ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2024 р. Справа№ 925/1528/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Хрипуна О.О.

секретаря судового засідання Антонюк А.С.,

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 28.11.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 (повний текст складений 28.05.2024)

у справі № 925/1528/23 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів

1) Міністерства соціальної політики України

2) Фонду державного майна України

до

1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютурус»

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів:

Національна соціальна сервісна служба України,

Державна служба України у справах дітей

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом в інтересах держави в особі позивачів: Міністерства соціальної політики України та Фонду державного майна України до відповідачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях і Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютурус" з вимогами:

2. - визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності, соціально-культурного призначення - майнового комплексу "Придніпровський", за результатами електронного аукціону з умовами №SPE00UA-561, що укладений 08.08.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях і Товариством з обмеженою відповідальністю "Лютурус" щодо майнового комплексу дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський", розташованого за адресою: с.Благодатне, Золотоніський район, Черкаська область;

3. - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус" повернути майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський", розташований за адресою: с.Благодатне, Золотоніський район, Черкаська область, державі в особі Фонду державного майна України;

4. - стягнути з відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури (бул.Шевченка,286, м.Черкаси, 18000, ) судовий збір у сумі 5368,00 грн, сплачений за подання позовної заяви.

5. В обґрунтування позовних вимог прокуратура вказує на ухилення позивачів від приведення у відповідність до вимог законодавства спірних відносин та звернення позивачів з позовом в господарський суд (тобто обґрунтовує бездіяльність органів державної влади та необхідність втручання прокуратури для захисту інтересів держави). Вказує на наявні рішення Господарського суду Черкаської області про вилучення спірного майна дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" (розташованого за адресою: с.Благодатне (раніше с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області) з власності профсоюзних органів на користь держави та закріплення спірного майна за ФДМУ.

6. Прокуратура також вказувала про чинність наказу ФДМУ про включення в список на приватизацію спірного майна, оскільки самостійне визнання нечинним наказу ФДМУ 2022 року про приватизацію цілісного дитячого оздоровчого комплексу - не є належним способом захисту порушеного права.

7. Прокуратура наголосила на забороні перепрофілювання об`єктів відпочинку дітей та зменшення їх кількості, в тому числі з урахуванням ведення бойових дій на території України; на забороні нецільового використання спірної земельної ділянки, на якій розташований об`єкт "Придніпровська", оскільки ця земельна ділянка є прибережною захисною смугою річки Дніпро. Разом з цим може змінитися і режим використання гідротехнічної споруди, розташованої на спірній території.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

8. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 в задоволені позову заступника керівника Черкаської обласної прокуратури відмовлено повністю.

9. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що прокурор не довів, яке право кожного з учасників порушено, ким саме і яка мета даного позову. Також не наводить докази належного утримання майна дитячого табору "Придніпровський" до аукціону, докази перепрофілювання майна після аукціону. Прокурор не надав результатів розслідування причин пожежі в оздоровчому таборі в травні 2022.

10. Прокурор не спростував приналежність земельної ділянки дитячого табору ДОК "Придніпровський", не спростовані проведені фінансові розрахунки за придбаний дитячий табір "Придніпровський", не подано пропозиції по поверненню коштів за майно (ймовірна реституція).

11. Як наголосив місцевий суд, наміри покупця Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютурус" перепрофілювати дитячий оздоровчий комплекс "Придніпровський" прокурором при зверненні з позовом в господарський суд та у судових засіданнях ґрунтуються лише на припущеннях.

12. За вказаних обставин суд першої інстанції виснував, що прокурором використано неналежний спосіб захисту права за відсутності порушеного такого права, що не передбачено приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, прокурор намагається ревізувати сталі суспільні відносини з публічного відчуження майна державної власності без доведення порушення інтересів держави, тому прокурору в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

13. Не погодившись із рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024, 17.06.2024 засобами поштового зв`язку заступник керівника Черкаської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі №925/1528/23, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким в позов задовольнити.

14. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на таке:

15. Судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положення ст. ст. 15, 20 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» та взагалі не надано оцінку відсутності погодження на відчуження майна дитячого оздоровчого комплексу з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері оздоровлення та відпочинку дітей.

16. На переконання прокуратури, враховуючи, що укладений договір суперечить актам цивільного законодавства, порушує цивільні права та інтереси держави і суспільства, суд має визнати недійсним договір і повернути майно дитячого оздоровчого комплексу власнику - державі в особі ФДМУ.

17. Також прокурор зазначив, що враховуючи те, що правовий статус ДОК «Придніпровський» визначений у якості майна призначеного для дитячого оздоровлення, бездіяльність ФДМУ, як власника цілісного майнового комплексу цього табору, що виразилась у невчиненні передбачених законодавством дій щодо призначення директора ДОК «Придніпровський», затвердження його статуту (положення), забезпечення функціонування ДОК «Придніпровський» та збереження його матеріально-технічної бази, лише підтверджує протиправність проведеної приватизації та свідчить про незаконність наказу про включення до об`єктів приватизації та оспорюваного договору.

18. Відчуживши майно без оформлення належним чином речових прав на земельну ділянку, не визначивши правового режиму її подальшого використання, територіальне відділення ФДМУ фактично у подальшому легалізувало перехід речового права виключно до покупця майна і зумовлює відсутність будь - якого конкурентного середовища для відчуження речових прав на земельну ділянку значного розміру, місце розташування якої знаходиться у економічно привабливому для покупців середовищі (лісовій зоні та на березі Кременчуцького водосховища річки Дніпро).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

19. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), ОСОБА_1., Хрипун О.О.

20. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

21. 15.07.2024 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

22. У зв`язку з перебуванням головуючого судді Яценко О.В. у відпустці з 08.07.2024 по 21.07.2024, вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження здійснено після виходу головуючого судді Яценко О.В. із відпустки.

23. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 відкрито апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.09.2024.

24. Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 № 09.1-08/3437/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1528/23 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 19.09.2024 про звільнення ОСОБА_1 , який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

25. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 справа № 925/1528/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Яценко О.В., суддів Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.

26. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.) прийнято до свого провадження апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі № 925/1528/23; розгляд апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі № 925/1528/23 призначено на 10.10.2024.

27. У судове засідання апеляційної інстанції 10.10.2024 з`явився прокурор, представник третьої особи-1, представник позивача-2, представник відповідача-1, представник відповідача-2. Представник третьої особи-2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

28. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.) розгляд апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 р. у справі № 925/1528/23 за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: 1) Міністерства соціальної політики України, 2) Фонду державного майна України до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютурус» за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Національна соціальна сервісна служба України, Державна служба України у справах дітей про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна відкладено на 11.11.2024.

29. У зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 11.11.2024 по 15.11.2024 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

30. У зв`язку з виходом судді Яковлєва М.Л. з відпустки, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за необхідне призначити справу до розгляду у судовому засіданні на нову дату.

31. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.) розгляд апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі № 925/1528/23 за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: 1) Міністерства соціальної політики України, 2) Фонду державного майна України до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютурус» за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Національна соціальна сервісна служба України, Державна служба України у справах дітей про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна призначено на 28.11.2024.

Позиції учасників справи

32. Відповідач-1, позивач-2, відповідач-2 у відзивах на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури заперечують і просять суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Клопотання учасників справи

33. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.(відповідач 1) звернувся до суду з заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

34. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Палія В.В.) задоволено заяву представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

35. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.(відповідач 1) звернувся до суду з заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

36. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.) задоволено заяву представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

37. В судовому засіданні представник третьої особи-1 подав усну заяву про виключення Національної соціальної сервісної служби України з числа учасників справи.

38. Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до Господарського-процесуального кодексу України:

39. ч.1 ст.50. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на сторона позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи;

40. ч.4 ст.50. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі;

41. ч.5 ст.50. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

42. Відповідно до Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 №783, на національну соціальну сервісну службу України покладено захист інтересів держави в сфері оздоровлення та відпочинку дітей та збереження і розвиток мережі дитячих закладів оздоровлення та відпочинку.

43. За таких обставин, заява представника третьої особи-1 про виключення Національної соціальної сервісної служби України з числа учасників справи не може бути задоволена, оскільки питання приватизації дитячого оздоровчого табору стосується інтересів Національної соціальної служби України, як органу, уповноваженого державою на забезпечення збереження і розвитку мережі дитячих закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а судове рішення ухвалене за результатами розгляду позовної заяви може вплинути на права і обов`язки національної соціальної сервісної служби України.

44. Крім того, колегія суддів зазначає, що представник третьої особи-1 жодним чином не обґрунтував своє клопотання про виключення Національної соціальної сервісної служби України з числа учасників справи.

45. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.(відповідач 1) звернувся до суду з заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

46. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.) задоволено заяву представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Явка представників учасників справи

47. У судове засідання 28.11.2024 з`явилися представники прокуратури, відповідача-2, позивача-2 - дали пояснення по справі.

48. У судовому засіданні 28.11.2024 представник відповідача-1 був присутнім в режимі відеоконференції.

49. Представники відповідача-1, відповідача-2, позивача-2 проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції просили залишити в силі.

50. Представник прокуратури вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

51. 28.11.2024 в судове засідання позивач-1 та треті особи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, позивач-1 та третя особа-2 про поважність причин нез`явлення в судове засідання суд не повідомляли, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом доставлення копій ухвали апеляційного суду до їх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними довідками.

52. Третя особа-1 подала клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

53. Згідно з частиною 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

54. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

55. Також колегія суддів зазначає, що учасники справи не були позбавлені права та можливості знайомитись з відповідною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/) з огляду на приписи частини 1 статті 9 ГПК України, частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

56. В даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

57. Крім того, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

58. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

59. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, а тому колегія суддів ухвалила здійснити розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

60. Спірним об`єктом у справі за позовом заступника керівника прокуратури Черкаської обласної прокуратури є цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу (ДОК) "Придніпровський", розташований в адміністративних межах с. Благодатне (раніше с. Чапаєвка) Золотоніського району Черкаської області, що розміщений за межами населеного пункту. Земельні ділянки під ДОК зараховані до земель запасу Чапаєвської (наразі - Благодатнівської) сільської ради. З них - 7,147 га - лісові площі, забудовані землі; 0,938 га - гідроспоруди.

61. Опис об`єкта:

62. Цілісний майновий комплекс ДОК "Придніпровський" складається з: - будинки 2-х поверхові, спальні корпуси 40-44; - будинок 2-х поверховий, спальний корпус 45 - двоповерховий дерев`яний будинок; - 2-х поверховий спальний корпус на 110 місць (літ.АЗ) - двоповерховий цегляний будинок з цокольним поверхом; - будинок контори (літ.Л) - одноповерхова цегляна будівля; - будівля овочесховища (літ.О) - одноповерхова цегляна будівля; - будинок господарського корпусу (літ.У) - одноповерхова цегляна будівля; - будинок цегляний (літ.Ф) - одноповерховий будинок з силікатної цегли з азбестоцементною покрівлею; - їдальня (літ.Б) - одноповерховий цегляний будинок; - будинок буфету (літ.Н) - одноповерховий будинок комбінованої конструкції; - санітарний блок (літ.25В) - одноповерхова цегляна будівля; - будівля душової (літ.Т) - одноповерхова цегляна будівля зблокована з будівлею госпкорпусу; - насосна (літ.2Ж) - кругла одноповерхова цегляна будівля з бетонним ганком; - кінотеатр (К-1) - будівля з силікатної цегли; - будинок цегляний (б/н) - одноповерховий будинок з силікатної цегли з азбестоцементною покрівлею; - павільйон (літ.3); - свердловина (I, II); - резервуар III; резервуар IV - зруйнований; - каналізація; - очисні споруди - за межами території знаходяться каналізаційні очисні споруди.

63. За позовом прокуратури Черкаської області в інтересах держави до виконкому Чапаєвської сільської ради, ПАТ "Укрпрофтур", ДП "Черкаситурист" ПАТ "Укрпрофтур" Господарським судом Черкаської області у справі №09/5026/1276/2011 визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності, визнано за державою Україна право власності на майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський".

64. За державою Україна право власності на майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" зареєстровано 12.12.2012 (в особі Фонду державного майна України) - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний №38542259 (повторний витяг №36674040) (том 1 а.с.32).

65. Згідно з розпорядженням КМУ від 20.05.2022 №402-р суб`єктом (органом) управління вказаного майнового комплексу визначено Фонд державного майна України для подальшої приватизації чи передачі майна в оренду.

66. Статус земельної ділянки під ДОК та режим її використання:

67. ДОК "Придніпровський" розміщений на 2 земельних ділянках загальною площею 88170 кв.м, кадастровий номер не присвоєно.

68. За позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ФДМУ до Золотоніської РДА, ДП "Черкаситурист" ПАТ" Укрпрофтур" Господарським судом Черкаської області 11.11.2013 у справі №925/1459/13 визнано недійним розпорядження голови Золотоніської РДА від 21.07.1998 №215 "Про підтвердження права постійного користування земельними ділянками площею 8,817 га Черкаським ДП "Черкаситурист" ПАТ "Укрпрофтур" під розміщення майнового комплексу дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський", скасовано Державний акт на право постійного користування землею, зобов`язано ДП "Черкаситурист" повернути Фонду державного майна України вказану земельну ділянку.

69. На виконання рішення суду Золотоніською РДА видано розпорядження №97 від 23.04.2014 "Про скасування розпорядження голови районної державної адміністрації №215 від 21.07.1998".

70. Відповідно до звіту про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форми 6-зем) земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення, за угіддями - забудовані землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, у тому числі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток. Зазначена територія ДОК складається із 2 земельних ділянок площею 7,879 га та площею 0,9380 га (землі запасу Чапаєвської сільської ради (перейменована у Благодатнівську сільську раду)), з них лісів 7,147 га; забудовані землі, з них громадська забудова 0,732 га; гідроспоруд - 0,938 га.

71. За даними Черкаського управління захисних масивів Дніпровського водосховища вищевказана земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги скидного каналу, який має прямий гідрологічний вплив на Кременчуцьке водосховище на річці Дніпро. Останнє є водним об`єктом загальнодержавного значення та комплексного використання для потреб енергетики, водного транспорту, зрошення, водопостачання, рибного господарства, рекреації, на яке розповсюджується дія ст.13 Водного кодексу України. Відповідно у даному випадку застосовується загальна вимога норм Водного та Земельного кодексів України - ширина прибережної захисної смуги повинна бути не менше 100 м від урізу нормального підпірного рівня 81,00 мБС.

72. Дії державного органу по приватизації ДОК.

73. Майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" включено до переліку об`єктів соціально-культурного призначення, що підлягають приватизації в 2023 році - наказ ФДМУ від 04.01.2022 №1 (том 1 а.с.257) в редакції наказу №140 від 27.01.2023). Балансоутримувачем майна визначено ДП "Управління справами Фонду державного майна України" (том 1 а.с.33). Орган приватизації - Регіональне відділення ФДМУ по Київській, Черкаській, Чернігівській областях.

74. Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №2269-VIII (зі змінами), на виконання наказу ФДМУ від 06.12.2022 №1509 "Про внесення змін до наказ ФДМУ від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації" (том 1 а.с.261-263) наказом Регіонального відділення від 06.01.2023 №0015-О прийнято рішення про приватизацію об`єкта ДОК "Придніпровський" шляхом продажу на аукціоні (Приватизація державного майна майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" визначена Фондом державного майна України через викуп на прилюдних торгах) (том 1 а.с.34).

75. Аукціонна комісія (том 1 а.с.31) розробляє умови продажу майна державної власності, що затверджуються органом приватизації - ч.4 ст.15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

76. Відповідно до цієї ж норми Закону об`єкти соціально-культурного призначення приватизуються з умовою збереження профілю діяльності, а ті, що не функціонують більше трьох років або перебувають в аварійному стані - можуть бути перепрофільовані (лист ФДМУ від 24.01.2023 №46-21-8717, том 1 а.с.38-39).

77. Об`єкт приватизації ДОК "Придніпровський" більше трьох років не функціонує за призначенням. Частина будівель перебуває в аварійному стані, в тому числі внаслідок пожежі, що сталася 20.05.2022 (акт про пожежу 20.05.2022 - знищено лісову підстилку на площі 0,7 га, знищено 15 дерев`яних будинків літнього типу для відпочинку) (том 1 а.с.35-36).

78. Стартова ціна продажу визначена балансовою вартістю комплексу -2633098 грн (том 1 а.с.37, довідка ДП "Управління справами ФДМУ"). Пізніше стартова ціна продажу знижена до 2631176,53 грн станом на 30.04.2023 (том 1 а.с.30-31, а.с.46-47, а.с.48).

79. РВ ФДМУ наказом №0208-О від 05.06.2023 (том 1 а.с.50-65) затвердив протокол №2 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкт малої приватизації ДОК "Придніпровський".

80. Умовами приватизації ДОК "Придніпровський" з урахуванням стану майна та тривалого його невикористання передбачено можливість перепрофілювання дитячого оздоровчого табору протягом 5 років з моменту набуття покупцем права власності на об`єкт.

81. Протокол про результати електронного аукціону №SPE00UA-561 затверджено наказом РВ ФДМУ від 14.07.2023 №0271-О (том 1 а.с.259-260). Переможцем торгів визнане Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус".

82. 08.08.2023 за результатами проведених відкритих торгів (у формі електронного аукціону) №SPE00UA-561 між РВ ФДМУ та переможцем торгів Товариством з обмеженою відповідальністю "Лютурус" укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкта соціально-культурного призначення - майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" (том 1 а.с.72-77).

83. В договорі зроблено застереження про розміщення об`єкту продажу на земельній ділянці загальною площею 8,817 га, яка не внесена в земельний кадастр, кадастровий номер ділянці не присвоювався. Земельна ділянка не є об`єктом продажу і питання землекористування покупець вирішує самостійно, після переходу до нього права власності на цілісний комплекс (п.1.2 договору).

84. Відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта малої приватизації державної власності соціально-культурного призначення - майнового комплексу ДОК "Придніпровський" (Черкаська область, Золотоніський район, с.Благодатне) від 08.08.2023 об`єкт передано покупцеві. Заяв про недоліки та претензій щодо стану майна не висловлено (том 1 а.с.78-79).

85. Регіональним відділенням ФДМУ прийнято рішення про завершення приватизації ДОК "Придніпровський" (наказ від 11.08.2023 №0316-О, том 1 а.с.66-67).

86. За результатами аукціону забезпечено надходження до державного бюджету суми 17881200 грн (з ПДВ) (том 1 а.с.47).

87. При прийнятті рішення судом у даній справі суд враховує відсутність доказів звернення позивачів до прокуратури за захистом порушеного права чи господарського інтересу та відсутність такого реагування прокурора на звернення.

88. Натомість не погоджуючись з прийнятим рішенням ФДМУ на приватизацію ДОК "Придніпровський" та продаж його на умовах відкритого аукціону, прокурор вказує на недотримання Фондом державного майна України державної політики у сфері оздоровлення дітей та збереження і розвитку мережі дитячих оздоровчих закладів, особливо в умовах воєнного стану. Реорганізація або ліквідація закладів оздоровлення може відбуватися виключно за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері оздоровлення та відпочинку дітей.

89. Прокурор також звертає увагу на недотримання продавцем майна вимог ст.377 Цивільного кодексу України щодо істотної умови договору купівлі-продажу об`єкта - перехід права на земельну ділянку з одночасним переходом прав на об`єкт від попереднього власника - як порушення принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, що на ній розташовані.

90. Рішення державного органу (ФДМУ) від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами)" (том 1 а.с.257) - як акт індивідуальної дії про приватизацію спірного дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровське", що вичерпав свою дію внаслідок укладання договору купівлі-продажу майна - чинне та не поставлене під сумнів ніким з учасників спору. Прокурор вважає, що це рішення вже вичерпало свою дію шляхом оприлюднення та не потребує визнання його недійсним (нечинним) оскільки такий позов не є належним способом захисту порушеного права. Прокурор посилається на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20. Проте прокурор не враховує, що у справі №483/448/20 суд розглянув спір стосовно права оренди земельної ділянки, що не є тотожним з відчуженням цілісного майнового комплексу ДОК "Придніпровський".

91. Чинність електронного аукціону з умовами №SPE00UA-561 з продажу дитячого табору "Придніпровський" не поставлене під сумнів ніким з учасників спору.

92. Волевиявлення кожного з учасників на приватизацію спірного дитячого оздоровчого табору "Придніпровський":

93. На думку прокурора, здійснення відчуження цілісного майнового комплексу ДОК "Придніпровський" - без збереження профілю діяльності дитячого комплексу, порушенні інтересів дитини, встановлене та гарантоване Конвенцією ООН про права дитини, порушення державним органом процедури відчуження майнового комплексу "Придніпровський" - стали причиною звернення прокурора в господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Міністерства соціальної політики України, ФДМУ - про визнання недійним договору та повернення спірного майна на користь держави в особі ФДМУ як спосіб відновлення порушеного права.

94. Перший позивач (Мінсоцполітики України) свою позицію щодо позову та вимог прокурора не висловив. Про ймовірне порушення прав при відчуженні цілісного майнового комплексу ДОК "Придніпровський" не заявив.

95. Другий позивач ФДМУ вимоги заперечив та позицію прокурора не підтримав. Вказує на відсутність порушеного права та порушень інтересів держави. Вказує на надходження коштів в державний бюджет внаслідок відчуження ДОК "Придніпровський".

96. Відповідачі, кожен окремо, вимоги позову заперечили. Просять в позові прокурору відмовити.

97. Треті особи вимоги прокурора підтримали з мотивів зменшення кількості дитячих оздоровчих та культурних закладів на території України. Самостійних вимог не предмет спору третіми особами не заявлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

98. Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

99. Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню з наступних підстав.

100. Cтаття 14 Господарського процесуального кодексу України визначає принцип диспозитивності господарського судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

101. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

102. Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

103. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

104. Згідно з підпунктом 2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

105. Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

106. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

107. Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

108. Отже, договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом. Тому в кожній справі про визнання договору недійсним суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним.

109. У відповідності до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

110. Тобто, в силу приписів ст.204 Цивільного кодексу України, правомірність правочину презюмується.

111. Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

112. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

113. Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

114. Реалізуючи передбачене ст.55 Конституції України, ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

115. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

116. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

117. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту, а відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).

118. Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивачем в основу як позовних вимог, так і апеляційної скарги покладено твердження, що укладений договір суперечить актам цивільного законодавства, порушує цивільні права та інтереси держави і суспільства, суд має визнати недійсним договір і повернути майно дитячого оздоровчого комплексу власнику - державі в особі ФДМУ.

119. Проте, колегія суддів критично ставиться до таких тверджень скаржника, у зв`язку з наступним:

120. Майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" включено до переліку об`єктів соціально-культурного призначення, що підлягають приватизації в 2023 році - наказ ФДМУ від 04.01.2022 №1 (том 1 а.с.257) в редакції наказу №140 від 27.01.2023). Балансоутримувачем майна визначено ДП "Управління справами Фонду державного майна України" (том 1 а.с.33). Орган приватизації - Регіональне відділення ФДМУ по Київській, Черкаській, Чернігівській областях.

121. Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №2269-VIII (зі змінами), на виконання наказу ФДМУ від 06.12.2022 №1509 "Про внесення змін до наказ ФДМУ від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації" (том 1 а.с.261-263) наказом Регіонального відділення від 06.01.2023 №0015-О прийнято рішення про приватизацію об`єкта ДОК "Придніпровський" шляхом продажу на аукціоні (Приватизація державного майна майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" визначена Фондом державного майна України через викуп на прилюдних торгах) (том 1 а.с.34).

122. Аукціонна комісія (том 1 а.с.31) розробляє умови продажу майна державної власності, що затверджуються органом приватизації - ч.4 ст.15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

123. Відповідно до цієї ж норми Закону об`єкти соціально-культурного призначення приватизуються з умовою збереження профілю діяльності, а ті, що не функціонують більше трьох років або перебувають в аварійному стані - можуть бути перепрофільовані (лист ФДМУ від 24.01.2023 №46-21-8717, том 1 а.с.38-39).

124. Об`єкт приватизації ДОК "Придніпровський" більше трьох років не функціонує за призначенням. Частина будівель перебуває в аварійному стані, в тому числі внаслідок пожежі, що сталася 20.05.2022 (акт про пожежу 20.05.2022 - знищено лісову підстилку на площі 0,7 га, знищено 15 дерев`яних будинків літнього типу для відпочинку) (том 1 а.с.35-36).

125. Стартова ціна продажу визначена балансовою вартістю комплексу -2633098 грн (том 1 а.с.37, довідка ДП "Управління справами ФДМУ"). Пізніше стартова ціна продажу знижена до 2631176,53 грн станом на 30.04.2023 (том 1 а.с.30-31, а.с.46-47, а.с.48).

126. РВ ФДМУ наказом №0208-О від 05.06.2023 (том 1 а.с.50-65) затвердив протокол №2 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкт малої приватизації ДОК "Придніпровський".

127. Умовами приватизації ДОК "Придніпровський" з урахуванням стану майна та тривалого його невикористання передбачено можливість перепрофілювання дитячого оздоровчого табору протягом 5 років з моменту набуття покупцем права власності на об`єкт.

128. Протокол про результати електронного аукціону №SPE00UA-561 затверджено наказом РВ ФДМУ від 14.07.2023 №0271-О (том 1 а.с.259-260). Переможцем торгів визнане Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус".

129. 08.08.2023 за результатами проведених відкритих торгів (у формі електронного аукціону) №SPE00UA-561 між РВ ФДМУ та переможцем торгів Товариством з обмеженою відповідальністю "Лютурус" укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкта соціально-культурного призначення - майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" (том 1 а.с.72-77).

130. В договорі зроблено застереження про розміщення об`єкту продажу на земельній ділянці загальною площею 8,817 га, яка не внесена в земельний кадастр, кадастровий номер ділянці не присвоювався. Земельна ділянка не є об`єктом продажу і питання землекористування покупець вирішує самостійно, після переходу до нього права власності на цілісний комплекс (п.1.2 договору).

131. Відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта малої приватизації державної власності соціально-культурного призначення - майнового комплексу ДОК "Придніпровський" (Черкаська область, Золотоніський район, с.Благодатне) від 08.08.2023 об`єкт передано покупцеві. Заяв про недоліки та претензій щодо стану майна не висловлено (том 1 а.с.78-79).

132. Регіональним відділенням ФДМУ прийнято рішення про завершення приватизації ДОК "Придніпровський" (наказ від 11.08.2023 №0316-О, том 1 а.с.66-67).

133. За результатами аукціону забезпечено надходження до державного бюджету суми 17 881 200,00 грн (з ПДВ) (том 1 а.с.47).

134. Колегія суддів зазначає, що при зверненні до господарського суду з позовом потрібно усвідомлювати, що завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують господарське судочинство для такого захисту.

135. Водночас Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

136. Відповідно до ст.ст.16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Близький за змістом правовий висновок сформований, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18.

137. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).

138. Свобода договору, яка передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і свобода підприємницької діяльності, яка полягає у самостійному здійсненні без обмежень будь-якої підприємницької діяльність, не забороненої законом, є ключовими засадами цивільного права та господарського права, закріпленими у ст.ст.3, 6, 627 Цивільного кодексу України, ст.ст.6, 43 Господарського кодексу України. Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації (висновок наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).

139. Отже, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

140. Водночас у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 міститься висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

141. Таким чином, у господарському провадженні особами здійснюється реалізація права на захист їх цивільних прав за допомогою способів захисту.

142. Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення. Крім того, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19). Також у перелічених постановах Верховного Суду відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства (правові висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 29.08.2023 по справі №910/5958/20).

143. Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

144. Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

145. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

146. Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

147. В той же час, суду не надано будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували та беззаперечно доводили наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивачів у справі, які підлягали б захисту.

148. Навпаки - місцевий суд підставно та обґрунтовано виснував, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору купівлі - продажу від 08.08.2023.

149. За державою Україна право власності на майновий комплекс дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський" зареєстровано 12.12.2012 (в особі Фонду державного майна України) - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний №38542259 (повторний витяг №36674040) (том 1 а.с.32).

150. Згідно з розпорядженням КМУ від 20.05.2022 №402-р суб`єктом (органом) управління вказаного майнового комплексу визначено Фонд державного майна України для подальшої приватизації чи передачі майна в оренду.

151. Відповідно до наказу Фонду від 02.06.2022 № 548 балансоутримувачем спірного майна визначено Державне підприємство «Управління справами Фонду державного майна України» (ідентифікаційний код: 39950170).

152. Наказом Фонду від 04.01.2022 № 1 затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році.

153. Наказом Фонду від 06.12.2022 № 1509 до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, включено об`єкт малої приватизації державної власності, соціально-культурного призначення - майновий комплекс Дитячого оздоровчого комплексу «Придніпровський», який знаходиться за адресою: с. Благодатне, Золотоніський район, Черкаська область.

154. Регіональним відділенням прийнято рішення про приватизацію вказаного об`єкта соціально-культурного призначення шляхом продажу на аукціоні з умовами (наказ Регіонального відділення від 06.01.2023 № 0015-О).

155. 05.07.2023 відбувся електронний аукціон з продажу об`єкта малої приватизації.

156. Згідно з протоколом електронного аукціону № SPE001-UA-561 переможцем цього аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Лютурус», яким запропоновано найвищу ціну за об`єкт малої приватизації.

157. Предметом укладеного між сторонами договору від 08.08.2023 є передача продавцем за плату у власність покупця цілісного майнового комплексу ДОК "Придніпровський" - за результатами проведеного електронного аукціону.

158. Чинність електронного аукціону з умовами №SPE00UA-561 з продажу дитячого табору "Придніпровський" не поставлене під сумнів ніким з учасників спору.

159. Предмет договору та відносини продавця та покупця охоплюються положеннями гл.54 Цивільного кодексу України. Сторонами дотримана вимога нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

160. Договір від 08.08.2023 не заперечений сторонами договору, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин.

161. Відтак, всупереч твердженням викладеним в апеляційній скарзі, прокурор не довів належними та допустимими доказами суперечність укладеного договору купівлі-продажу ДОК "Придніпровський" від 08.08.2023, порушення інтересів держави, суспільства, моральних норм.

162. Об`єкт (ДОК) відчужено уповноваженим державним органом у приватну власність і повноваження продавця не поставлені під сумнів.

163. Місцевий суд при винесенні оскаржуваного рішення врахував презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України). Прокурором не спростовано надходження коштів в державний бюджет від продажу з аукціону ДОК "Придніпровський". Прокурором не доведено використання комплексу за призначенням на момент оголошенні про проведення аукціону з продажу ДОК, оздоровлення дітей в таборі в період укладання договору на відчуження ДОК "Придніпровський".

164. Також прокурором не спростовано незадовільний стан спірного об`єкту на момент його відчуження, часткове знищення майна ДОК в результаті пожежі в 2022 році, необхідність вкладення значних коштів в відновлення комплексу та його функціонування за призначенням, відсутність фінансування відповідними органами влади, відсутність кошторисів в державних органів та установ на утримання ДОК "Придніпровський" (Мінсоцполітики, Національна сервісна служба, Державна служба захисту дітей).

165. Також, всупереч твердженням апелянта, що судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положення ст. ст. 15, 20 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» та взагалі не надано оцінку відсутності погодження на відчуження майна дитячого оздоровчого комплексу з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері оздоровлення та відпочинку дітей, - місцевим судом обґрунтовано встановлено, що спірний об`єкт ДОК "Придніпровський" не включений до переліку дитячих оздоровчих об`єктів та не мав заборони на відчуження (приватизацію).

166. Закон України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» від 04.09.2008 № 375-VI (далі - Закон № 375-VI) визначає основні засади державної політики у сфері оздоровлення та відпочинку дітей, повноваження органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування, правові, фінансові та організаційні засади утворення і діяльності дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, права, обов`язки та відповідальність усіх учасників процесу.

167. Згідно з частинами 1-3 статті 15 Закону дитячі заклади оздоровлення та відпочинку незалежно від форми власності, що діють як юридичні особи або не мають статусу юридичної особи і перебувають у складі підприємств, установ та організацій як їхні філіали чи структурні підрозділи, обов`язково включаються до складу мережі дитячих закладів оздоровлення та відпочинку.

168. Майнові об`єкти оздоровлення та відпочинку дітей обов`язково вносяться до Державного реєстру майнових об`єктів оздоровлення та відпочинку дітей.

169. Вищенаведені норми Закону № 375-VI дають підстави стверджувати, що дитячий заклад оздоровлення та відпочинку обов`язково повинен мати певну організаційно-правову форму, яка не може бути надана нерухомому майну.

170. Отже прокурор безпідставно наголошує на тому, що закон не пов`язує обмеження та заборону щодо ліквідації, реорганізації, відчуження, перепрофілювання дитячих закладів із наявністю у закладу певного організаційно - правової форми, що у свою чергу не співвідноситься із правовими підставами позову поданого ним позову.

171. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

172. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

173. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

174. Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дитячий оздоровчий комплекс «Придніпровський» (ідентифікаційний код: 04754919) є філіалом Дочірнього підприємства «Черкаситурист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (ідентифікаційний код: 02661036) та не перебуває у процесі припинення.

175. Вказаний дитячий оздоровчий комплекс діє на підставі Положення про Дитячий оздоровчий комплекс «Придніпровський» (ідентифікаційний код: 04754919), копію якого прокурором до позовної заяви у якості доказу.

176. Отже у розумінні Закону № 375-VI Дочірнє підприємство «Черкаситурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» є засновником Дитячого оздоровчого комплексу «Придніпровський», який в свою чергу є суб`єктом господарювання, що здійснює управління дитячим закладом оздоровлення та відпочинку.

177. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 20 Закону № 375-VI матеріально-технічну базу дитячого закладу оздоровлення та відпочинку складає рухоме і нерухоме майно, що належить йому на праві власності або господарського відання, оперативного управління, орендоване або передане йому засновником (власником).

178. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість), згідно з частиною першою статті 181 Цивільного кодексу України, належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

179. Як вказано вище, власником нерухомого майна (майнового комплексу), який раніше перебував у власності Дитячого оздоровчого комплексу «Придніпровський», за рішенням суду визнано Фонд.

180. Відповідно з дня набрання рішенням законної сили цей майновий комплекс вибув із приватної власності Дитячого оздоровчого комплексу «Придніпровський» (ідентифікаційний код: 04754919) та з 2011 року більше не становить матеріально-технічну базу цього оздоровчого закладу.

181. Що також підтверджується відсутністю відомостей про спірне майно в Державному реєстрі майнових об`єктів оздоровлення та відпочинку дітей.

182. Для реєстрації спірного об`єкта у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.12.2012 та в подальшому у ході приватизації була використана назва об`єкта малої приватизації, що зазначена у резолютивній частині вищевказаного судового рішення, відповідно до якого право власності на майновий комплекс Дитячого оздоровчого комплексу «Придніпровський» визнано за державою Україна в особі Фонду.

183. Проте одна лише назва майнового комплексу не може слугувати підставою для надання цьому майну статусу дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, який повинен відповідати критеріям, встановленим Законом № 375-VI та бути юридичною особою або відокремленим підрозділом певної юридичної особи.

184. Суд першої інстанції також правомірно врахував рекомендаційний характер постанови Верховної Ради України від 17.03.2009 №1137-VI "Про запровадження мораторію на ліквідацію, відчуження перепрофілювання оздоровчих закладів (дитячих, професійних тощо)" та відсутність прямої заборони на відчуження/приватизацію оздоровчих комплексів.

185. Також, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначив, що відчуживши майно без оформлення належним чином речових прав на земельну ділянку, не визначивши правового режиму її подальшого використання, територіальне відділення ФДМУ фактично у подальшому легалізувало перехід речового права виключно до покупця майна і зумовлює відсутність будь - якого конкурентного середовища для відчуження речових прав на земельну ділянку значного розміру, місце розташування якої знаходиться у економічно привабливому для покупців середовищі (лісовій зоні та на березі Кременчуцького водосховища річки Дніпро).

186. Проте, колегія суддів не погоджується із вказаними твердженнями скаржника, у зв`язку з таким:

187. ДОК "Придніпровський" розміщений на 2 земельних ділянках загальною площею 88170 кв.м, кадастровий номер не присвоєно.

188. За позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ФДМУ до Золотоніської РДА, ДП "Черкаситурист" ПАТ" Укрпрофтур" Господарським судом Черкаської області 11.11.2013 у справі №925/1459/13 визнано недійним розпорядження голови Золотоніської РДА від 21.07.1998 №215 "Про підтвердження права постійного користування земельними ділянками площею 8,817 га Черкаським ДП "Черкаситурист" ПАТ "Укрпрофтур" під розміщення майнового комплексу дитячого оздоровчого комплексу "Придніпровський", скасовано Державний акт на право постійного користування землею, зобов`язано ДП "Черкаситурист" повернути Фонду державного майна України вказану земельну ділянку.

189. На виконання рішення суду Золотоніською РДА видано розпорядження №97 від 23.04.2014 "Про скасування розпорядження голови районної державної адміністрації №215 від 21.07.1998".

190. Відповідно до звіту про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форми 6-зем) земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення, за угіддями - забудовані землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, у тому числі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток. Зазначена територія ДОК складається із 2 земельних ділянок площею 7,879 га та площею 0,9380 га (землі запасу Чапаєвської сільської ради (перейменована у Благодатнівську сільську раду)), з них лісів 7,147 га; забудовані землі, з них громадська забудова 0,732 га; гідроспоруд - 0,938 га.

191. За даними Черкаського управління захисних масивів Дніпровського водосховища вищевказана земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги скидного каналу, який має прямий гідрологічний вплив на Кременчуцьке водосховище на річці Дніпро. Останнє є водним об`єктом загальнодержавного значення та комплексного використання для потреб енергетики, водного транспорту, зрошення, водопостачання, рибного господарства, рекреації, на яке розповсюджується дія ст.13 Водного кодексу України. Відповідно у даному випадку застосовується загальна вимога норм Водного та Земельного кодексів України - ширина прибережної захисної смуги повинна бути не менше 100 м від урізу нормального підпірного рівня 81,00 мБС.

192. Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України:

193. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

194. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

195. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

196. У разі набуття державою права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва комунальної власності, розміщений на земельній ділянці комунальної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить до держави без зміни її цільового призначення. У разі якщо у власності територіальної громади перебувала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до держави переходить право власності на таку частку. Вимоги цього абзацу не поширюються на земельні ділянки комунальної власності, які відповідно до закону не можуть передаватися у державну власність.

197. У разі набуття територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва комунальної власності іншої територіальної громади, розміщений на земельній ділянці комунальної власності такої іншої територіальної громади, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить до територіальної громади, яка набуває у власність відповідний об`єкт, без зміни її цільового призначення. У разі якщо у власності територіальної громади перебувала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до територіальної громади, яка набуває у власність відповідний об`єкт, переходить право власності на таку частку.

198. У випадках, визначених абзацами першим - другим цієї частини, рішення відповідних органів про передачу об`єкта нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкта незавершеного будівництва до державної, комунальної власності мають передбачати передачу права власності на земельну ділянку, на якій розміщений відповідний об`єкт, із зазначенням її кадастрового номера.

199. У разі набуття територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва державної власності, розміщений на земельній ділянці державної власності, орган місцевого самоврядування зобов`язаний протягом 30 днів звернутися до відповідного органу виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, з клопотанням про передачу земельної ділянки у комунальну власність у порядку, передбаченому статтею 117 цього Кодексу. Орган виконавчої влади зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня отримання поданого у встановленому порядку клопотання передати її у комунальну власність. У разі якщо у власності держави перебувала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, у власність територіальної громади передається така частка. Вимоги цього абзацу не поширюються на земельні ділянки державної власності, які відповідно до закону не можуть передаватися у комунальну власність.

200. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

201. У разі переходу права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва державної власності, що розміщений на земельній ділянці державної власності, яка перебуває у постійному користуванні попереднього суб`єкта права оперативного управління, господарського відання на такий об`єкт, право постійного користування земельною ділянкою переходить особі, до якої перейшло право оперативного управління, господарського відання на такий об`єкт, крім випадків, коли на земельній ділянці розміщені інші об`єкти нерухомого майна.

202. У разі переходу права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва комунальної власності, який розміщений на земельній ділянці комунальної власності, яка перебуває у постійному користуванні попереднього суб`єкта права оперативного управління, господарського відання на такий об`єкт, право постійного користування земельною ділянкою переходить особі, до якої перейшло право оперативного управління, господарського відання на такий об`єкт, крім випадків, коли на земельній ділянці розміщені інші об`єкти нерухомого майна.

203. У разі якщо на земельній ділянці державної, комунальної власності, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право оперативного управління, господарського відання на який переходить від однієї особи до іншої, розміщений інший об`єкт нерухомого майна, набувач права оперативного управління, господарського відання має право вимагати від органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, а також попереднього землекористувача поділу земельної ділянки із виділенням частини земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт і яка необхідна для його обслуговування, в окрему земельну ділянку та передачі її йому у постійне користування (крім випадків, коли набувач права оперативного управління, господарського відання на такий об`єкт не може набувати земельну ділянку у постійне користування).

204. У разі набуття на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору права господарського відання щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, який є об`єктом, речові права на який не підлягають державній реєстрації, або такий об`єкт розміщений на землях комунальної власності або земельна ділянка не перебувала у постійному користуванні попереднього суб`єкта права господарського відання, набувач права господарського відання зобов`язаний протягом 30 днів звернутися до відповідного органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у постійне користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у порядку, передбаченому статтею 123 цього Кодексу. Відповідний орган зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня отримання поданого у встановленому порядку клопотання припинити право постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва (у разі якщо земельна ділянка перебувала у постійному користуванні), та передати її у постійне користування набувачу права господарського відання, а у разі якщо земельна ділянка перебуває у комунальній власності - передати її у державну власність. Пропущення зазначеного строку подання клопотання не може бути підставою для відмови набувачу права господарського відання у передачі йому у постійне користування земельної ділянки, на якій розміщений відповідний об`єкт.

205. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого

206. майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) відповідно до належної йому частки у праві спільної власності на такий об`єкт. Якщо сторони не досягли згоди щодо внесення зазначених змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію, договір про внесення таких змін визнається укладеним за рішенням суду за позовом набувача.

207. Порядок користування декількома орендарями (землекористувачами) орендованою земельною ділянкою (земельною ділянкою, що перебуває у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію) у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.

208. У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

209. Істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

210. Укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера.

211. Вимоги частин першої, другої, четвертої, шостої - восьмої цієї статті поширюються на випадки переходу спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва від одного суб`єкта такого права до іншого.Частину дев`яту статті 120 доповнено новим абзацом першим згідно із Законом №2518-IX від 15.08.2022\

212. Вимоги частин першої, другої, четвертої, шостої - восьмої цієї статті не поширюються на випадки переходу права власності або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок, інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, у разі якщо земельна ділянка не перебувала у власності або оренді, у користуванні на правах емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника) об`єкта нерухомого майна (жилого будинку, іншої будівлі або споруди), об`єкта незавершеного будівництва.

213. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), розміщений на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки, площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 цього Кодексу (крім випадків, якщо формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим або не відповідає нормам законодавства).

214. Якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

215. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

216. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

217. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, особою, яка не може мати таку земельну ділянку у власності, така особа має право вимагати передання їй власником земельної ділянки відповідної земельної ділянки на праві оренди або суперфіцію на умовах, визначених набувачем права власності на такий об`єкт. У такому разі орендар або суперфіціарій зобов`язаний відшкодовувати власнику земельної ділянки плату за землю, яку відповідно до закону зобов`язаний сплачувати її власник.

218. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

219. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня отримання поданого у встановленому порядку клопотання припинити право постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщений відповідний об`єкт, та передати її у власність або оренду набувачу права власності на такий об`єкт.

220. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу права власності на відповідний об`єкт у передачі йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

221. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, набувач має право використовувати таку земельну ділянку для доступу та обслуговування такого об`єкта. Порядок користування земельною ділянкою набувачем визначається договором між ним та землекористувачем.

222. У разі недосягнення згоди сторонами щодо порядку користування відповідною земельною ділянкою, такий порядок користування визначається судом.

223. У разі набуття права власності на об`єкт незавершеного будівництва перехід прав на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, здійснюється за правилами, встановленими цією статтею, за умови державної реєстрації права власності на такий об`єкт незавершеного будівництва у порядку, визначеному законом.

224. Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї). Стаття 120 із змінами, внесеними згідно із Законом №997-V від 27.04.2007; в редакції Закону №1702-VI від 05.11.2009; із змінами, внесеними згідно із Законами №2269-VIII від 18.01.2018, №1657-IX від 15.07.2021; в редакції Законів №1174-IX від 02.02.2021, №1720-IX від 08.09.2021.

225. Тому сторони у спірному договорі купівлі-продажу майнового комплексу ДОК "Придніпровський" від 08.08.2023 особливо зазначили, що покупець самостійно вирішує питання оформлення земельної ділянки під ДОК "Придніпровський" з власником землі (п.1.2. договору, том 1 а.с.73).

226. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що дані обставини не можуть бути підставою визнання спірного договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу недійсним з мотивів відсутності відведення земельної ділянки під розміщення ДОК "Придніпровський" та відсутність кадастрового номеру ділянки, а вимоги прокурора не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

227. Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував категоричне не підтримання позивачем-2 вимог прокурора.

228. Позивач-2 (ФДМУ) вважає свої дії по відчуженню державного майна за плату правомірними, набуття добросовісним покупцем права власності на спірне майно правомірним та підставним, отримання коштів державою за відчуження занедбаного майна - правомірним і інше не доведено прокурором в належний спосіб.

229. Призначення та проведення торгів з продажу цілісного комплексу ДОК "Придніпровський" не визнано незаконним (недійсним). Натомість прокурор намагається ревізувати сталі суспільні відносини, конкретні відносини купівлі-продажу нерухомого майна на прилюдних торгах, добросовісність дій покупця та добросовісність набуття ним майна, не поставивши під сумнів дії ФДМУ при підготовці спірного об`єкту ДОК "Придніпровський" до продажу, організації та проведення публічних торгів у формі електронного аукціону.

230. Також, заслуговують на увагу твердження відповідача-2 про те, що не може бути порушенням інтересів держави (спричинення збитків) придбання ДОК "Придніпровський" за 17 881 200,00 грн, при стартовій ціні 2 631 176,53 грн.

231. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається правильним висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

232. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

233. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

234. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

235. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

236. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

237. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі №925/1528/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

238. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури відсутні.

Судові витрати

239. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

240. Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі №925/1528/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.12.2024 після виходу з відпустки судді Яценко О.В.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді М.Л. Яковлєв

О.О. Хрипун