ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. Справа № 916/3893/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 14, ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22 (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 90; ),

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 29200,25 грн,

За участю представників сторін:

від позивача Тодорашко А.В., самопредставництво;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Державне підприємство Адміністрація морських портів України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовної заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22 про зобов`язання виконати умови договору від 28.05.2021 № 35-В-АМПУ-21 та відвантажити Чорноморській філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації морського порту Чорноморськ) пальне у кількості невикористаних паливних талонів об`ємом: бензин А-95 4200 літрів та стягнення 29200,25 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 справу № 916/3893/24 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 09.09.2024 прийнято позовну заяву Державного підприємства Адміністрація морських портів України до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3893/24. Справу № 916/3893/24 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2024 о 09:40 год. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003. Зобов`язано відповідача зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) в порядку ст. 6 ГПК України. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 08.10.2024 о 09:40 год. Повідомлено учасників справи про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У підготовчому засіданні 08.10.2024 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11:20 год. 05.11.2024.

Ухвалою суду від 08.10.2024 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22, що наступне підготовче засідання у справі № 916/3893/24 призначене на 05.11.2024 об 11:20 год. Неявка учасників справи у підготовче засідання не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 916/3893/23. Призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2024 о 16:10 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 03.12.2024 о 16:10 год.

Представник відповідача у судове засідання 03.12.2024 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.

У судовому засіданні 03.12.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 28 травня 2021 року між Державним підприємством Адміністрація морських портів України (надалі позивач або покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю Крейн Енерджі, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22 (надалі відповідач або продавець) був укладений Договір поставки № 35-В-АМПУ-21 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору постачальник зобов`язався поставляти покупцю Товар: за кодом ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти» (Бензин у талонах або картках (бланках-дозволах)), а покупець зобов`язався прийняти і оплати такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим договором, визначені у Специфікації (Додаток № 1 до цих Договорів) (далі - Специфікація), яка є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Покупець розподіляє кількість Товару, зазначену у Специфікації, між відокремленими підрозділами (філіями) Покупця (далі - Філії), перелік яких визначений у Додатку № 2 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, в межах загальної кількості відповідного найменування Товару, шляхом зазначення у Замовленні (Додаток № 3 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору) кількості Товару, необхідної до постачання (п. 1.4. Договору).

Оплата за партію Товару здійснюється покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому Договорі (п. 4.1. Договору).

Розрахунки проводяться покупцем через Філію, яка фактично отримала Товар, протягом 10 банківських днів з дати отримання Філією оригіналу належним чином оформленого рахунку на оплату партії Товару, за умови наявності підписаної сторонами видаткової накладної на поставку (передачу) талонів або карток (бланків-дозволів) на отримання відповідної партії Товару (п. 4.2. Договору).

Поставка (передача) талонів або карток (бланків-дозволів) на отримання Товару здійснюється Постачальником за власний рахунок, на умовах DDP відповідно до Інкотермс 2010 за місцями поставки (передачі) талонів або карток (бланків-дозволів), викладених у Додатку № 2 до цих Договорів, який є його невід`ємною частиною.

Талони або картки (бланки-дозволи) на отримання Товару є паперовими або пластиковими, одноразового використання, номіналом 10 або 20 літрів, на талонах або картках (бланках-дозволах) зазначені марка палива та номінал. Талони або картки (бланки-дозволи) діють по всій території України (не обмежені в отриманні територіально конкретним регіоном), з можливістю отримання палива через АЗС, які розташовані в обов`язкових та бажаних містах (у разі наявності) України, на автомобільних шляхах загального користування, а також у багатьох регіонах та великих містах України.

Обов`язкові міста розташування АЗС: місто Київ та Київська область; місто Одеса та Одеська область; місто Миколаїв та Миколаївська область; місто Херсон та Херсонська область; місто Черкаси; місто Дніпро; місто Запоріжжя Запорізька область; місто Чорноморськ Одеська область (та/або смт Олександрівка, та/або смт Малодолинське та/або смт Бурлача Балка Одеська область); місто Білгород-Дністровський (Одеська область); місто Ізмаїл та/або Ізмаїльський район (Одеська область); місто Маріуполь (Донецька область). А також, на автомобільних шляхах загального користування за маршрутами: місто Маріуполь (Донецька область) - місто Мелітополь (Запорізька область) - місто Одеса; місто Маріуполь (Донецька область) - місто Запоріжжя - місто Київ; місто Одеса - місто Київ; місто Миколаїв - місто Київ; місто Миколаїв - місто Одеса, місто Миколаїв - місто Херсон.

Строк дії (використання) талонів або карток (бланків-дозволів) становить не менш ніж 12 місяців від дати їх поставки Покупцю (п. 5.1. Договору).

Відповідно до умов п. 5.4.1. Договору, зокрема, поставка талонів або карток (бланків-дозволів) на отримання Товару здійснюється окремим партіями протягом 5 робочих днів з дати отримання Постачальником Замовлення на відповідну партію Товару. Датою отримання Замовлення Постачальником, вважається дата відправлення Покупцем Замовлення електронною поштою.

На постачальника покладається обов`язок зберігання партії Товару та навантаження (заправка) Товару у транспортний засіб або ємності Покупця. Поставка (передача) партії Товару покупцю здійснюється на АЗС постачальника або третіх осіб, визначених постачальником, шляхом навантаження (заправки) Товару у транспортні засоби або ємності покупця, на підставі наданих покупцем талонів або карток (бланків-дозволів) на отримання Товару, які постачальник поставив (передав) покупцю відповідно до умов цього Договору (п. 5.4.2. Договору).

Право власності на Товар (партію Товару) переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонам видаткової накладної на талони або картки (бланки-дозволи) на отримання Товару (п. 5.4.3. Договору).

Покупець зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату прийнятої партії талонів або карток (бланків-дозволів) через Філії, в порядку та на умовах визначених цим Договором (п. 6.1.1. Договору).

Постачальник зобов`язаний, зокрема: забезпечити поставку (передачу) талонів або карток (бланків-дозволів) на отримання Товару (партій Товару) у строки та порядку, встановленими цим Договором (п. 6.3.1. Договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором (п. 7.1. Договору).

За порушення строку поставки Товару, встановленого в підпункті 5.4.1. пункту 5.4. цього Договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості (п. 7.2.2. Договору).

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (п. 9.1. Договору).

У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 9.2. Договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками, якщо такі є, у випадках передбачених чинним законодавством України і діє до 30.06.2021 включно, а в частині здійснення розрахунків покупцем за поставлений товар та отримання товару протягом строку дії талонів - до повного виконання зобов`язань (п. 11.1. Договору).

З урахуванням погоджених сторонами Специфікацій, відповідач зобов`язався передати Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» загальний обсяг викупленого пального за Договором № 35-В у строк до 30.06.2021 на загальну суму 3477319,20 грн.

На виконання умов Договору покупець (Чорноморська філія ДП «АМПУ») листом № 1990/10-02-01/Вих від 08.06.2021 направив на адресу відповідача замовлення на постачання 9190 літрів бензину А-95 Євро та 2300 літрів бензину А-92 Євро у талонах або картках (бланках-дозволах) на суму 315745,20 грн, в т.ч. ПДВ 52624,20 грн. Місце поставки Товару: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, тобто за місцем знаходження покупця (т. 1, а.с. 67-68).

09 червня 2021 року постачальником виставлено рахунок № 214 на загальну суму 315745,20 грн з ПДВ на оплату бензину А-95 у кількості 9190 літрів та А-92 у кількості 2300 літрів (т. 1, а.с. 69).

Позивач на поточний рахунок відповідача сплатив кошти у розмірі 315745,20 грн, в т.ч. ПДВ 52624,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1885 від 23.06.2021 (т. 1, а.с. 70).

На виконання умов Договору згідно видаткової накладної № 213 від 09.06.2021 та акту приймання-передачі талонів від 09.06.2021 постачальник передав покупцю талони на придбання 9190 літрів бензину А-95 Євро та 2300 літрів бензину А-92 Євро (т. 1, а.с. 71-72).

Так, за даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, 03.02.2022 на АЗС партнерів ТОВ «МОТТО КАРД», що розташовані в м. Одеса та м. Чорноморськ, водіям транспортних засобів Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» під час пред`явлення талонів бензин А95 операторами АЗС було відмовлено у заправці паливом, про що свідчить рапорт № 68/15-03-08-р від 03.02.2022 заступника начальника автогосподарства Чорноморської філії.

08 грудня 2022 року позивач направив відповідачу вимогу № 2981/10-03-12/Вих щодо повернення грошових коштів за Договорами у загальному розмірі 1458190,80 грн, в тому числі по Чорноморській філії 115416,00 грн.

Відповідь на вказаний лист в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, позивачем вжито всіх можливих заходів щодо врегулювання спірних правовідносин, які випливають із укладеного господарського договору та є наслідком неналежного виконання договірних зобов`язань з боку відповідача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивач звернувся до суду з цим позовом про зобов`язання виконати умови договору від 28.05.2021 № 35-В-АМПУ-21 та відвантажити Чорноморській філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації морського порту Чорноморськ) пальне у кількості невикористаних паливних талонів об`ємом: бензин А-95 4200 літрів та стягнення 29200,25 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Проаналізувавши зміст Договору поставки № 35-В-АМПУ-21 від 28.05.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт підписання сторонами видаткової накладної та акту приймання-передачі талонів на пальне, оплати таких талонів, що підтверджує факт передачі талонів, які надають позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Водночас, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар за талонами в кількості 4200 літрів палива на загальну суму 115416,00 грн.

Таким чином, на момент прийняття судом рішення по справі неотовареними відповідачем залишаються талони в кількості: бензин А95 4200 літрів на суму 115416,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач доказів виконання умов Договору в частині отоварення всієї кількості талонів суду не надав, відповідно доводів позивача не спростував.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності поставки обумовленого Договором товару, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 по справі № 910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога про зобов`язання відповідача виконати умови Договору поставки № 35-В-АМПУ-21 від 28.05.2021 та відвантажити Чорноморській філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації морського порту Чорноморськ) пальне у кількості невикористаних паливних талонів об`ємом: бензин А-95 4200 літрів є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та підлягає задоволенню.

Позивачем у даному позові також заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме пені у розмірі 21121,13 грн та штрафу у розмірі 8079,12 грн.

Позивач зазначає, що враховуючи, що талони за Договором отримані на замовлення покупця - 09.06.2021, строк дії (використання) талонів закінчився 09.06.2022. Таким чином, штрафні санкції за порушення строку поставки товару розраховуються з 10.06.2022.

Щодо нарахованої позивачем до стягнення з відповідача суми пені, суд зазначає, що за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.3.4. Договору постачальник зобов`язаний сплатити штрафні санкції і відшкодувати збитки в разі невиконання або неналежного виконання ним зобов`язань за цим Договором за письмовою вимогою Покупця, якщо він не доведе, що порушення Договору сталося не з його вини.

Умовами п. 7.2.2. Договору (на підставі яких позивачем нараховані штрафні санкції, заявлені до стягнення) сторони встановили, що за порушення строку поставки Товару, встановленого в підпункту 5.4.1. пункту 5.4. цього Договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків пені і штрафу (т. 1, а.с. 8), та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 8079,12 грн та пені у розмірі 21121,13 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22 (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 90; ) виконати умови договору від 28.05.2021 № 35-В-АМПУ-21 та відвантажити Чорноморській філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації морського порту Чорноморськ) пальне у кількості невикористаних паливних талонів об`ємом: бензин А-95 4200 літрів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22 (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 90; ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) () пеню у розмірі 21121,13 грн, штраф у розмірі 8079,12 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 4844,80 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 11 грудня 2024 року.

Суддя Нікітенко С.В.