ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
12.12.2024 Справа №905/2242/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», м.Маріуполь
до відповідача 1: Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь
до відповідача 2: ОСОБА_1 , м.Маріуполь
до відповідача 3: Фізичної особи-підприємця Пересади Ольги Михайлівни, м.Маріуполь
до відповідача 4: Фізичної особи-підприємця Чекмака Дмитра Володимировича, м.Маріуполь
до відповідача 5: Фізичної особи-підприємця Чекмак Оксани Олегівни, м.Маріуполь
до відповідача 6: Фізичної особи-підприємця Кароніної Олени Олександрівни, м.Маріуполь
до відповідача 7: ОСОБА_2 , м.Маріуполь
про визнання протиправними рішень та укладення договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном
Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання: Білогубова В.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: не з`явився
від відповідачів: не з`явились
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», м.Маріуполь звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Пересади Ольги Михайлівни, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Чекмака Дмитра Володимировича, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Чекмак Оксани Олегівни, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Кароніної Олени Олександрівни, м.Маріуполь, ОСОБА_2 , м.Маруполь про:
- визнання протиправним рішення Маріупольської міської ради №5/26-4736 від 23.12.2008 та укладення договору оренди земельної ділянки від 02.02.2010 №107, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін до нього від 20.05.2011 №1088, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.12.2018 за №29633469;
- визнання протиправним та скасування рішенням Маріупольської міської ради №8/6-502 від 28.04.2021;
Ухвалою суду від 07.02.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2242/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
На підставі ухвали суду від 23.02.2022 підготовче засідання було відкладено на 24.03.2022.
Проте, зазначене судове засідання не відбулось у зв`язку із введенням в Україні військового стану та призупиненням роботи Господарського суду Донецької області.
Ухвалою суду від 05.11.2024 підготовче засідання призначено на 28.11.2024, зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо підтримання позовних вимог на теперішній час.
Згідно з ухвалою від 28.11.2024 в протокольній формі підготовче судове засідання було відкладено на 12.12.2024.
Представники сторін у підготовчі судові засідання 28.11.2024, 12.12.2024 не з`явились, будь-яких пояснень не надали.
Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як свідчать відомості комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» має електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Тож, ухвали суду від 05.11.2024 та 28.11.2024 надсилалась позивачу за допомогою підсистеми «Електронний суд» та доставлені до електронного кабінету відповідача 05.11.2024 та 29.11.2024, про що свідчить наявні у матеріалах справи довідки.
Приймаючи до уваги викладене, про дату, час та місце підготовчих засідань, які були призначені на 28.11.2024 та 12.12.2024, позивач був повідомлений належним чином. Однак, у вказані засідання позивач не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив, заяву/клопотання про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, пояснень щодо підтримання позовних вимог не представив.
У п.2 ч.1 та п.3 ч.2 ст.42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Одночасно, за змістом ч.3 ст.196 наведеного кодексу учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Тобто, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.
Відповідно до ч.4 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п.4 ч.1 ст.226 вказаного кодексу суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
Норми, закріплені у ч.4 ст.202 та у п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.
При цьому, зміст ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21 викладено правові висновки, згідно з якими положення ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України передбачають подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
Право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.
Отже, відповідно до ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості.
Окрім того, відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте, право на суд не є абсолютним, і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно з п.2 ч.2 ст.42, ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, з огляду на те, що про дату, час та місце підготовчого засідання позивач повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і заяви/клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, господарський суд дійшов висновку про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» без розгляду.
Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч.4 ст.226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Залишити без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», м.Маріуполь до Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Пересади Ольги Михайлівни, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Чекмака Дмитра Володимировича, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Чекмак Оксани Олегівни, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Кароніної Олени Олександрівни, м.Маріуполь, ОСОБА_2 , м.Маруполь про визнання протиправними рішень та укладення договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.
Повний текст ухвали складено 12.12.2024.
Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця