ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1008/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Комунального підприємства "Зеленбуд" Житомирської міської ради

до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

про стягнення 37053,89 грн

Комунальне підприємство "Зеленбуд" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 37059,89 грн заборгованості за надані послуги.

Ухвалою від 07.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.10.2024 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

29.10.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

03.12.2024 до суду від відповідача надійшли пояснення по справі.

05.12.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на виконання п.7 ухвали суду від 07.10.2024.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за усним договором в частині оплати наданих позивачем послуг по видаленню дерев за адресами: вул. Київська, 82; вул. Князів Острозьких, 64; вул. Лятошинського, 2, на загальну суму 37053,89 грн, згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №168, 169, 170 від 08.10.2021, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач у поясненнях по справі (а.с.26-27) просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 11.01.2021 між сторонами був укладений договір №15-21 про надання послуг, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу послуги з видалення дерев на загальну суму 49500,00 грн, які оплачені відповідачем у повному обсязі. Вказує, що додаткові угоди до договору №15-21 від 11.01.2021 щодо зміни ціни договору та надання додатково послуг між сторонами не укладались, тому відповідач вважає, що ним виконані в повній мірі умови вказаного договору щодо оплати наданих послуг з видалення дерев позивачем.

До пояснень по справі (а.с.45-52) відповідач долучив договір про надання послуг №15-21 від 11.01.2021 та виписку з банківського рахунку за 09.11.2021 на підтвердження сплати позивачу 49500,00 грн за надані послуги з видалення дерев за цим договором.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що укладений між сторонами договір №15-21 від 11.01.2024 жодним чином не стосується договірних відносин, що стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Вказує, що дійсно згідно договору №15-21 від 11.01.2024 позивач виконав всі його умови, а відповідач провів оплату за надані послуги у розмірі 49500,00 грн. При цьому виконання зобов`язання по видаленню дерев за договором №15-21 від 11.01.2024 підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №171, 172, 173, 174 від 08.10.2021.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Приписами ст.181 ГПК України врегульовано, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1-3 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1,2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини на підставі усного договору щодо надання послуг, виконання якого підтверджується підписаними сторонами актами здачі - приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Так, суд встановив, що факт надання позивачем відповідачу послуг по видаленню дерев за адресами: вул. Київська, 82; вул. Князів Острозьких, 64; вул. Лятошинського, 2 та обов`язок останнього провести розрахунки на загальну суму 37053,89 грн підтверджуються підписаними представниками сторін і скріпленими печатками підприємств актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №170 від 08.10.2021 на суму 18060,11 грн, №169 від 08.10.2021 на суму 11035,18 грн, №168 від 0810.2021 на суму 7958,60 грн, а також відповідними розрахунками наданих послуг по видаленню дерев (а.с.10-15).

У вказаних актах зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією №212 від 09.07.2024 про сплату заборгованості за надані послуги по видаленню дерев на суму 37059,89 грн, яку відповідач отримав 15.07.2024, однак залишив без відповіді на та без задоволення (а.с.16-18).

Враховуючи те, що сторонами не було визначено строк оплати товару, застосуванню підлягає ч.2 ст.530 ЦК України, з урахуванням чого строк виконання зобов`язання з оплати наданих послуг на загальну суму 37059,89 грн є таким, що настав 22.07.2024.

Однак доказів сплати відповідачем заборгованості за надані послуги матеріали справи не містять.

За наведеного, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 37059,89 грн заборгованості за надані послуги є обґрунтованою.

При цьому суд вважає безпідставними заперечення відповідача на позовні вимоги з огляду на те, що з матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за договором №15-21 від 11.01.2024 в частині оплати за надані послуги по видаленню дерев на загальну суму 49500,00 грн виконані відповідачем перед позивачем у повному обсязі, а вказаний позов не стосується зобов`язань за цим договором. Так, суд встановив, що виконання позивачем зобов`язання по видаленню дерев за договором №15-21 від 11.01.2024 підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №171, 172, 173, 174 від 08.10.2021 на загальну суму 49500,00 грн, натомість позовні вимоги позивач обґрунтовує наданням послуг за усним договором, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №168, 169, 170 від 08.10.2021 на загальну суму 37059,89 грн, які вищевказаного договору не стосуються.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 37059,89 грн заборгованості за надані послуги.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 вказаної статті, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява надійшла через систему "Електронний суд", тому за подання даного позову судовий збір підлягав сплаті в сумі 2422,40 грн, що на 605,60 грн менше, ніж сплатив позивач.

Враховуючи викладене, судовий збір, в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у сумі 2422,40 грн з урахуванням коефіцієнта 0,8.

Водночас суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, буд. 48, ід. код 35343771) на користь Комунального підприємства "Зеленбуд" Житомирської міської ради (10003, Житомирська область, м. Житомир, провулок Кавалерійський, буд. 13, ід. код 13555047):

- 37059,89 грн заборгованості;

- 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.24

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи; - сторонам через ел. кабінет.