ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

11.12.2024 Справа №905/1430/24

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпос» (87400, Донецька обл., Мангушський р-н, смт. Мангуш, вул. Східна, буд. 1),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 239 662,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпос» та ОСОБА_1 кредитної заборгованості у розмірі 239662,12 грн, з якої 168886,77 грн заборгованість за кредитом, 70775,35 грн заборгованість за процентами.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпос» укладено кредитний договір №41245539-КД-2 від 27.08.2021. Позивач свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу-1 кредитний ліміт у розмірі 196001,40 грн. Відповідач-1 припинив сплачувати платежі у строки, встановлені договором, чим порушив свої зобов`язання за кредитним договором. Поручитель (відповідач-2) не виконав зобов`язання позичальника, тому позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя суми заборгованості за кредитом та процентами.

За приписами ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З огляду на наведене, виходячи з того, що позовні вимоги заявлені, зокрема, до відповідача-2 фізичної особи ОСОБА_1 , з метою підтвердження інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) вказаного громадянина, судом через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №905509 від 14.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Крім того, положеннями ст.ст. 4, 4-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014 передбачено облік та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, адміністратором та відповідальним за формування та ведення якої є Міністерство соціальної політики України, згідно з п. 2 та 14 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №646 від 22.09.2016.

Тому, ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.11.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи: фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відома суду адреса проживання: АДРЕСА_2 .

09.12.2024 на електронну адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь №7750/0/290-24/19 від 06.12.2024 на виконання ухвали суду, в якій повідомлено, що станом на 06.12.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня інформація щодо ОСОБА_1 .

Крім того, 13.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення документів до позовної заяви, до якого було додано копії договору поруки, файлу перевірки КЕП договору поруки та виписки по рахунку 2909. Позивач зазначив, що такі документи як копії повідомлення-вимоги про дострокове розірвання кредитного договору, файлу перевірки КЕП повідомлення-вимоги, докази надсилання повідомлення-вимоги на електронну адресу відповідачів були зазначені в додатках до позовної заяви помилково, тому позивач просить суд не враховувати ці документи при прийнятті рішення про відкриття провадження у справі.

Суд встановив, що позовна заява (з урахуванням клопотання позивача від 13.11.2024) відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а відтак суд на підставі статті 176 Господарського процесуального кодексу України приймає позов до розгляду і відкриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, врахувавши предмет та підстави позовних вимог, ціну позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін справи тощо, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 176, ч. 1 ст. 234, ст.ст. 247, 250, 251 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/1430/24.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Встановити строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

4. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

5. Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

6. Встановити строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

7. Звернути увагу сторін на приписи ч. 5 ст. 165, ч. 3 ст. 166, ч. 3 ст. 167 Господарського процесуально кодексу України, згідно з якими копія відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив з доданими документами повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам одночасно з надісланням (наданням) до суду.

8. Повідомити сторін, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, у відповідності до розпорядження голови суду, доступ до приміщення суду тимчасово обмежений, запроваджено роботу суду у віддаленому режимі.

Заяви, клопотання тощо, можуть бути подані засобами електронного зв`язку через особистий кабінет в системі "Електронний суд". У разі неможливості надсилання документів в електронному вигляді - звичайною поштою на офіційну адресу суду.

9. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 6 ст. 6 та ч. 6, 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до ч. 6 ст. 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Суд роз`яснює учасникам справи їх обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в системі «Електронний суд» та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

10. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя М.В. Хабарова