ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. Справа№ 910/12981/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Цікрі А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.11.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" та Громадської організації "Притулок тварин «СІРІУС» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 (повний текст складено 26.03.2024)

у справі №910/12981/23 (суддя Джарти В.В.)

за первісним позовом Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управитель майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА"

до Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС"

про стягнення заборгованості у розмірі 376 554,00 грн,

за зустрічним позовом Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС"

до Приватного підприємства "АГРОСИЛА"

про стягнення заборгованості у розмірі 696 296,05 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 Асоціація "Гапоненко Роман і партнери" (далі - позивач за первісним позовом, Асоціація) як управитель майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" (далі - Підприємство) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Організація) про стягнення заборгованості у розмірі 376 554,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання обов`язку оплати Товару, поставленого позивачем за договором № 43 від 04.08.2022.

Ухвалою суду від 18.08.2023 відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників учасників справи.

28.08.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" до Приватного підприємства "АГРОСИЛА" про стягнення 696 296,05 грн, з яких: 203 751,94 грн пені та 492 544,11 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Підприємством умов укладеного договору № 43 від 04.08.2022.

Ухвалою суду від 22.09.2023 суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/12981/23 зустрічний позов Громадської організації "Притулок для тварин "СІРІУС", одночасно було вирішено здійснювати розгляд справи № 910/12981/23 в порядку загального позовного провадження.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 первісний позов Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" про стягнення заборгованості у розмірі 376 554,00 грн задоволено, а саме стягнуто 376 554,00 грн боргу та 5 648,31 грн судового збору.

Зустрічний позов Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" про стягнення заборгованості у розмірі 696 296,05 грн задоволено частково, а саме стягнуто 203 751,94 грн пені та 3 056,28 грн судового збору.

У іншій частині в задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 492 544,11 грн збитків та 7 388,16 грн судового збору відмовлено.

Проведено зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

Стягнуто з Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" (02125, місто Київ, вулиця Дашкевича Остафія (колишня назва - Курнатовського), будинок 3, квартира 27; ідентифікаційний ) на користь Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" (04080, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 76; ідентифікаційний ) управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" (ідентифікаційний ) 172 802,06 грн (сто сімдесят дві тисячі вісімсот дві гривні 06 копійок) боргу та 2 592,03 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні 03 копійки) судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач (за первісним позовом) 15.04.2024 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з Приватного підприємства "АГРОСИЛА" на користь Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" 203 751,94 грн пені та 3 056,28 грн судового збору та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні зустрічного позову Громадської організації «Притулок тварин «СІРІУС» до Приватного підприємства "АГРОСИЛА" в частині стягнення пені та судового збору відмовити повністю.

Позивач вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- незважаючи на прострочення відповідачем на 13 днів строків здійснення попередньої оплати товару, позивач виготовив та здійснив поставку і монтаж 3 рефрижераторів;

- перший контейнер був поставлений позивачем 02.12.2022, а 2 інших - 22.12.2022 та 29.12.2022, затримка виготовлення трапилась з причини затримки відповідачем платежів, в тому числі позивач був перевантажений, критичним восени був період відключень електропостачання, через обстріли рф критичної інфраструктури України. В таких умовах позивач, задля функціонування підприємства, здійснив витрати по налагодженню електричної схеми цеху під роботу генератора, стільникового зв`язку, було понесено витрати на оренду генераторів, ремонт та пальне до них;

- контейнери були оснащені комплектацією, яка не була прописана у договорі, відповідач отримав контейнери в кращій комплектації ніж ті, про які зазначалось в специфікації;

- у листопаді 2022 відповідачем ще не був підготовлений майданчик для контейнерів, на момент прибуття контейнерів, притулок не забезпечив точки доступу до електромережі. Холодильне обладнання не було підключено з цієї причини;

- вважає, що за вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з позивача пені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач (за первісним позовом) 16.04.2024 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення первісних вимог та в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Апелянт частково не погоджується з рішенням суду в частині, в якій були задоволені позовні вимоги позивача, та з відмовою в задоволенні зустрічного позову про стягнення збитків в розмірі 492 544,11 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- внаслідок виконання відповідачем за зустрічним позовом робіт не в строки, обмовлені договором, корми для тварин зберігались цей час у непридатних для їх зберігання умовах, що призвело до їх псування;

- вартість кормів 492 544,11 грн, що підтверджується актами списання, які містяться в матеріалах справи, долучаються первинні документи, які підтверджують факт перебування матеріальних цінностей (кормів) на балансі Притулку;

- при задоволенні первісного позову суд не звернув уваги на те, що поставлений апелянту товар був виготовлений неякісно, про що притулок повідомляв позивача. Отже у апелянта не могло виникнути обов`язку з внесення остаточної оплати за неякісний товар, оскільки він має право на пропорційне зменшення ціни.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Агрикова О.В.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12981/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/12981/23.

Матеріали справи №910/12981/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі після виходу з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

23.05.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.05.2024) на електронну пошту суду представником апелянта подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено копію платіжної інструкції №66 від 21.05.2024 про сплату судового збору в сумі 4 584, 84 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23, призначено справу до розгляду на 29.07.2024.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач (за первісним позовом) 16.04.2024 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення первісних вимог та в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що повний текст рішення суду надіслано представнику апелянта до електронного кабінету 28.03.2024 о 12:48 год.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 19.04.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Агрикова О.В.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12981/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/12981/23.

Матеріали справи №910/12981/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі після виходу з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, доказів реєстрації електронного кабінету Громадською організацією "Притулок тварин "СІРІУС" в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС та доказів надіслання копії апеляційної скарги Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" в паперовій формі листом з описом вкладення або до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

30.05.2024 на адресу суду від представника апелянта надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено копію квитанції ID:7496-0784-5494-3958 від 23.05.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 19 554,71 грн, відповідь №1154354 на запит про наявність зареєстрованого електронного кабінету у відповідача за первісним позовом - Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" (дата реєстрації: 22.05.2024 о 09:15) та докази надіслання копії апеляційної скарги Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" в паперовій формі листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 поновлено Громадській організації "Притулок тварин "СІРІУС" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23, об`єднано в одне провадження апеляційну скаргу Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 з апеляційною скаргою Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23, справу призначено до розгляду на 29.07.2024.

Розпорядженням Керівника апарату від 23.07.2024 №09.1-08/2431/24 у зв`язку з перебуванням суддів Мальченко А.О. та Агрикової О.В. у відпустці з 15.07.2024, справу №910/12981/23 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 справу №910/12981/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Хрипуна О.О., Гончарова С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі апеляційні скарги Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" та Громадської організації "Притулок тварин «СІРІУС» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23, зазначено, що розгляд справи №910/12981/23 відбудеться 29.07.2024.

В судове засідання 29.07.2024 з`явились представники сторін, надали пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, оголошено перерву у справі №910/12981/23 на 09.09.2024.

05.09.2024 (документи сформовані в системі «Електронний суд» 04.09.2024) через підсистему «Електронний суд» керівником Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" - Гапоненком Р.І. подано клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2024 задоволено клопотання керівника Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" - Гапоненка Романа Івановича про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

В судове засідання 09.09.2024 з`явився представник відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом станом на 14:43 та протягом судового засідання знаходився офлайн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкласти розгляд справи №910/12981/23 на 14.10.2024.

В судовому засіданні 14.10.2024 оголосити перерву у справі №910/12981/23 на 25.11.2024.

Під час апеляційного перегляду, представниками сторін подано відзиви на апеляційну скаргу один одного, відповідно до яких висловлено заперечення щодо доводів апеляційних скарг.

Явка представників сторін

В судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2024 представник позивача за первісним позовом підтримав доводи своєї апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги відповідача за первісним позовом - відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2024 підтримав доводи своєї апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги позивача за первісним позовом - відмовити.

В судовому засіданні 25.11.2024 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Приватним підприємством «Агросила», як підрядником, та Громадської організації "Притулок тварин "СІРІУС", як замовником, (був укладений договір № 43 від 04.08.2022 (далі - договір).

Відповідно до умов договору, ПП «АГРОСИЛА» зобов`язалося виготовити для відповідача та здійснити монтаж 3 (трьох) рефрижераторних контейнерів (далі - товар), визначених специфікацією до договору, а відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити товар та монтаж у строки, погоджені договором.

Пунктом 2.2. договору сторонами було погоджено, що Замовник проводить оплату по договору двома частинами. Перша: попередня оплата в розмірі 1 227 792,00 грн, що складає 80 відсотків вартості Робіт, сплачується Замовником протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього договору. Друга частина: остаточна оплата в розмірі 306 948,00 грн, що становить 20 відсотків вартості Робіт, сплачується Замовником по факту закінчення виконання Підрядником Робіт, впродовж 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання Сторонами Акту передачі-приймання виконаних Робіт (далі - Акт).

Управитель стверджував, що на виконання умов укладеного договору ПП «АГРОСИЛА» виготовило рефрижераторні контейнери та 02.12.2022, 22.12.2022 та 29.12.2022 поставило їх Організації та відповідно здійснило їх монтаж.

09.02.2023 за твердженнями позивача за первісним позовом ПП «АГРОСИЛА» передало також Організації Акт передачі-приймання виконаних Робіт.

Пунктом 2.5. договору визначено, що строк, протягом якого Замовник розглядає, підписує і передає Підряднику один примірник Акту, становить три дні з дати його отримання Замовником. У разі відмови від підписання Акту Замовник зобов`язаний надати Підряднику обґрунтовані заперечення щодо цього у цей саме строк.

Управитель стверджував, що Організація після отримання товару та Актів від ПП «АГРОСИЛА» не оплатила залишок вартості товару та не підписала Акт передачі-приймання виконаних Робіт у строки, узгоджені сторонами. При цьому, за твердженнями позивача за первісним позовом, Організація не висловила жодних заперечень, щодо отриманого нею Товару.

Згідно з пунктом 2.6. договору у разі ненадання підряднику примірника належним чином підписаного Акту чи мотивованих заперечень проти його підписання у строк, зазначений у пункті 2.5. цього договору, Сторони домовились, що в такому випадку Акт вважається підписаним Замовником без зауважень та є підставою для сплати у повному обсязі за належно виконані Підрядником Роботи по договору. Зважаючи на зазначене вище, Управитель та Підприємство вважають Акти передачі-приймання виконаних Робіт підписаними, а тому у Організації виник обов`язок внесення оплати.

Пунктом 2.7. договору Сторони погодили, що товар передаватиметься за адресою виробництва Підприємства. Так у вказаному пункті Договору дослівно зазначено, що передача-приймання виконаних Робіт здійснюється за адресою: Київська область, м.Вишневе, вул. В. Чорновола, 1 у строк, визначений в Додатку № 1 (Специфікації), за умови своєчасного отримання Підрядником за вказаною адресою шасі автомобіля, на яке буде здійснюватися Підрядником монтажні роботи, та отримання попередньої оплати, зазначеної в пункті 2.2. цього договору. Можливе дострокове виконання Робіт.

Однак, сторони домовились, що ПП «АГРОСИЛА» здійснить доставку Товару, яку Організація потім оплатить. З цією метою ПП «АГРОСИЛА» підготувало і направило Організації додаткову угоду №1 від 01.12.2022 до договору, якою вартість товару збільшується на суму послуг автокрана та трала. Вказану додаткову угоду Організацією підписано не було.

ПП «АГРОСИЛА» повторно 16.03.2023 направило на адресу Організації: Акт виконаних робіт №5 від 09.02.2023, договір №43 від 04.08.2022, додаткову угоду №1 від 01.12.2022, рахунок на кінцеву оплату № 90 від 01.12.2022, Акти надання послуг тралом ТОВ «ТІРАСБУДМОНТАЖ» №91 від 02.12.2022; №99 від 20.12.2022; № 92 від 30.12.2022.

Отже загальна вартість Товару, його монтажу та доставки (послуги трала та автокрана) склала 1 604 346,00 грн, з яких:1 534 740,00 грн вартість Товару з монтуванням, 40 005,00 грн послуги трала, 18 000,00 грн послуги автокрана.

Беручи до уваги факт внесення попередньої оплати, заборгованість Організації перед Підприємством становить 376 554,00 грн.

Водночас, 08.08.2023 між Асоціацією «Гапоненко Роман і партнери», як управителем, та ПП «АГРОСИЛА», як установником управління, було укладено договір управління майном №5 (далі - договір управління майном), відповідно до умов пункту 1.1. якого предметом договору є майнові права у вигляді дебіторської заборгованості за договором №43 від 04.08.2022, укладеним між ПП «Агросила» та Громадською організацією «Притулок для тварин «СІРІУС».

28.02.2023 ПП «АГРОСИЛА» надало представнику Організації лист (вих. №28/02/1 від 28.02.2023), в якому просило провести кінцевий розрахунок за поставлені контейнери у розмірі 376 554,00 грн. Вказаний лист залишений Організацією без виконання.

16.03.2023 ПП «АГРОСИЛА» повторно, засобами поштового зв`язку, направило Організації лист (вих. №16/03/2 від 16.03.2023), в якому просило провести кінцевий розрахунок за поставлені контейнери у розмірі 376 554,00 грн.

Оскільки вказані вище листи з вимогами проведення остаточної оплати залишені Організацією без виконання, Управитель звернувся із цим позовом до суду, в межах якого просив суд стягнути на свою користь з Організації 376 554,00 грн вартості поставленого товару.

У свою чергу Організація звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідно до пункту 1.2 договору детальні характеристики, комплектація та строки виконання Робіт зазначаються в Додатку № 1 (Специфікації), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з додатком № 1 до договору (Специфікації), строк виконання Робіт - здійснення виготовлення та монтажу складає до 30 робочих днів.

Попередня оплата за договором в розмірі 1 227 792, 00 грн, що становить 80 відсотків вартості Робіт, була здійснена Організацією 23.08.2022, що підтверджується долученою до первісного позову платіжною інструкцією № 1532 від 23.08.2022.

Таким чином, за твердженнями позивача за зустрічним позовом, Підприємство зобов`язане було протягом 30 робочих днів з моменту внесення попередньої оплати, тобто до 04.10.2022 включно виконати Роботи обумовлені договором.

Однак Роботи були передані Організації лише 09.02.2023, що підтверджується долученим до первісного позову актом № 5 виконаних робіт від 09.02.2023. який згідно умов договору є належним доказом, що підтверджує приймання Робіт за якістю і кількістю.

Беручи до уваги вказане, Організація здійснила нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 05.10.2022 до 08.02.2023 в розмірі 203 751,94 грн та заявила вказану суму штрафних санкцій до стягнення в межах зустрічної позовної заяви.

Крім того, Організація зауважила, що рефрижератори, які мало виробити Підприємство, призначались для зберігання в належних умовах корму для тварин, які перебувають на утриманні позивача за зустрічним позовом. Однак, внаслідок не виконання Підприємством Робіт в строки, обумовлені договором, вказані корми зберігались весь цей час у непридатних для їх зберігання умовах, що призвело до їх псування. Вартість зіпсованих кормів є збитками Організації в розмірі 492 544,11 грн, які просить стягнути з Підприємства.

Підприємство у своєму відзиві на зустрічний позов заперечувало проти стягнення пені та збитків, посилаючись на те, що Організацією не були підготовлені майданчики для контейнерів станом на листопад 2022 року, що унеможливлювало своєчасне виконання договору. Також Підприємство заперечувало проти стягнення збитків, оскільки частина зіпсованого корму, згідно з представленими суду документами, були замовлені та перебували на зберіганні Організації раніше строку виконання обов`язку Підприємства з виготовлення та монтажу рефрижераторів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Приписами статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку про те, що за своїм змістом спірний правочин є поєднанням договору поставки та договору підряду.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписи вказаної статті кореспондуються із нормами статті 712 ЦК України. Частиною 2 якої передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, приписами статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З представлених суду документів вбачається, що Товариством був поставлений товар за договором та вважається прийнятий Організацією в силу умов договору. Зауважень щодо кількості та якості матеріали справи не містять. Натомість Організація не здійснила повну оплату поставленого товару, а тому у неї виникла заборгованість за договором перед Підприємством, а у подальшому перед Управителем, в розмірі 376 554,00 грн.

Зважаючи на обставини справи в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Управителя та стягнення 376 554,00 грн.

Щодо зустрічних вимог судом встановлено наступне.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положення частини 6 статті 231 ГК України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 ГК України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін.

Відповідно до пункту 4.2 договору за несвоєчасне виконання зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаних Робіт за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за весь період затримки виконання зобов`язання.

Перевіривши представлений суду Організацією розрахунок пені, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем за зустрічним позовом вірно розраховано вказану штрафну санкцію з урахуванням умов договору, а тому 203 751,94 грн пені підлягають стягненню з Підприємства на користь Організації.

Щодо вимог про стягнення збитків судом правильно встановлено, що частиною 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини, та ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що Організацією належними та допустимими доказами не доведено наявності всіх визначених складових для покладення на Підприємство такої відповідальності, як відшкодування збитків, у зв`язку з чим правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення збитків.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це розумова, пізнавальна діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Закон не регулює порядок роздумів судді. Проте норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У постанові Верховного Суду від 01.06.2023 у справі №914/596/22 наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази, вимоги та заперечення учасників справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення первісного позову у повному обсязі та часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму (частина 11 статті 238 ГПК України).

Доводи сторін, викладені в їх апеляційних скаргах, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні яких судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційних скаргах доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди як позивача, так і відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційних скаргах не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача та відповідача, викладені в їх апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" та Громадської організації "Притулок тварин «СІРІУС» підлягають залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв`язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Асоціації "Гапоненко Роман і партнери" як управителя майна Приватного підприємства "АГРОСИЛА" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Громадської організації "Притулок тварин «СІРІУС» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/12981/23 залишити без змін.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.

5. Матеріали справи №910/12981/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 13.12.2024 після виходу судді Хрипуна О.О. з лікарняного.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

О.О. Хрипун