РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2024Справа № 910/11970/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Комунального підприємства "ЧЕР КА СИ ВО ДО КА НАЛ" ЧЕРКАСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВЕРТ-МЕДІА"

про стягнення 38 661,53 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Комунальне підприємство "ЧЕР КА СИ ВО ДО КА НАЛ" ЧЕРКАСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВЕРТ-МЕДІА" про стягнення 38 661,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем умов договору поставки №62 від 16.02.2024.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

18.10.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору поставки №62 від 16.02.2024 надіслав відповідачу заявку на поставку робочого одягу за номером 2738/08 від 06.06.2024 на суму 157 960,68 грн.

Відповідач порушив умови договору та не здійснив поставку в зазначені строки на адресу позивача.

У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором з поставки товару, позивач звернувся до відповідача з листом-претензією від 27.08.2024 про нарахування відповідачу штрафу в сумі 31 592, 14 грн. та пені в сумі 7 069, 39 грн.

Оскільки відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав, відповідь на лист-претензією не надав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 38 661,14 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на те, що не отримував заявки на поставку товару згідно договору не отримував.

Відповідач зазначив, що додана до матеріалів справи заявка оформлена з порушенням п. 2.1 договору, дана заявка не містить відтиску печатки позивача та не додано документів на підтвердження повноважень начальника ВМТП Лілії Спасібко, якою підписано заявку №3.

Також відповідач посилався на те, що в тексті Заявки № 3 (вих № 2738/08 від 06.06.24) зазначено про необхідність постачання товарів, які не передбачені Додатком №1 до договору.

Крім того відповідач вказав про необґрунтованість розрахунку штрафних санкцій, на стягненні яких наполягає позивач.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

16.02.2024 між Комунальним підприємством "Черкасиводканал" Черкаської міської ради (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВЕРТ-МЕДІА" (постачальник, відповідач) було укладено Договір поставки №62 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника товар - спеціальний робочий одяг за кодом СРV за ДК 021:20-9 Спеціальний робочий одяг, вказаними у специфікації товару (Додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (в редакції Інкотермс 2020) на склад замовника за адресою: м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12 в межах заявки на придбання та видаткової, товарно-транспортної накладної протягом 15 робочих днів з дня отримання постачальником заявки від замовника. Замовлення здійснюється в залежності від потреб замовника партіями. Заявка підписується замовником та скріплюється печаткою, скан-колія відповідної заявки направляється постачальнику у вигляді вкладеного файлу електронною поштою з адреси: або на адресу: (п. 2.1. Договору).

Ціна визначена у договорі з урахуванням всіх витрат, податків та зборів постачальника становить 405 162,87 грн, в т.ч. ПДВ. (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником протягом 30 робочих днів з дня отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару або видаткової накладної (товаро-транспортної накладної).

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору, винна «Сторона» несе відповідальність встановлену даним Договором і чинним законодавством України. Сторона яка порушила зобов`язання за цим Договором, сплачує на користь іншої Сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час порушення зобов`язання, за кожен день прострочення виконання зобов`язань. (п. 6.1 Договору)

Відповідно до п. 6.2 договору, за прострочення терміну поставки якісного товару за договором понад 5 (п`ять) календарних днів постачальник, сплачує замовнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості товару, що буде предметом порушення.

У разі не поставки товару в строк зазначений в п. 2.1. Договору постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни договору (п. 6.11 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. (п. 9.1. Договору).

Договір діє до 30.09.2024 року, а в частині зобов`язань, що залишились не виконаними - до повного їх виконання. Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його у строк за 5 календарних днів до передбачуваної дати припинення договору, в такому випадку датою припинення (розірвання) Договору є дата визначена у повідомленні замовника. Таке розірвання здійснюється замовником в односторонньому порядку, в цьому випадку договір вважається розірваним на 6 день з дня повідомлення про розірвання договору (п. 9.2. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили специфікацію товару (найменування, кількість, вартість), а саме:

1. Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 - 114 шт.

2. Костюм х/б куртка з штанами Розм.60-62 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн - 15 шт.

3. Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн -

211 шт.

4. Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн -

10 шт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено на електронну адресу відповідача заявку№3 за вих. №2738/08 від 06.06.2024 на поставку товару відповідно до п. 2.1. договору у кількості 146 одиниць загальною вартістю 157 960,68 грн.

Заявку було надіслано на електронну адресу відповідача .

У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №62 від 16.02.2024, позивач керуючись п. 9.2 договору, направив відповідачу заяву про розірвання договору № 4176/12 від 26.08.2024, відповідно до якою договір вважається розірваним з 02.09.2024 року.

Як зазначає позивач, товар, у відповідності до строків визначених договором, відповідачем поставлено не було, у зв`язку з чим позивачем було направлено претензію-вимогу №4167/12 від 27.08.2024 про сплату пені та штрафу (поштове відправлення №335).

У зв`язку з не поставкою замовленого товару, позивач звертаючись до суду з даним позовом просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 31 592, 14 грн та суму пені в розмірі 7 069, 39 грн. за порушення відповідачем строків поставки товару згідно умов договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір поставки №62 від 16.02.2024, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити і передати у власність замовника товар - спеціальний робочий одяг за кодом СРV за ДК 021:20-9 Спеціальний робочий одяг.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як зазначено вище, пунктом 2.1. договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах DDP (в редакції Інкотермс 2020) на склад замовника за адресою: м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12 в межах заявки на придбання та видаткової, товарно-транспортної накладної протягом 15 робочих днів з дня отримання постачальником заявки від замовника. Замовлення здійснюється в залежності від потреб замовника партіями. Заявка підписується замовником та скріплюється печаткою, скан-колія відповідної заявки направляється постачальнику у вигляді вкладеного файлу електронною поштою з адреси: або на адресу:

Таким чином, сторонами чітко встановлено в договорі, що строк поставки товару становить 15 робочих днів, саме після з дня отримання постачальником заявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивачем направлено на адресу відповідача заявку № 3 за вих. №2738/08 від 06.06.2024 на поставку товару у кількості 146 одиниць загальною вартістю 157 960,68 грн.

Заявку було надіслано на електронну адресу відповідача , яка погоджена сторонами у договорі.

Отже, поставка товару мала бути здійснена у строк до 27.06.2024 включно.

Заперечуючи проти отримання вказаної заявки відповідач вказав про те, що заявка оформлена з порушенням п. 2.1 договору, дана заявка не містить відтиску печатки позивача та не додано документів на підтвердження повноважень начальника ВМТП Лілії Спасібко, якою підписано заявку №3.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Крім того, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи заявки №2738/08 від 06.06.2024, остання містить всі реквізити сторін із зазначенням посади особи, якою складено цю заявку: Лілія Спасібко. Окрім того, заявку було надіслано на офіційну електронну адресу відповідача (), зазначену в договорі в розділі "Юридичні адреси і підписи сторін".

При цьому, заявка направлена з електронної адреси позивача , яка погоджена сторонами у п. 1.2. договору, водночас договір не містить застережень щодо необхідності направлення документів на підтвердження повноважень підписанта заявки.

Жодних заперечень щодо відсутності в особи, що підписала заявку, відповідних повноважень, відповідачем направлено не було.

Щодо тверджень відповідача про те, що заявки надсилались без накладення кваліфікованого електронного підпису позивача, суд зазначає, що підписаний сторонами договір не містить застережень щодо необхідності надсилання заявок електронною поштою із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Поряд з цим, суд відзначає, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за статтею 7 ЦК України.

Роздруківки знімків екранів комп`ютера є паперовою копією електронного доказу. Звідси вони мають бути засвідчені як паперові копії в порядку, встановленому чинним законодавством, та не підлягають засвідченню електронним підписом. При цьому осіб відправника та отримувача, час відправлення відповідних повідомлень можна ідентифікувати за даними, наведеними в таких документах (адреси електронної пошти, власні імена, інші відомості, наведені у роздруківках).

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 914/2505/17, від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, ухвалі Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 914/1003/21.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем подано до суду більш вірогідні докази надіслання відповідачу заявки на виконання умов договору.

Як встановлено судом, Додатком №1 до договору сторони погодили специфікацію товару (найменування, кількість, вартість), а саме:

1. Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 - 114 шт.

2. Костюм х/б куртка з штанами Розм.60-62 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн - 15 шт.

3. Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн -

211 шт.

4. Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном Розм. 48-58 Зріст 3/4; 5/6 або 7 З Ми Вн -

10 шт.

Разом із тим, позивачем надіслано заявку № 3 на поставку товару, а саме:

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 44-46 зріст 3 - 2 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 48-50 зріст 4 - 15 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 52-54 зріст 4 - 10 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 52-54 зріст 5 - 5 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 56-58 зріст 4 - 35 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 56-58 зріст 5 - 15 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 62-64 зріст 4 - 5 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 64-66 зріст 4 - 5 шт

Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 4 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 52-54 зріст 4 - 10 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 56-58 зріст 4 - 15 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 56-58 зріст 5 - 10 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 4 - 10 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 7 - 2 шт

Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 3 шт

Отже, як зазначено відповідачем та встановлено судом, що у заявці № 3 позивачем зазначено про постачання товарів, які не передбачені Додатком №1 до договору, а саме: Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 64-66 зріст 4 - 5 шт; Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 4 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 4 - 10 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 7 - 2 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 3 шт.

Виходячи з того, що постачання товару (Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 64-66 зріст 4 - 5 шт; Костюм х/б куртка з штанами З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 4 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 4 - 10 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 60-62 зріст 7 - 2 шт; Костюм х/б куртка з напівкомбінезоном З Ми Вн 68-70 зріст 4 - 3 шт.) не погоджено сторонами у договору, відтак не є предметом договору, відсутні правові підстави для врахування заявки в цій частині.

Отже, фактично позивачем в рамках договору було надіслано заявку на поставку товару у кількості 122 одиниць загальною вартістю 128 235,06 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору та заявки позивача товар відповідачем не поставлено, у строки передбачені п. 2.1. договору.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором щодо постачання продукції належним чином доведений та підтверджений матеріалами справи.

Відповідачем доказів поставки продукції на виконання договору суду не надано.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Тлумачення вказаної норми дозволяє констатувати, що на основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого зобов`язання, оскільки вона відноситься до штрафних санкцій.

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного договору, винна «Сторона» несе відповідальність встановлену даним договором і чинним законодавством України. Сторона яка порушила зобов`язання за цим Договором, сплачує на користь іншої Сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час порушення зобов`язання, за кожен день прострочення виконання зобов`язань. (п. 6.1 договору)

Судом встановлено, що п. 6.2. договору сторонами було погоджено, що за прострочення терміну поставки якісного товару за договором понад 5 календарних днів постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 відсотків від вартості товару, що буде предметом порушення.

Оскільки, відповідач мав виконати роботи по договору у строк до 27.06.2024, то відповідач є таким, що прострочив виконання взятих на себе зобов`язань з 28.06.2024.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням вартості непоставленого товару у розмірі 128 235,06 грн, у межах заявленого позивачем періоду, суд встановлено, що сума пені нарахована за прострочення поставки товару за договором становить 2 641,78 грн, сума штрафу за договором становить 25 647,01 грн, у зв`язку із чим суд частково задовольняє вимоги позивача.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги Комунального підприємства "ЧЕР КА СИ ВО ДО КА НАЛ" ЧЕРКАСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВЕРТ-МЕДІА" частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВЕРТ-МЕДІА" (02094, Україна, місто Київ, вулиця Сергієнка Івана, будинок, 18, офіс, 18; ідентифікаційний номер 39837891) на користь Комунального підприємства "ЧЕР КА СИ ВО ДО КА НАЛ" ЧЕРКАСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (18036, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок, 12; ідентифікаційний код 03357168) штраф у сумі 25647,01 грн, пеню у сумі 2 641,78 грн та судовий збір у розмірі 2 215,60 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.12.2024.

Суддя О.В. Гулевець