РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2024Справа № 910/11098/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до Фізичної особи-підприємця Бататіна Олександра Юрійовича

про стягнення 282 603,60 грн.,

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - позивач, Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бататіна Олександра Юрійовича (далі - відповідач, Підприємець) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 282 603,60 грн., з яких: 75 000,00 грн. - основний борг за договором про надання кредиту від 11.09.2023 року № 471708-КС-003 (далі - Кредитний договір), 205 538,20 грн. - проценти за користування кредитом, 2 065,40 грн. - комісія.

Обґрунтовуючи пред`явлені вимоги, Товариство посилалося на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Кредитного договору належним чином не виконав свій обов`язок з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії, у зв`язку з чим у Підприємця виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

Ухвалою від 13.09.2023 року господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву Товариства до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/11098/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також витребував у Акціонерного товариства Комерційного банку "Універсал Банк" докази, а саме:

- підтвердження чи спростування, що держателем банківської картки (особою, на чиє ім`я було емітовано банківську картку) № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) Акціонерним товариством "Універсал Банк", є або був Бататін Олександр Юрійович (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), якщо банківська картка вже не обслуговується станом на даний момент, то зазначити період часу, коли вона була активна та використовувалась її держателем);

- прізвище, ім`я, по батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) Акціонерним товариством "Універсал Банк", на яку Товариством 11.09.2023 року були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 75 000,00 грн.;

- виписку про рух коштів по банківському рахунку, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) Акціонерним товариством "Універсал Банк" за період з 11.09.2023 року (видача кредиту) по 17.09.2023 року включно.

25.09.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Підприємця від 24.09.2024 року на позовну заяву, в якому останній вказував на те, що у матеріалах справи відсутні докази переказу позивачем коштів з власного рахунку відповідачу. Крім того, Підприємець зазначив, що Кредитний договір з додатками не був укладений, оскільки фактично відсутній оригінал вказаного договору, підписаний відповідачем, зокрема за допомогою електронного цифрового підпису.

Також, Підприємець вказував на те, що надана Товариством копія Кредитного договору не дозволяє встановити волевиявлення сторін і не відповідає імперативним вимогам, встановленим для електронних документів, що передбачені Законами України "Про електронну комерцію" та "Про електронні документи та документообіг".

При цьому, у поданому відзиві Підприємець зазначав, що умови Кредитного договору про одностороннє збільшення відсотків є нікчемними в силу закону, а розрахунки позивача не відповідають чинному законодавству.

Крім того, 25.09.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Підприємця, в якій останній просив суд:

- витребувати у позивача докази, а саме: 1. первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів з рахунку Товариства за Кредитним договором про надання 11.09.2023 року кредиту відповідачу; 2. виписку з банківського рахунку Товариства за дату 11.09.2023 року з відомостями щодо фактичного перерахунку грошових коштів на користь відповідача за Кредитним договором; 3. оригінал укладеного між сторонами Кредитного договору з додатками з електронними підписами обох сторін; 4. Правила надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариства з підписом відповідача про ознайомлення та погодження з ними у наданій суду редакції;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС": 1. первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів 11.09.2023 року з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" на виконання зобов`язань позивача за Кредитним договором на користь відповідача; 2. виписку з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" за дату 11.09.2023 року щодо фактичного перерахунку на користь відповідача грошових коштів на виконання зобов`язань позивача за Кредитним договором.

- витребувати у Акціонерного товариства "Універсал Банк": 1. засвідчений первинний бухгалтерський документ щодо кожного з чотирьох переказів, які надійшли на рахунок НОМЕР_3 Бататіна Олександра Юрійовича ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 11.09.2023 року у сумах 25 000,00 грн., 25 000,00 грн., 8 000,00 грн., 25 000,00 грн. з призначенням "FOND*SENSE 02 CARD"; 2. відомості про платників чотирьох вищевказаних платежів; 3. повідомити, чи мають чотири вищевказані платежі або деякі з них призначення платежу: "Перерах. коштів Бататін О.Ю. ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. № 471708-КС-003 від 11.09.2023 Без ПДВ".

27.09.2024 року на електронну адресу господарського суду міста Києва на виконання ухвали суду від 13.09.2023 року від Акціонерного товариства "Універсал Банк" надійшла відповідна інформація. Так, у вказаному документі Акціонерне товариство "Універсал Банк" повідомило, що держателем банківської картки (особою на чиє ім`я було емітовано банківську картку) № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) Акціонерним товариством "Універсал Банк", є Бататін Олександр Юрійович , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , станом на 24.09.2024 року картка заблокована, використовувалась у період з 09.08.2022 року по 23.10.2023 року.

Також, Акціонерне товариство "Універсал Банк" зазначило, що прізвище, ім`я, по батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) Акціонерним товариством "Універсал Банк", на яку Товариством 11.09.2023 року були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 75 000,00 грн. - Бататін Олександр Юрійович .

Аналогічний за змістом документ від Акціонерного товариства "Універсал Банк" надійшов до суду засобами поштового зв`язку 01.10.2024 року.

30.09.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача на відзив, у якій останній підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Ухвалою від 04.10.2024 року господарський суд міста Києва частково задовольнив клопотання Підприємця від 25.09.2024 року та витребував у Акціонерного товариства Комерційного банку "Універсал Банк" відомості про відправника переказів у сумах 25 000,00 грн., 25 000,00 грн., 8 000,00 грн., 25 000,00 грн. з призначенням "FOND*SENSE 02 CARD", які надійшли 11.09.2023 року на рахунок НОМЕР_3 , відкритий на ім`я Бататіна Олександра Юрійовича ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; витребував у позивача виписку з банківського рахунку Товариства на дату 11.09.2023 року з відомостями щодо фактичного перерахунку грошових коштів на користь Підприємця за Кредитним договором; витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" виписку з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" на дату 11.09.2023 року щодо фактичного перерахунку на користь Підприємця грошових коштів на виконання зобов`язань Товариства за Кредитним договором. Разом із тим, суд відмовив у задоволення решти вимог клопотання відповідача від 25.09.2024 року про витребування доказів.

04.10.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Підприємця від 03.10.2024 року на відповідь на відзив, в яких останній навів додаткові аргументи на підтвердження викладеної у відзиві на позов позиції.

07.10.2024 року через систему "Електронний суд" на виконання вимог ухвали суду від 04.10.2024 року надійшла заява позивача від 04.10.2024 року, а також заява від 04.10.2024 року, в якій Товариство просило суд застосувати до представника відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Заява позивача від 04.10.2024 року про застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу мотивована здійсненням представником Підприємця свідомих дій, спрямованих на затягування розгляду справи, завдання шкоди Товариству з метою, що суперечить завданням господарського процесу, визначеним Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши подану Товариством заяву про застосування заходів процесуального примусу, суд зазначає таке.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Суд зауважує, що перелік дій, які можуть бути визнані як зловживання процесуальними правами, не є вичерпним, головною їх ознакою має бути суперечливість завданню господарського судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені Господарським процесуальним кодексом України (частина 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 132 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Водночас, подана Товариством заява про застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу мотивована діями останнього під час подання відзиву, які Товариство вважає зловживанням процесуальними правами.

Суд зауважує, що право на подання відповідачем відзиву на позовну заяву гарантоване статтею 165 Господарського процесуального кодексу України та реалізується відповідачем на власний розсуд.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

07.10.2024 року через систему «Електронний суд» надійшли пояснення Товариства на виконання ухвали суду від 04.10.2024.

Крім того, 07.10.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Товариства від 07.10.2024 року, в якій останнє просило суд перейти до розгляду справи № 910/11098/24 за правилами загального позовного провадження та визнати явку відповідача у призначене засідання обов`язковою.

Ухвалою від 11.10.2024 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні вищенаведеної заяви Товариства від 07.10.2024 року.

25.10.2024 року на електронну адресу господарського суду міста Києва на виконання ухвали суду від 04.10.2024 року надійшли пояснення Акціонерного товариства "Універсал Банк" з долученими до них меморіальними ордерами на підтвердження перерахування Підприємцеві грошових коштів у загальному розмірі 75 000,00 грн.

04.11.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення Підприємця щодо витребуваних судом доказів, в яких останній наголосив на відсутності у матеріалах справи доказів перерахування позивачем, а також Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" коштів на користь відповідача.

09.12.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" від 03.12.2024 року № 491, в яких останнє підтвердило факт перерахування 11.09.2023 року на користь Бататіна Олександра Юрійовича трьома рівними платежами грошових коштів на загальну суму 75 000,00 грн. за Кредитним договором.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Товариство зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 17.01.2017 року, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 066830. Основний вид діяльності: інші види кредитування.

Позивач також зареєстрований в якості фінансової установи, про що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видано свідоцтво від 06.04.2017 ФК № 880.

14.12.2017 року між позивачем (організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" (фінансова компанія) було укладено договір про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) № 41084239_14/12/17 (далі - Договір № 41084239/14/12/17).

У преамбулі Договору № 41084239/14/12/17 його сторони визначили, що послуга "Переказ на картку" - це дії фінансової компанії в рамках застосовуваних форм безготівкових розрахунків по перерахуванню на карткові рахунки отримувачів грошових коштів, прийнятих фінансовою компанією від організації.

В силу пункту 1.1 Договору № 41084239/14/12/17 фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації послугу "Переказ на картку", що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, обробку розпоряджень організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем "Visa" та "Mastercard", переказ грошових коштів, прийнятих фінансовою установою від організації, на користь Банка-Еквайра для подальшого зарахування на Карткові рахунки Клієнтів відповідно до правил МПС.

У той же час, Підприємець також зареєстрований в якості суб`єкта господарювання 22.02.2016 року, про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 2 041237.

На підтвердження факту укладення між сторонами Кредитного договору та належного його виконання з боку Товариства позивач надав:

- Кредитний договір;

- візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту від 11.09.2023 № 471708-КС-003 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті: www.my.bizpozyka.com;

- витяг з анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com);

- правила Товариства про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Вищевказані документи є копіями електронних доказів, поданих позивачем разом з позовом через систему "Електронний суд". При цьому, Товариство зазначило про наявність у нього оригіналів цих електронних доказів.

Оскільки електронні докази були подані через систему "Електронний суд", на них був накладений кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законодавства України.

На виконання ухвали суду від 13.09.2024 року про витребування доказів Акціонерне товариство "Універсал Банк" надало суду інформацію щодо випуску банківської картки № НОМЕР_1 , держателем якої був Бататін Олександр Юрійович, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Також, Акціонерне товариство "Універсал Банк" зазначило, що станом на 24.09.2024 року картка заблокована, проте використовувалась у період з 09.08.2022 року по 23.10.2023 року. Також ця юридична особа надала суду виписку по вказаній картці за період з 11.09.2023 року (видача кредиту) по 17.09.2023 року включно.

Як зазначало Товариство у позові, 11.09.2023 року позивач видав Підприємцю кредит у загальному розмірі 75 000,00 грн. (трьома платежами в розмірі по 25 000,00 гривень кожний) на картковий банківський рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується: витягом з анкети клієнта - Підприємця, трьома квитанціями платіжної системи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" (ТМ FONDY) від 11.09.2023 року за № 646746725, № 646746815 та № 646746897 (видача кредиту); трьома довідками Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" (ТМ FONDY) від 15.08.2024 року.

Позивач вказував, що видача Підприємцю кредитних коштів здійснювалась Товариством через партнера - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" (ТМ FONDY), з яким позивач уклав Договір № 41084239_14/12/17.

В обґрунтування пред`явлених вимог Товариство посилалося на те, що Підприємець всупереч взятим на себе зобов`язанням за Кредитним договором передбачені цією угодою кредитні платежі оплатив лише частково на суму 34 200,00 грн., заборгувавши таким чином Товариству 75 000,00 грн. основного боргу, 205 538,20 грн. процентів за користування кредитом та 2 065,40 грн. комісії.

З огляду на викладені обставини, Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з означеним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм, внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 207 Цивільного кодексу України встановлені вимоги до письмової форми правочину. Згідно цієї норми правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За умовами статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу статей 639, 640 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтями 1054, 1055 Цивільного кодексу України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За статтею 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 5 цього Закону визначені основні принципи у сфері електронної комерції, серед яких є: свобода провадження підприємницької діяльності з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; свобода вибору контрагента, електронних засобів, видів та форм діяльності; свобода конкуренції та забезпечення її сумлінності; свобода вчинення електронних правочинів; рівність і охорона прав учасників відносин у сфері електронної комерції; дотримання вимог законодавства, правил професійної етики, повага до прав, свобод, законних інтересів учасників відносин у сфері електронної комерції; однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством; забезпечення доступу до інформації всіх учасників відносин у сфері електронної комерції; доступність комерційних електронних повідомлень та можливість обмеження їх надходження.

Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 8 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

У разі оплати вартості товару, роботи, послуги із застосуванням платіжних інструментів така особа має право повідомити відомості, що дають змогу забезпечити проведення оплати відповідним оператором платіжних систем, який несе відповідальність за їх збереження та використання в порядку, передбаченому законодавством.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.

Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом статті 3 Закону України "Про електронну комерцію":

електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

одноразовий ідентифікатор - алфавітно - цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно - телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Нормами статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача (https://my.bizpozyka.com/) заповнив анкету клієнта, в якій вказав наступні відомості:

найменування позичальника: Фізична особа - підприємець Бататін Олександр Юрійович;

адреса реєстрації: АДРЕСА_1;

адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП/ІПН: НОМЕР_2

дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

місце народження: місто Шахтарськ Донецької області;

документ, що посвідчує особу: паспорт серія: НОМЕР_4 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві;

місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_4;

ІНФОРМАЦІЯ СТОСОВНО БАЖАНОГО КРЕДИТУ:

сума бажаного кредиту (грн.): 75 000,00 грн.;

дата отримання кредиту: 11.09.2023 року;

електронна адреса позичальника: ІНФОРМАЦІЯ_2;

фінансовий номер телефону позичальника: НОМЕР_5 ;

номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: НОМЕР_1 .

Інформація з анкети клієнта - Підприємця співпадає з відомостями, отриманими судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, а саме: наявності на момент виникнення спірних правовідносин статусу фізичної особи-підприємця; ідентифікаційного номеру, місця здійснення підприємницької діяльності; фінансового номеру телефону.

Також, інформація з анкети клієнта співпадає з паспортними даними Підприємця, що вбачається з паспорту відповідача, копія якого наявна у матеріалах справи.

Таким чином, Підприємець відповідно до положень статті 8 Закону України "Про електронну комерцію" повідомив про себе інформацію, необхідну для укладення електронного договору та ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) спеціального набору електронних даних.

Із візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 11.09.2023 року об 11:12:12 год. відповідач, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС Товариства та увійшов в особистий кабінет;

11.09.2023 року об 11:12:12 год. позивачем здійснено перевірку статусу клієнта;

11.09.2023 року об 11:23:23 год. відповідач надав необхідну інформацію для формування Товариством пропозиції відповідачу;

11.09.2023 року об 11:28:39 год. відповідач акцептував умови оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-7737.

11.09.2023 року об 11:28:41 год. Товариство підписало договір кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи позивача.

Суд звертає увагу на те, що метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини у справі та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що Кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора, надісланого попередньо йому позивачем на фінансовий номер телефону. Відтак, поданими позивачем доказами підтверджено укладання між сторонами електронного правочину.

За правилами статей 73, 74, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року в справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року в справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року в справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року в справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року в справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Обставина укладення між сторонами правочину в електронній формі вважається встановленою та належним чином доведеною, оскільки надані позивачем на її підтвердження електронні докази (Кредитний договір; візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення електронного Кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті: www.my.bizpozyka.com; анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com); меморіальні ордери від 11.09.2023 року на підтвердження перерахування Бататіну Олександру Юрійовичу коштів у загальному розмірі 75 000,00 грн.; Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям Товариства, довідки ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС"), а також витребувані судом докази (інформація та виписка за картковим рахунком, що надані Акціонерним товариством "Універсал Банк") є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано, що в силу положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України є його процесуальним обов`язком.

При цьому, суд звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19.

Також, суд врахував, що номер телефону НОМЕР_5 , на який надсилався одноразовий ідентифікатор, є фінансовим номером телефону позичальника (відповідача), оскільки саме цей номер вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як засіб зв`язку з Підприємцем.

Вказаний номер телефону зазначений Підприємцем, як засіб зв`язку з відповідачем у заявах по суті справи, що подавались до суду.

Доказів того, що відповідач блокував даний номер телефону (зокрема внаслідок його втрати) або не отримував від позивача на цей номер телефону одноразовий ідентифікатор через смс-повідомлення (виписку оператора мобільного зв`язку) відповідачем не надано.

Також, Підприємець не звертався до правоохоронних органів по факту можливих шахрайських дій невстановленими особами, а саме оформлення кредитних договорів від його імені з позивачем. Доказів на спростування таких обставин матеріали справи не містять.

Беручи до уваги вищенаведене, відповідач фактично одержав від позивача грошові кошти, тому Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

Так, згідно з умовами укладеного між сторонами Кредитного договору позивач (кредитодавець) надає відповідачу (позичальнику) грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч) на засадах строковості, поворотності, платності (далі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Кредитним договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Тип кредиту: кредит.

Строк кредиту: 24 тижні.

Процента ставка: в день 2,00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012667, фіксована.

Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 11 250,00 грн.

Загальний розмір наданого Кредиту: 75 000,00 грн.

Термін дії договору: до 26.02.2024 року.

Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 195 000,00 грн.

У пункті 2 Кредитного договору його сторони погодили, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування Кредитом) нараховуються за ставкою, вказаною у пункті 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у пункті 3 Договору і розраховується в порядку, описаному нижче.

Зі змісту пункту 2.1 Кредитного договору вбачається, що у разі, якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений у пункті 3 договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), внаслідок чого виникає прострочення за Кредитом, та строк цієї прострочки складає більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 1 Кредитного договору.

У пункті 3 Кредитного договору встановлено графік платежів: 12 платежів рівними частинами по 16 250,00 грн. з 25.09.2023 року по 26.02.2024 року. Загальна сума платежів: 195 000,00 грн. (75 000,00 грн. - основна сума кредиту + 108 750,00 грн. - проценти + 11 250,00 грн. - комісія).

У пункті 5 Кредитного договору Підприємець підтвердив, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Кредитний договір.

Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (пункт 14 Кредитного договору).

За наявними у матеріалах справи доказами позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме: 11.09.2023 року перерахував на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти у загальному розмірі 75 000,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по банківському рахунку, яких обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що видача Кредиту відповідачу здійснювалась позивачем через його партнера - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" (ТМ FONDY), з яким позивач уклав відповідний Договір № 41084239_14/12/17.

Також, у матеріалах справи наявні довідки від 15.08.2024 року, зі змісту яких вбачається, що ці документи видані на підставі Договору № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" та Товариством, в яких відображені ідентифікуючі деталі здійснених операцій, зокрема: номер в системі Fondy; номер операції; дата проведення платежу - 11.09.2023 року; призначення платежу "перерах. коштів Бататін О.Ю. ІПН НОМЕР_2 зг. кредитного дог. № 471708-КС-003 від 11.09.2023 Без ПДВ."; сума та валюта платежу 25 000,00 грн.; номер карти: " НОМЕР_1 "; банк картки отримувача: Monobank.

Крім того, Акціонерне товариство "Універсал Банк" на виконання ухвали суду від 04.10.2024 року надало меморіальні ордери від 11.09.2023 року на підтвердження перерахування Бататіну Олександру Юрійовичу грошових коштів у загальному розмірі 75 000,00 грн. (трьома платежами по 25 000,00 грн. кожен) з призначенням платежу: "Розрахунки за 11.09.2023 Р2Р переказ кредитна частина в сумі 25000 (980) № карти НОМЕР_6 ".

Заперечення відповідача проти позову, які зводяться до отримання ним грошових коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС", а не від позивача, судом відхиляються, оскільки чинне законодавство не містить імперативних норм щодо самостійного здійснення операції з перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника.

Разом із тим, надавши позивачу усю необхідну інформацію щодо персональних та паспортних даних, підписавши 11.09.2024 року Кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора UA-7737 та отримавши 11.09.2023 року грошові кошти у загальному розмірі 75 000,00 грн., Підприємець не міг не знати про призначення платежів. Доказів того, що відповідач звертався до позивача чи до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" з приводу безпідставного перерахування грошових коштів, суду надано не було.

У той же час, обставини наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" права на зайняття відповідними фінансовими операціями та перерахування коштів не входять до безпосереднього предмета доказування у справі, оскільки предметом даного спору є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання Підприємцем своїх зобов`язань за Кредитним договором, укладеним між сторонами. Правовідносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛАЄНС" у сфері надання послуг з переказу грошових коштів (переказу на картку), приймання платежів тощо, не стосуються предмета доказування у цій справі.

Доказів розірвання Кредитного договору або визнання його недійсним внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України учасниками справи надано суду не було. Матеріали справи не містять й доказів на підтвердження того, що сторони відмовились від виконання Кредитного договору в силу певних об`єктивних обставин тощо.

Судом встановлено (а сторонами під час розгляду справи не заперечувалося) здійснення відповідачем в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом платежів за банківськими реквізитами позивача на загальну суму 34 200,00 грн., що підтверджується інформаційними довідками ТОВ "Платежі онлайн" від 15.08.2023 року за № 501/08 про сплату 25.09.2023 року 16 250,00 грн., № 502/08 про сплату 10.10.2023 року 1 000,00 грн., № 503/08 про сплату 16.10.2023 року 300,00 грн., № 504/08 про сплату 17.10.2023 року 300,00 грн., № 505/08 про сплату 23.10.2023 року 14 650,00 грн., № 506/08 про сплату 28.10.2023 року 500,00 грн., № 507/08 про сплату 14.11.2023 року 1 000,00 грн. та № 508/08 про сплату 20.11.2023 року 200,00 грн.

Таким чином, зробивши 8 платежів з метою виконання умов Кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання правомірності укладення відповідної угоди та фактично підтвердив наявність його зобов`язань з повернення кредитодавцеві кредитних коштів.

Згідно з пунктом 5.7 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариства, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості:

1) у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого Кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо);

2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту - у разі їх нарахування;

3) у третю чергу - прострочені проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту;

4) у четверту чергу - проценти за користування Кредитом;

5) у п`яту чергу - сума Кредиту.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, отримані від відповідача кошти в загальній сумі 34 200,00 грн. позивач спрямував на погашення заборгованості Підприємця з комісії в сумі 9 184,60 грн. та процентів у розмірі 25 015,40 грн.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як було вказано вище, у пункті 3 Кредитного договору його сторони погодили Графік платежів. Зокрема, останній платіж мав бути здійснений відповідачем у строк до 26.02.2024 року.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів повернення ним кредиту в сумі 75 000, 00 грн.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 75 000,00 грн.

Також, Товариство просило суд стягнути з відповідача 205 538,20 грн. заборгованості за процентами та 2 065,40 грн. заборгованості за комісією.

Частинами 1, 2 статті 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У пунктах 2, 2.1, 2.2, 3 Кредитного договору його сторони погодили, що протягом строку (терміну) кредитування проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою, вказаною в пункті 1 Договору (стандартна - 2,000000 % (фіксована) в день, знижена - 1,15012667 % (фіксована ставка) в день) на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником Графіку платежів, зазначеного в Договорі (далі - "Графік платежів" або "Графік"), і розраховується в нижчезазначеному порядку:

- у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами Графіку платежів, що наведений в пункті 3 Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки (1,15012667 % в день (фіксована ставка);

- у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого Графіку (за виключенням дострокового повернення Кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки складає більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2,000000 % (фіксована) в день); при цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого Графіком, та до закінчення терміну дії Договору;

- на момент укладення Договору його сторони встановили Графік платежів, (зазначений в пунктів 3 Договору), припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка (1,15012667 % в день (фіксована ставка);

- у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені Графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в т.ч. із врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою (1,15012667 % в день (фіксована ставка), при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту;

- всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Кредитодавець надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника;

- скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою (1,15012667 % в день (фіксована ставка) та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2,000000 % (фіксована) в день) на умовах, викладених в Договорі не є зміною його істотних умов.

За таких обставин, можливість застосування кредитодавцем як стандартної, так і зниженої кредитної ставки передбачено умовами Кредитного договору, з якими Підприємець ознайомився та на які погодився при підписанні Кредитного договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого Товариством до позовної заяви, позивачем нараховано відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 230 553,60 грн. При цьому, судом встановлено, що позивач нарахував відповідачу проценти по 26.02.2024 року, що свідчить про те, що Товариством проценти за період, який перевищує строк кредитування, не нараховувалися.

Перевіривши розрахунок процентів за користування кредитом, врахувавши здійснені Підприємцем часткові оплати у загальній сумі 25 015,40 грн., суд встановив, що такий розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому з відповідача на користь Товариства стягненню підлягає заборгованість за процентами у розмірі 205 538,20 грн.

У пункті 5.3 Правил визначено, нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок оплати комісії визначено Графіком платежів.

У Графіку платежів відповідно до пункту 3 Кредитного договору визначено, що розмір комісії за надання кредиту становить 11 250,00 грн.

Як вказано судом вище, позивач частково сплатив Товариству комісію в загальній сумі 9 184,60 грн., заборгувавши таким чином позивачу грошові кошти у розмірі 2 065,40 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку розміру заявленої до стягнення суми комісії за користування кредитом у розмірі 2 065,40 грн., враховуючи здійснену позичальником часткову оплату комісійних платежів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 року та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 року зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження добровільної сплати заявлених Товариством до стягнення сум.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також зважаючи на неналежне виконання Підприємцем взятих на себе обов`язків за Кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бататіна Олександра Юрійовича ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ) 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 205 538 (двісті п`ять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 20 коп. заборгованості за процентами, 2 065 (дві тисячі шістдесят п`ять) грн. 40 коп. заборгованості за комісією та 3 391 (три тисячі триста дев`яносто одну) грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.12.2024 року.

Суддя В.С. Ломака