УХВАЛА

16 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/4412/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Груп Трейдінг"

на рішення Господарського суду Одеської області

(суддя Малярчук І.А.)

від 03.06.2024

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Савицький Я.Ф., судді - Богацька Н.С., Колоколов С.І.)

від 30.10.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Груп Трейдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надійна Транспортна Компанія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Малого приватного підприємства "Обрій"

про стягнення 122 892 євро, що еквівалентно 4 856 200,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арді Груп Трейдінг" (далі - позивач, скаржник) подало до Господарського суду Одеської області позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надійна Транспортна Компанія" (далі - відповідач) про стягнення 98 952,00 Євро упущеної вигоди, що в еквіваленті до національної валюти становить 3 910 187,23 грн та 23 940,00 Євро прямих збитків, що в еквіваленті до національної валюти становить 946 013,04 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

2. 03.06.2024 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

3. Суд першої інстанції, врахувавши преюдиційні обставини, які були встановлені Господарським судом Львівської області у рішенні від 30.01.2023 у справі № 914/1958/22, за участі тих самих сторін, що й у справі, яка переглядається, дійшов висновку, що відповідачем правомірно було притримано поставку спірного товару у кількості 2736 тонн за договором № ТЕО-352 від 30.03.2022, що вказує на відсутність у спірних правовідносинах складу правопорушення.

4. 30.10.2024 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

5. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність складових ознак заподіяння збитків, що є підставою для відмови у позові.

6. 25.11.2024 представник позивача подав до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

7. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та виходить з наступного.

8. Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. 30.10.2024 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі, повний текст якої складено 04.11.2024. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги, встановлений у частині першій статті 288 ГПК України, є 24.11.2024.

10. За приписами частини другої статті 288 ГПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

11. Скаржник звернувся з касаційною скаргою 25.11.2024, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого статтею 288 ГПК України для подання касаційної скарги, і не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

12. Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

13. Нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання та обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку, надавши суду відповідні докази.

14. З огляду на те, що скаржник не подав (не заявив) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, то касаційна скарга відповідно до статті 174, частини третьої статті 292 ГПК України залишається без руху.

15. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

17. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

18. У касаційній скарзі скаржник визначив, що підставами касаційного оскарження судових рішень є наявність випадків, передбачених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

19. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України).

20. Відповідно до сталої практики Верховного Суду у цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

21. В обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц та віл 02.11.2022 у справі № 140/6115/21 щодо преюдиційного значення. Однак скаржник чітко не зазначає, яку(які) саме норму(норми) права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо) суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували в оскаржуваних рішеннях та висновки щодо якої (яких) містяться у зазначених постановах.

22. Таким чином скаржнику слід уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень.

23. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

24. Суд також установив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, який визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

26. Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

27. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

28. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

29. Як убачається з касаційної скарги, скаржник не погоджується з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції повністю, тому відповідно до вимог касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 116 548,80 грн (4 856 200,00 грн х1,5% х 200 % х 0,8).

30. До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скаргатакож підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

31. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

32. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 290, 292, 300 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Груп Трейдінг" на рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 916/4412/23 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням підстав на підтвердження поважності причин пропуску цього строку з посиланням на відповідні докази;

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 21-22 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 116 548,80 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви для поновлення строку на касаційне оскарження Суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в інших частинах, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова