ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2024 Справа №905/1327/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

у справі за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», м.Київ

до відповідач 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК», м.Маріуполь

до відповідача 2: ОСОБА_1 , м.Маріуполь

про стягнення 779965,51 грн

без виклику представників сторін

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК», м.Маріуполь та відповідача 2, ОСОБА_1 , м.Маріуполь про стягнення 779965,51грн, з яких заборгованість за кредитом в розмірі 753766,53 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26198,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами умов договору №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 та договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 в частині своєчасного та в повному обсязі повернення суми кредиту та процентів.

Ухвалою суду від 15.10.2024 на виконання вимог ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, витребувано у Державної міграційної служби України відомості про реєстрацію або місцеперебування фізичної особи ОСОБА_1 , м.Маріуполь; витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи фізичної особи ОСОБА_1 , м.Маріуполь.

Міністерство соціальної політики України на виконання ухвали Господарського суду Донецької області у листі №24372/0/2-24/3 від 23.10.2024 повідомило, що станом на 22.10.2024 в ЄІБД ВПО інформація про запитувану особу відсутня.

При цьому, судом з відповіді №845286 від 15.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що місце реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 ; аналогічна інформація викладена в листі Державної міграційної служби України №6.2-11780/6-24 від 17.10.2024.

Ухвалою суду від 31.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1327/24; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; сторонам встановлено строк для здійснення дій процесуального характеру.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 31.10.2024 була доставлена 31.10.2024 до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету.

Крім того, ухвала від 31.10.2024 була направлена на адресу електронної пошти позивача та згідно з довідкою про доставку електронного листа, що сформована програмою «Діловодство спеціалізованого суду», документ доставлено до електронної скриньки 31.10.2024.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про рух справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» є місто Маріуполь.

З відповіді №845286 від 15.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що місце реєстрації відповідача 2, фізичної особи ОСОБА_1 є також місто Маріуполь.

Відповідно до вимог Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», розділу IІ. Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України м.Маріуполь, Донецької області є тимчасово окупованим з 05.03.2022 (UA0070889 вся територія Маріупольського району з 05.03.2022).

Відправлення поштової кореспонденції до м.Маріуполь не здійснюється у зв`язку з тимчасовою окупацією, а тому направити копії ухвали суду від 31.10.2024 у даній справі відповідачам у встановлений ст. 242 Господарського процесуального кодексу України спосіб, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення (у зв`язку з відсутністю у відповідачів електронного кабінету), неможливо.

Згідно з ст.12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (із змінами та доповненнями) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Так, судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» 04.11.2024 було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали від 31.10.2024, роздруківки означених оголошень наявні в матеріалах справи.

При цьому, ухвала суду від 31.10.2024 направлена на адресу відомої електронної пошти відповідача 1 та згідно з довідкою про доставку електронного листа, що сформована програмою «Діловодство спеціалізованого суду», документ доставлено до електронної скриньки 31.10.2024.

Окрім того, суд намагався передати телефонограму відповідачу 1, зокрема, на зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер телефону, однак, встановити телефонний зв`язок з відповідачем 1 не вдалось, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма від 10.12.2024.

Отже, відповідачі були належним чином повідомлені про рух справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачами не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено учасникам справи необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

04.07.2017 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (теперішня назва Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") (позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» (відповідач 1, позичальник) укладено договір №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту (договір), відповідно до умов якого банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов`язується здійснювати овердрафтове обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № НОМЕР_1 , відкритому у банку (далі - "поточному рахунку"), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3 цього договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі "кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів позичальника.

31.08.2017, 16.07.2018, 27.06.2019, 28.01.2020, 25.06.2020, 13.10.2020, 17.03.2021, 22.06.2021 між сторонами було укладено низку договорів про внесення змін до договору №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017, якими такий договір викладався у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору, тут та надалі в редакції договору від 22.06.2021 про внесення змін до договору №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов`язується здійснювати овердрафтове обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № НОМЕР_2 , відкритому у банку (далі - "поточний рахунок") за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3 цього договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі - "кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів позичальника. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ що регулюють кредитні правовідносини.

Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди в обумовлені цим Договором терміни (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 1.3. договору ліміт, стосовно цього договору, є сумою грошових коштів, у межах якої банк зобов`язується здійснювати сплату розрахункових документів позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Проведення платежів позичальника у порядку, встановленому цим договором, здійснюється банком протягом строку, зазначеного у п. А.3 цього договору, з урахуванням умови про його продовження. Зазначений строк може бути змінений згідно з п.п. А.12, 2.3.4 цього договору (п. 1.4 договору).

У пунктах А.1-А.4 договору сторонами погоджено: вид кредиту - овердрафтовий кредит; кредитний ліміт 2000000,00 грн, який надається на поповнення обігових коштів; проведення платежів позичальника в порядку, встановленому цим договором, здійснюється банком у строк по 21.06.2022 включно; період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

Відповідно до п. 1.5. договору овердрафтове кредитування позичальника здійснюється банком у межах ліміту і строку, встановлених згідно з п. п. 1.3, 1.4 цього договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 цього договору. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку позичальника зафіксоване нульове дебетове сальдо.

Згідно з п. 4.1. договору за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п.п. А.7, А.7.1 цього договору. Порядок розрахунку процентів:

4.1.1. За 1-ий день користування кредитом розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою інтервалу 1-3 дні.

4.1.2. У випадку непогашення кредиту після закінчення 3-х днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 4-го дня, чинності набуває процентна ставка інтервалу 4-7 днів.

4.1.3. У випадку непогашення кредиту після закінчення 7-и днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 8-го дня, чинності набуває процентна ставка інтервалу 8-15 днів.

4.1.4. У випадку непогашення кредиту після закінчення 15-и днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 16-го дня, чинності набуває процентна ставка інтервалу 16-30 днів.

4.1.5. У випадку непогашення кредиту після закінчення 30-и днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 31-го дня, встановлюється підвищена процентна ставка, визначена у п. 4.2 цього Договору.

4.1.6. У випадку повного погашення кредиту виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня, починаючи з наступного дня, Позичальнику надається кредит зі сплатою процентів за цей день за процентною ставкою інтервалу 1-3 дні, та з цього дня починається відлік наступного періоду безперервного користування кредитом.

Відповідно до п. А.7 договору для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту та визначається наступним чином: якщо термін користування кредитом складає протягом 1-3 днів, процентна ставка становить 12,5 % річних, протягом 4-7 днів 13 % річних, протягом 8-15 днів 13,5 % річних, протягом 16-30 днів 14 % річних.

Процентна ставка розраховується щоденно. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту у період безперервного користування кредитом, визначеного у п.А.4 цього договору, не впливає на зміну початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку позичальника зафіксоване нульове дебетове сальдо.

Згідно п. 4.3 договору сплата процентів за користування кредитом, розрахованих згідно з п. 4.1 цього договору, здійснюється в порядку, зазначеному у п. п. 1.1, 2.1.4, 2.2.8 цього договору. Проценти, не сплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п.2.3.4 цього договору). Сплата процентів може бути здійснена позичальником також з інших рахунків, що належать йому, у встановленому законом порядку.

Розрахунок процентів здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування коштами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. День повернення кредиту до часового інтервалу нарахування процентів не включається. Нарахування процентів здійснюється у дату сплати (п. 4.9. договору).

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє до терміну, що зазначений в п. А.3 цього Договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором, в залежності від того, яка подія настане раніше (п. 6.1. договору).

Договір № MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 та договір про внесення змін від 31.08.2017 до договору № MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 підписані сторонами в паперовому вигляді та скріплені печатками сторін.

Договори про внесення змін до договору №MRVKLOF22952 від 04.07.2017 про надання овердрафтового кредиту від 16.07.2018, 27.06.2019, 28.01.2020, 25.06.2020, 13.10.2020, 17.03.2021, 22.06.2021 підписані електронними підписами сторін, що підтверджується протоколами перевірки електронного підпису.

Пунктами 3.1. та А.6 договору передбачено, що зобов`язання позичальника забезпечуються договором поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017.

Так, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017, між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (теперішня назва Акціонерне товариство комерційний банком "Приватбанк") (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 (договір поруки), відповідно до умов якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» (далі-боржник) зобов`язань за договором №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 (далі - кредитний договір).

31.08.2017, 16.07.2018, 27.06.2019, 28.01.2020, 25.06.2020, 13.10.2020, 17.03.2021, 22.06.2021 між сторонами було укладено низку договорів про внесення змін до договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017, якими умови договору викладались в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, тут та надалі в редакції договору від 22.06.2021 про внесення змін до договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» далі - боржник, зобов`язань за договором №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017, далі - Кредитний договір, зокрема з:

- повернення овердрафтового кредиту з кредитним лімітом по кредитному договору, розмір якого, може бути зменшений або збільшений необмежену кількість разів без підписання договорів про внесення змін до кредитного договору в залежності зменшення або збільшення оборотів грошових коштів по поточним рахункам боржника відкритим у кредитора, але в будь-якому випадку не більше суми ліміту (далі - «Ліміт»), згідно умов п. А.2, А.2.1, А.2.2. кредитного договору, що надається на поповнення обігових коштів та становить розмір 2000000,00 грн, який буде зменшуватися відповідно до умов, визначених у п.А.2 кредитного договору, не пізніше дати закінчення періоду безперервного користування кредитом, передбаченого п. А.4. кредитного договору (період безперервного користування кредитом не більше 30-ти днів); з терміном проведення платежів боржника в порядку, встановленому кредитним договором, здійснюється кредитором у строк по 21.06.2022 включно. В разі, якщо за 30 днів до настання встановленої в. п. А.3 кредитного договору дати закінчення проведення платежів боржника на умовах кредитного договору, сторони не заявили про припинення овердрафтового кредитування, та у разі позитивного результату кредитного огляду, що проводиться кредитором відповідно до умов кредитного договору, кредитор продовжує здійснювати проведення платежів боржника у порядку та на умовах, що встановлені кредитним договором, протягом кожних наступних 365/366 днів. В разі не настання хоча б однієї з умов, вказаних в п. А.3 кредитного договору, строк проведення платежів у порядку, встановленому кредитним договором, не продовжується на наступні 365/366днів. За продовження проведення платежів Боржника на кожні наступні 365/366 днів кредитор нараховує винагороду за надання фінансового кредиту у розмірі визначеному в п.А.9. кредитного договору. Дата сплати не пізніше 31 дня з дати нарахування;

- сплати процентів за користування кредитом що залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту, тобто в день, після закінчення якого зафіксовано нульове дебетове сальдо на поточному рахунку боржника № НОМЕР_2 відкритому в установі кредитора згідно п. А.7 кредитного договору протягом 1-3 днів в розмірі 12,5 % річних; протягом 4-7 днів в розмірі 13% річних; протягом 8-15 днів в розмірі 13,5% річних; протягом 16-30 днів в розмірі 14% річних.

Згідно з п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.3. договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Пунктом 1.5. договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 2.1.2. договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором цей Договір припиняє свою дію (п. 4.1. договору поруки).

Договір поруки № MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 та договір про внесення змін від 31.08.2017 до договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 підписані сторонами в паперовому вигляді та скріплено печаткою сторони.

Договори про внесення змін до договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 від 16.07.2018, 27.06.2019, 28.01.2020, 25.06.2020, 13.10.2020, 17.03.2021, 22.06.2021 підписані електронними підписами сторін, що підтверджується протоколами перевірки електронного підпису.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання в частині надання овердрафтового кредитування відповідачу 1 в межах встановленого договором ліміту, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку відповідача 1.

За даними банку станом на 30.08.2024 у відповідача 1 утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 753766,53 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26198,98 грн.

Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем 1 (позичальником) та відповідачем 2 (поручителем) зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11,509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли з нього між позивачем та відповідачем 1, підпадають під правове регулювання параграфа 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

За своєю правовою природою договір №MRVKLOF22952 від 04.07.2017 є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Овердрафт - короткостроковий кредит, що надається банком надійному клієнту понад його залишок на поточному рахунку в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунку. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, серед іншого, може забезпечуватися порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Всупереч умов договору №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 та договору поруки №MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017 та приписів законодавства відповідачі не повернули кредитні кошти у передбачений договором термін (до 21.06.2022 включно) і не сплатили в повному обсязі проценти.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Факт видачі кредиту підтверджуються матеріалами справи та не спростований позичальником.

Матеріалами справи (банківськими виписками) підтверджується, що заборгованість позичальника за договором №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 за тілом кредиту складає 753766,53 грн, доказів оплати відповідачами вказаної заборгованості суду не надано.

Враховуючи умови договору поруки, господарський суд дійшов висновку, що сторонами визначено обсяг зобов`язань відповідача 2, як поручителя за всіма зобов`язаннями за кредитним договором.

При цьому, судом встановлено, що підстави для припинення зобов`язання за договором поруки № MRVKLOF22952/DP від 04.07.2017, відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.Київ, до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК», м.Маріуполь та відповідача 2, ОСОБА_1 , м.Маріуполь про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 753766,53 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту позову позивачем також заявлено до стягнення з відповідачів заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26198,98 грн за період користування кредитом до 01.07.2022.

За ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 навела висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 наведено висновки про те, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст.1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст.625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що вона вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України та охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи умови кредитного договору №MRVKLOF22952 про надання овердрафтового кредиту від 04.07.2017 позичальник (відповідач 1) мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором до 21.06.2022.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово було продовжено та діє на теперішній час.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що позичальник відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, беручи до уваги те, що кінцевий термін погашення кредиту - 21.06.2022 (згідно умов кредитного договору), то належним є нарахування процентів за період до 21.06.2022 (включно), що складає 23267,66 грн, при цьому нарахування позивачем процентів як плати за користування кредитом після визначеного договором терміну повернення кредиту, тобто після 21.06.2022 є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що кінцевий термін погашення кредиту 21.06.2022 (згідно умов кредитного договору), належним є нарахування відсотків за період до 21.06.2022 (включно), що складає 23267,66 грн.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачами зобов`язань перед позивачем зі сплати заявленої до стягнення заборгованості, виникнення якої доведено матеріалами справи, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 753766,53 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 23267,66грн. У задоволенні стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом нарахованих після 21.06.2022, суд відмовляє.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача 1, як позичальника, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.Київ до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК», м.Маріуполь та відповідача 2, ОСОБА_1 , м.Маріуполь про стягнення 779965,51грн, з яких заборгованість за кредитом в розмірі 753766,53 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26198,98 грн, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» (87512, Донецька обл., м.Маріуполь, Запорізьке шосе, буд.23, код ЄРДПОУ 37426126) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.Київ (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код ЄРДПОУ 14360570) заборгованість за кредитом в розмірі 753766,53грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 23267,66грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНИИЛ-ЛОГІСТІК» (87512, Донецька обл., м.Маріуполь, Запорізьке шосе, буд.23, код ЄРДПОУ 37426126) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.Київ (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код ЄРДПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 9324,40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2024.

Суддя Г.Є. Курило