РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2024Справа № 910/12620/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Ейр Оушен Ейрлайнс" про стягнення 72 931,32 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2024 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Ейр Оушен Ейрлайнс" (далі - Товариство) 72 931,32 грн, а саме: 33 514,84 грн - основного боргу, 20 376,35 грн - пені, 3 351,48 грн - штрафу, 13 009,09 грн - інфляційних втрат, 2 679,56 грн - трьох процентів річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем його зобов`язань за договором про надання послуг з користування місцями стоянок на пероні на визначений строк від 17 листопада 2021 року № ОД/2021/11/17/4.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

23 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12620/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у разі, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення

Враховуючи приписи цієї статті Кодексу, вищевказана ухвала суду була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 28 жовтня 2024 року (20 година 26 хвилин), що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку відповідного електронного листа.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua).

Однак, Товариство в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

25 листопада 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення по справі від цієї ж дати, у яких останній повідомив суд про те, що спірна заборгованість відповідачем не погашена, ціна даного позову не змінилася.

Жодних інших заяв чи клопотань від сторін справи до суду не надходило.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2021 року між Товариством та Підприємством укладено договір про надання послуг з користування місцями стоянок на пероні на визначений строк № ОД/2021/11/17/4, за умовами якого останнє зобов`язалось надавати відповідачу послуги з користування місцем стоянки на пероні (крім стоянки 7B) на визначений строк для розміщення повітряних суден (далі - ПС) останнього на території аеропорту, а Товариство - приймати та оплачувати надані послуги в строки та в порядку, визначені цим правочином.

Дана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками.

Пунктом 1.1.договору визначено, що кількість ПС Товариства, які можуть одночасно розміщуватись на умовах цього правочину, - одне. У випадку одночасного розміщення в аеропорту декількох ПС Товариства, умови даного договору застосовуються до ПС, яке прибуло в аеропорт раніше, або яке зазначене у повідомленні замовника про початок розміщення ПС в аеропорту. Таке повідомлення має бути направлене за один робочий день до дня, у якому відбувається розміщення ПС. Місце стоянки, що виділяється Підприємством у кожному конкретному випадку, може мати інший номер, у залежності від операційних можливостей виконавця.

У розумінні цього правочину "місце стоянки повітряного судна" - це спеціально виділена ділянка на пероні, призначена для стоянки повітряних суден (пункт 1.2. договору).

За пунктом 2.2.1. даного правочину Товариство зобов`язалось своєчасно та в повній мірі сплачувати вартість наданих послуг.

Відповідно до пунктів 3.1.- 3.2. договору вартість обумовлених ним послуг для розміщення одного ПС складає 16 650,00 грн в місяць без ПДВ. Сума ПДВ нараховується згідно з чинним законодавством України.

Товариство оплачує Підприємству вартість зазначених послуг шляхом безготівкового розрахунку в гривнях на банківський рахунок останнього, вказаний у розділі 10 цього договору. Рахунки та акти наданих послуг Підприємство щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, направляє Товариству засобами електронної пошти на зазначену в цьому договорі електронну пошту відповідача з подальшою відправкою їх оригіналів. Рахунки та акти вважаються отриманими Товариством у день їх надходження на електронну пошту. Розрахунок за надані послуги здійснюється Товариством протягом 5-ти банківських днів після отримання останнім рахунків та актів наданих послуг (пункти 4.1.- 4.3. договору).

За пунктом 9.1. вказаного правочину, у разі зміни назви, банківських реквізитів, адрес, тощо, сторони зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з моменту такої зміни в письмовій формі проінформувати одна одну про такі зміни.

Цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2021 року включно та автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка сторона не заявить про намір його припинити за 30 календарних днів до закінчення строку цієї угоди.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного правочину позивач виставив Товариству рахунки: від 31 грудня 2021 року № 7351 на суму 19 980,00 грн, від 21 січня 2022 року № 288 на суму 13 534,84 грн, - для оплати обумовлених договором послуг за актами від 31 грудня 2021 року № 7351 на суму 19 980,00 грн та від 21 січня 2022 року № 288 на суму 13 534,84 грн. Належні копії вказаних документів, підписаних з боку позивача, наявні в матеріалах даної справи.

Судом також встановлено, що вищевказані рахунки та акти були направлені позивачем на електронну адресу відповідача, вказану останнім у розділі 10 укладеного між сторонами договору, а саме: , а також засобами поштового зв`язку за адресу місцезнаходження відповідача. Належні докази такого направлення наявні в матеріалах даної справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій і повідомлень про порушення Підприємством умов даної угоди.

Проте, всупереч положенням вищенаведеного правочину, відповідач вказані акти наданих послуг не підписав й відповідні їх примірники не повернув, виставлені Підприємством рахунки у встановлений договором строк не оплатив, заборгувавши таким чином позивачу 33 514,84 грн.

28 квітня 2023 року Підприємство звернулося до відповідача з претензією від 27 квітня 2024 року № 610/01.01-16 про оплату спірної заборгованості за договором. Належні докази направлення цієї претензії засобами поштового зв`язку на адресу відповідача наявні в матеріалах даної справи. Однак, остання залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за вказаним договором, яка складає 33 514,84 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Товариство на момент прийняття рішення не надало документів, які свідчать про погашення зазначеної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Підприємства до відповідача про стягнення спірної суми боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, позивач просив суд стягнути з відповідача 20 376,35 грн пені, з яких: 12 281,40 грн - пеня, нарахована на суму основного боргу за рахунком від 31 грудня 2021 року № 7351 (акт від 31 грудня 2021 року № 7351) у розмірі 19 980,00 грн за період з 14 січня 2022 року по 30 червня 2023 року; 8 094,95 грн - пеня, нарахована на суму основного боргу за рахунком від 21 січня 2022 року № 288 (акт від 21 січня 2022 року № 288) у розмірі 13 534,84 грн за період з 14 лютого 2022 року по 30 червня 2023 року, а також 3 351,48 грн штрафу.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (далі - Закон) передбачено, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У пункті 6.9. даного правочину сторони передбачили, що за порушення термінів оплати згідно пунктом 4.3. договору Товариство сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у даний період, за кожен день прострочення. За порушення термінів оплати за договором тривалістю понад 30 днів Товариство додатково сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Оскільки заявлені Підприємством до стягнення суми пені в розмірі 20 376,35 грн та штрафу в розмірі 3 351,48 грн є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг, позивач просив суд стягнути з Товариства 13 009,09 грн інфляційних втрат та 2 679,56 грн трьох процентів річних, нарахованих на відповідні суми основного боргу за загальний період прострочення з 14 січня 2022 року по 25 вересня 2024 року відповідно до наданого Підприємством розрахунку.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені Підприємством до стягнення розміри трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірними та відповідають вимогам чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум компенсаційних виплат також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Підприємства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Ейр Оушен Ейрлайнс" (02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, будинок 9, літера "А", офіс 369; ідентифікаційний код 43773766) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" (79000, місто Львів, Аеропорт цивільної авіації; ідентифікаційний код 33073442) 33 514 (тридцять три тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн 84 коп. основної заборгованості, 20 376 (двадцять тисяч триста сімдесят шість) грн 35 коп. пені, 3 351 (три тисячі триста п`ятдесят одну) грн 48 коп. штрафу, 13 009 (тринадцять тисяч дев`ять) грн 09 коп. інфляційних втрат, 2 679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн 56 коп. трьох процентів річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18 грудня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко