ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"11" грудня 2024 р. Справа № 911/2629/24

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Оксенюк А.О., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс

Представники учасників:

Від кредитора: Леонов К.Ю.

Від боржника: Неведомський В.О.

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 до Господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 (далі ініціюючий кредитор, заявник, позикодавець) із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» (далі боржник, товариство, позичальник).

Заява обгрунтована наявністю заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором у розмірі 4245737,35 грн, яка виникла на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги б/н від 06.01.2017 (далі Договір).

Боржник заперечує проти відкриття провадження у справі про банкрутство, виходячи з того, що між сторонами наявний спір про право, та стверджуючи, що товариство взагалі не отримувало коштів від заявника за Договором.

Ухвалою від 14.10.2024 Суд, зокрема, постановив прийняти заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду та призначив підготовче засідання суду на 28.10.2024. В судових засіданнях неодноразово за клопотанням сторін оголошувалися перерви: до 05.11.2024, до 20.11.2024, до 11.12.2024.

25.10.2054 до суду від боржника надійшов відзив, у якому містилось клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи.

28.10.2024, 31.10.2024, 20.11.2024 та 10.12.2024 до суду від боржника надходили клопотання про долучення доказів, які були долучені судом до справи.

04.11.2024 до суду від ініціюючого кредитора надійшли пояснення.

У підготовче засідання 11.12.2024 прибули представники сторін.

Представник ініціюючого кредитора підтримав заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Представник боржника заперечив проти задоволення заяви.

Згідно з приписами ст. 39 КУзПБ, у підготовчому засіданні здійснюється перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно до ч. 2 ст. 39 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є: перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство обгрунтована тим, що між сторонами було укладено Договір, на виконання умов якого заявником було надано боржнику позику у розмірі 4500000,00 грн., однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору у частині своєчасного повернення грошових коштів, у боржника перед кредитором утворилась заборгованість у розмірі 4245737,55 грн. і саме у вказаній сумі ініціюючий кредитор просить визнати свої вимоги до боржника та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Так, кредитор посилається, що 06.01.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс» було укладено Договір, відповідно до п. 1.1. якого позикодавець надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а підприємство зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.1. Договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 4500000,00 гривень на сім років. Сторони домовились, що сума поворотної фінансової допомоги може надаватись частинами, розмір яких визначається позикодавцем самостійно.

У п. 2.3. Договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок підприємства, або до каси підприємства.

У п. 3.1. сторони обумовили, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню па першу вимогу позикодавця у порядку статті 1049 ЦК України.

Ініціюючий кредитор вказує, що факт надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 4245737,55 грн. підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру за період з 09.01.2017 до 25.05.2017, копії яких містяться в матеріалах справи.

Боржник у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство заперечує факт укладення Договору, заперечує факт надання заявником та отримання товариством фінансової допомоги від ОСОБА_1 .

Боржник зауважує, що пред`явлений ОСОБА_1 на виконання Договір є недійсним (фіктивним), тобто таким що не породжує жодних правових наслідків, а дії Заявника щодо пред`явлення такого договору до виконання викликані зловмисною домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (головний бухгалтер), з наміром нанесення майнової шкоди Товариству у значному розмірі.

Боржник також зазначає, що виписки з банківських установ, не місять інформації про надходження на рахунки боржника коштів від ОСОБА_3 .

Крім цього, представником боржника було повідомлено суд про подання позовної заяви про визнання недійним Договору, провадження за яким було відкрито судом 14.11.2024 (справа №911/2850/24), що, на думку боржника, свідчить про наявність спору про право.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам на предмет наявності/відсутності підстав для відкриття/відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, зазначає таке.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час укладення договору позики), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час розгляду справи судом). Верховний суд в постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц зазначав, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Відповідно до п.2.6. Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Надані боржником і кредитором докази, на переконання Суду, свідчать про наявність спору про право.

Так, на підтвердження факту надання фінансової допомоги боржнику кредитором надані квитанції до прибуткового касового ордеру за період з 09.01.2017 до 25.05.2017 на суму 4245737,55 грн.

Натомість виписки по рахункам боржника у АТ "Укрсиббанк" та в АТ КБ "Приватбанк", які були надані під час проведення підготовчого засідання у справі (т.3), не містять інформації про надходження грошових коштів на рахунок боржника від ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти відкриття провадження у справі, боржник надає і інші докази, які, на його думку, підтверджують факт, що грошові кошти кредитором боржнику не передавалися та свідчать про наявність спору про право.

Боржник також посилається, що правочин, наявністю зобов`язань за яким кредитор обгрунтовує свою заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, оспорюється ним в судовому порядку.

Відсутність спору про право в розрізі процедури банкрутства полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, строку виконання зобов`язання тощо. Натомість, така неоднозначність присутня у правовідносинах, наявністю яких ініціюючий кредитор обгрунтовує свою заяву.

Щодо оспорювання правочину боржником, Суд зазначає, що сам по собі факт звернення боржника до суду з позовом про визнання недійсним правочину після звернення кредитора до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство не свідчить беззастережно про наявність спору про право. Разом з тим, вказана обставина у сукупності з іншими суперечливими обставинами щодо наявності/відсутності факту наявності зобов`язання, на переконання Суду, свідчить про наявність спору про право.

Під час проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство суд не має змоги вирішити спір про право, що, в свою чергу, пов`язано з особливостями позовного провадження, як-то: пред`явлення позову, можливість подання зустрічного позову, склад учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, диспозитивність господарського судочинства тощо.

З наведених міркувань Суд відмовляє у задоволенні клопотання боржника про призначення у справі судової технічної експертизи, яке міститься у п. 1 відзиву (вх.№11929/24 від 25.10.2024).

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 39 КУзПБ, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

З огляду на відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, заява арбітражного керуючого Гусара І.О. про участь у даній справі залишається Судом без розгляду.

Керуючись п. ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання боржника про призначення у справі судової технічної експертизи (вх.№11929/24 від 25.10.2024).

2. Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс.

3. Заяву арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про участь у справі про банкрутство - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали у зв`язку з введенням графіків відключення електричної енергії складено і підписано 17.12.2024 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк