УХВАЛА

м. Київ

02.12.2024Справа № 910/8287/24

За позовом ОСОБА_1 (Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе)

до: 1. Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) (м. Київ)

2. Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (ПЦУ) с.Проців Бориспільського району Київської області" (Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проців)

про визнання недійсними протоколу, статуту та визнання протиправним і скасування розпорядження,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) та Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (ПЦУ) с.Проців Бориспільського району Київської області" про:

- визнання недійсним протоколу Загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви с. Проців Бориспільського району Київської області" № 1 від 03 червня 2023 року (Голова зборів Загальних зборів ОСОБА_2 );

- визнання протиправним та скасування Розпорядження Голови Київської обласної військової адміністрації від 28 червня 2023 року № 557 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій», яким зареєстровано Статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Проців Бориспільського району Київської області" (нова редакція);

- визнання недійсним Статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято- Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Проців Бориспільського району Київської області" (Код ) у новій редакції, зареєстрований Розпорядженням Голови Київської обласної військової адміністрації від 28 червня 2023 року № 557 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, у порядку ст. 81 ГПК України витребувано докази від Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації).

Підготовче засідання у справі було призначено на 29.10.2024.

29.10.2024 до суду надійшли клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про їх залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

29.10.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 26.11.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про їх залучення до участі у справі №910/8287/24 третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

08.11.2024 Київська обласна державна адміністрація подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

25.11.2024 до суду від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надійшли клопотання про залучення їх до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

У підготовчому засіданні 26.11.2024 присутні представники сторін надали усні пояснення з приводу означених заяв.

26.11.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 17.12.2024.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

Так, відповідно до статті 13 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" (далі - Закон) Релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно зі статтею 7 Закону релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Положеннями частин першої - п`ятої статті 8 Закону визначено, що релігійна громада є місцевою Релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюються загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Отже, спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом) відносяться до спорів щодо управління такою юридичною особою і мають розглядатись у порядку господарського судочинства.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 06.04.2021 у №910/10011/19.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в ній є вимоги ОСОБА_1 до Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (ПЦУ) с.Проців Бориспільського району Київської області", про визнання недійсним протоколу Загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви с. Проців Бориспільського району Київської області" № 1 від 03 червня 2023 року (Голова зборів Загальних зборів ОСОБА_2 ); визнання протиправним та скасування Розпорядження Голови Київської обласної військової адміністрації від 28 червня 2023 року № 557 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій», яким зареєстровано Статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Проців Бориспільського району Київської області" (нова редакція); визнання недійсним Статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято- Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Проців Бориспільського району Київської області" (Код ) у новій редакції, зареєстрований Розпорядженням Голови Київської обласної військової адміністрації від 28 червня 2023 року № 557 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій".

Судом встановлено, що спір у даній справі є корпоративним, обґрунтований порушенням корпоративних та майнових прав позивача при прийнятті спірного рішення загальними зборами членів Релігійної організації та прийнятті нової редакції статуту.

У той же час стаття 50 ГПК України встановлює, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

В обґрунтування заяв від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 зазначено, що рішення суду в даній справі вплине на права заявників, які є членами даної релігійної організації, у частині реалізації ними своїх прав на свободу віросповідання.

Так, у разі відмови в позові заявники будуть позбавлені можливості дотримуватися релігійної практики та релігійних обрядів спільно з іншими єдиновірцями, дотримуючись церковних канонів і приписів Української Православної церкви, та у них з`явиться право на позов гарантованого права на свободу совісті та віросповідання.

З наведеного слідує, що заявники підтримують позицію позивача у даній справі та вважають, що їх права порушені рішенням Загальних зборів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви с. Проців Бориспільського району Київської області" № 1 від 03 червня 2023 року (Голова зборів Загальних зборів ОСОБА_2 ); прийняттям та реєстрацією Статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Михайлівська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Проців Бориспільського району Київської області" у новій редакції.

У той же час суд звертає увагу заявників на те, що кожна особа має право на захист своїх порушених прав та законних інтересів, та може реалізувати таке право шляхом подання відповідного позову до суду.

Водночас рішення у даній справі не може вплинути на права або обов`язки заявників щодо однієї із сторін (позивача чи відповідачів), а предметом розгляду в ній є корпоративний спір між позивачем та відповідачем-2.

Суд звертає увагу заявників на те, що метою залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є захист ними своїх прав, свобод чи інтересів, відмінних і незалежних від прав, свобод чи інтересів сторін, а не підтримка позиції однієї зі сторін у справі (в даному випадку - позивача).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ГПК України підстав для залучення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 50, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , про їх залучення до участі у справі №910/8287/24 третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвала набрала законної сили 02.12.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Т.М. Ващенко