справа№ 910/7483/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 (повний текст складено 09.10.2024)

за заявою Акціонерному товариству "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 910/7483/24 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 99 174,36 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

08.10.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (далі - Інститут) надійшла заява №б/н від 23.09.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/7483/20 (далі - заява), у якій Інститут просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Товариство) на користь Інституту 21 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу №б/н від 23.09.2024 у справі № 910/7483/24 повернуто Інституту без розгляду.

Суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів, які підтверджували би направлення іншим учасникам справи заяви №б/н від 23.09.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з додатками. Крім того, матеріли справи не містять жодних доказів, що відповідна заява про ухвалення додаткового рішення подана у передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України строки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2024, Інститут звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати заяву Інституту від 23.09.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/7483/24 на розгляд суду першої інстанції; судові витрати у справі покласти на відповідача.

Скаржник вважає оскаржувану ухвалу та мотиви щодо залишення заяви Інституту помилковими.

На думку апелянта, зауваження суду щодо доказів направлення заяви є надмірними, такими, що не ґрунтуються на наявних фактах, бланк кур`єрської доставки «Пирамида» №2594 від 23.09.2024 є належним у розумінні ст. 76 ГПК України доказом відправлення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №910/7483/24 відповідачу.

Інститут також вважає, що після отримання 20.09.2024 о 18:03 через Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС рішення Господарського суду міста Києва рішення від 19.09.2024 у справі №910/7483/24 з дотриманням 5-денного строку подав заяву від 23.09.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Позиції учасників справи.

Товариство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (кладу суду) від 15.10.2024 апеляційну скаргу передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інституту на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/7483/24. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Інститут звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просив стягнути Товариства 99 174,36 грн, з яких 84 000,00 грн основного боргу, 10 807,02 грн інфляційного збільшення, 4 367,34 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства на користь Інституту 84 000,00 грн заборгованості, 4 360,43 грн 3% річних, 10 807,02 грн інфляційних втрат та 3 028,00 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Інститут звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою, яка надійшла до суду та зареєстрована 08.10.2024.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Статтею 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

За ч. 2, 4 ст. 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у т.ч. в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Матеріали справи свідчать, що як доказ надіслання копії заяви та доданих до неї документів Товариству Інститут надав бланк кур`єрської доставки «Пирамида» №2594.

Бланк кур`єрської доставки: у розділі «Особливі відмітки» містить інформацію «Заява про ухвалення додаткового рішення. Справа №910/7483/24» без переліку доданих до заяви документів; відсутні відмітки про здійснену оплату такої кур`єрської доставки.

З огляду на зазначене суд першої інстанції мав обґрунтовані сумніви щодо форми та змісту даної кур`єрської доставки та дійшов висновку, що належних доказів, які підтверджували би направлення іншим учасникам справи заяви з додатками, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд погоджується з тим, що у бланку кур`єрської доставки відсутні відомості про направлення іншій стороні заяви з додатками, в т.ч. тому, що відомості про направлення додатків до заяви у бланку відсутні.

Щодо строків подання заяви колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення по суті спору у справі було прийнято 19.09.2020 та доставлено до електронного кабінету Інституту 20.09.2024 18:00, та, з урахуванням ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученим Інституту 23.09.2024.

Отже, останнім днем подання заяви в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України є 30.09.2024.

Суд першої інстанції зазначив, що заява про ухвалення додаткового рішення доставлена до суду кур`єрською доставкою та зареєстрована 08.10.2024 в КП «Діловодство спеціалізованого суду», проте матеріли справи не містять жодних доказів, що відповідна заява про ухвалення додаткового рішення подана у строки передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Колегія суддів бере до уваги, що не погоджуючись з висновками суду першої інстанції Інститут у апеляційній скарзі не зазначає конкретної дати, коли він звернувся із заявою, а також не посилається на докази, які містили би відповідну інформацію та спростовували висновки місцевого суду.

Водночас у матеріалах справи відсутня інформація про дату подання Інститутом заяви для відправлення до Господарського суду міста Києва кур`єрською службою. На пакеті, у якому надійшла заява, взагалі відсутня будь-яка інформація щодо цього відправлення.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно повернув заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу № б/н від 23.09.2024 у справі №910/7483/24 Інституту без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариство "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 910/7483/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 910/7483/24 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/7483/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова