ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа№ 910/8565/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Мірвода А.М., адвокат;

від відповідача: Рєпкін П.І., самопредставництво;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 (повний текст складено 27.11.2023)

у справі № 910/8565/23 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос"

до Міністерства юстиції України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Коростенської міської ради

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У червні 2023 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" (далі - СТОВ "Колос", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Міністерство, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1768 від 10.05.2023, який прийнято на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державних реєстраторів суб`єктів у сфері державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 08.03.2023, винесеного за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 18.08.2022 №02-16-02/1019 на підставі статей 23, 79-1 Земельного кодексу та статей 2, 10, 12, 18, 24, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні підстави для розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради, у зв`язку з відсутністю порушених прав скаржника прийнятими рішеннями державного реєстратора, при розгляді скарги відповідачем не враховано наявність судового спору з приводу здійснення державним реєстратором реєстраційний дії щодо реєстрації права власності на земельні ділянки СТОВ "Колос" як правонаступника КСП "Колос" та помилково застосовано приписи пункту 21 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 про відкриття провадження у даній справі залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Виконавчий комітет Коростенської міської ради (далі - Виконком міської ради, третя особа).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/23 у позові відмовлено повністю.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позов СТОВ "Колос" про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1768 від 10.05.2023, який прийнято на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державних реєстраторів суб`єктів у сфері державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 08.03.2023, винесений за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 18.08.2022 № 02-16-02/1019 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки Міністерством прийнято рішення, оформлене наказом №1768 від 10.05.2023 "Про задоволення скарги", у зв`язку з наявністю порушень законодавства в сфері державної реєстрації прав та прийняття рішення державним реєстратором на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності позивача на земельні ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, СТОВ "Колос" 15.12.2023 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/8565/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує на те, що під час ухвалення рішення у даній справі суд першої інстанції припустився невідповідності висновків, викладених у такому рішенні, встановленим обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача про те, що відповідач:

-розглянув спір про право, повноваженнями щодо розгляду якого не наділений;

- помилково врахував приписи пункту 21 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, які до спірних правовідносин не підлягають застосуванню з огляду на те, що земельні ділянки, право власності на які зареєстровано державним реєстратором на підставі оспорюваних рішень, СТОВ "Колос" отримало в порядку правонаступництва від КСП "Колос";

-безпідставно не врахував наявності судового спору у справі №906/418/23, провадження у якій відкрито Господарським судом Житомирської області за позовом прокурора в інтересах держави в особі Коростенської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до СТОВ "Колос" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння;

-не вказав які права та законні інтереси скаржника порушені в результаті прийняття оскаржуваних рішень державного реєстратора, оскільки скаржником не доведено обставин перебування спірних земельних ділянок у комунальній власності Коростенської міської територіальної громади.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2023 справу № 910/8565/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8565/23; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою СТОВ "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/8565/23 до надходження до суду матеріалів справи.

25.12.2023 матеріали справи № 910/8565/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 справу № 910/8565/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Тищенко О.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТОВ "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/23, розгляд справи призначено на 28.02.2024 о 14 год 45 хв, запропоновано учасникам справи вчинити певні процесуальні дії у встановлені судом строки.

Однак, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. у відпустці з 26.02.2024 по 08.03.2024 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

Процесуальні дії у справі у період з 09.03.2024 по 18.03.2024 включно не здійснювались у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Кравчука Г.А.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 справу № 910/8565/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу СТОВ "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/23, розгляд справи призначено на 07.05.2024 о 14 год 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2024 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги СТОВ "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/8565/23 відкладено на 25.06.2024 о 16 год 40 хв.

За результатами судового засідання, яке відбулось 25.06.2024, колегією суддів оголошено перерву у справі №910/8565/23 до 11 год 00 хв 25.07.2024, про що винесено відповідну ухвалу та повідомлено учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 розгляд апеляційної скарги СТОВ "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/8565/23 відкладено на 01.10.2024 о 14 год 40 хв.

У судовому засіданні 01.10.2024 колегією суддів апеляційного господарського суду оголошено перерву у справі №910/8565/23 до 12 год 30 хв 09.10.2024 з винесенням відповідно ухвали та повідомленням учасників справи.

Позиція інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому до Північного апеляційного господарського суду через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 22.01.2024 (надіслано поштою 18.01.2024), відповідач просить поновити йому строк для подання цього відзиву, вказуючи на поважність причин його пропуску у зв`язку з надмірним навантаженням, великою кількістю справ, тривалим маршрутом надходження процесуального документа до виконавця та скороченим строком, встановленим судом, для надання відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, оцінивши зазначені відповідачем причини пропуску строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до вимог частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України продовжує встановлений судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження у даній справі від 09.01.2024 відповідачу строк для подання відзиву та приймає його до розгляду.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги СТОВ "Колос" повністю відмовити, а рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.

Так, зокрема, відповідач зазначає, що при розгляді ним скарги третьої особи та прийняття оспорюваного наказу взято до уваги:

-оскаржувані рішення прийняті державним реєстратором на підставі документів, які не надавали змоги встановити набуття права власності СТОВ "Колос" на спірні земельні ділянки;

- норми статей 28, 82, 84 Земельного кодексу України, якими чітко визначені підстави набуття сільськогосподарськими підприємствами права власності на землі сільськогосподарського призначення та не допускається можливості безоплатного відчуження таких земельних ділянок у власність юридичних осіб (подібна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.10.2020 у справі №917/1997/16);

- не доведення СТОВ "Колос" факту переходу земельних ділянок у його власність від КСП "Колос";

- приписи пункту 21 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, при застосуванні яких слідує, що спірні земельні ділянки перебували у колективній власності КСП "Колос", яке станом на 01.01.2019 (дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні") було припинено, тому ці земельні ділянки після набрання чинності вказаним Законом мали перейти в комунальну власність Холосненської сільської ради, правонаступником якої є Коростенська міська рада. Отже, при прийнятті Комісією Міністерства скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради до розгляду були наявні підстави вважати, що внаслідок неправомірного рішення державного реєстратора право власності скаржника може бути порушено;

-державний реєстратор повинна була витребувати у СТОВ "Колос" рішення Холосненської сільської ради про передачу йому у власність спірних земельних ділянок аби пересвідчитися в наявності підстав для прийняття рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відтак, у відзиві відповідач наголошує, що встановивши наявність в діях державного реєстратора порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ним обґрунтовано та правомірно прийнято рішення, оформлене наказом №1768 від 10.05.2023, про задоволення скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради від 18.08.2022 №02-16-02/1019 та скасування оскаржуваних рішень державного реєстратора Стриївської сільської ради Новгород-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторії Юріївни.

У поданій 14.02.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (надіслано поштою 07.02.2024) відповіді на відзив відповідача, позивач наголошує на його необґрунтованості та спростовує доводи відповідача тим, що:

-вони не стосуються предмету позову, зокрема, підставою для оспорювання наказу відповідача стало те, що всупереч приписам статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" останній розглянув скаргу та виніс відповідний наказ , а не залишив скаргу без розгляду, оскільки не врахував того, що на час розгляду скарги було відкрито судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері реєстрації прав, а також те, що скаргу подано особою, права якої не порушено;

- при винесенні оспорюваного наказу Міністерство фактично позбавило СТОВ "Колос" права власності шляхом скасування державної реєстрації, чим порушило приписи частини 4 статті 41 Конституції України, згідно з якими право власності є непорушним;

-право власності на землю, яке виникло у КСП "Колос" на підставі державного акта на право колективної власності на землю №ІІ-ЖТ №000106 від 30.10.1995 зберіглося в нього після 01.01.2002 (набрання чинності Земельним кодексом України), яке в подальшому перейшло до СТОВ "Колос", чим підтверджується відсутність підстав для відмови державним реєстратором у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок позивача;

-твердження відповідача про те, що земельне законодавство не передбачає безоплатного відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність юридичних осіб з посиланням на постанову Верховного Суду у справі №917/1997/16 є безпідставним, оскільки у даній справі, що розглядається, спірні земельні ділянки позивач набув у порядку правонаступництва на підставі державного акта, що правомірно було враховано державним реєстратором.

У наданому 26.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (надіслано поштою 21.02.2024) запереченні на відповідь на відзив Міністерство мотивувало їх доводами, які є аналогічними, викладеним в його відзиві на апеляційну скаргу.

Пояснення третьої особи на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції в установлений строк не надійшло.

Явка представників сторін.

У судове засідання 09.10.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Третя особа не забезпечила участь у судовому засіданні свого представника, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, із заявами до суду апеляційної інстанції про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки представника у судове засідання не зверталася.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України, а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника зазначеного учасника справи.

Представник позивача просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу позивача заперечив, просить її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, Колективне сільськогосподарське підприємство "Колос" (код 03743492) зареєстроване рішенням Коростенської районної державної адміністрації від 19.04.1993 №145 та 07.06.1994 включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Випискою з протоколу №1 зборів уповноважених КСП "Колос", с. Холосне, від 10.01.2000 підтверджується прийняття рішення про реорганізацію КСП "Колос" в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос", лідером якого обрано ОСОБА_1 ; затвердження положення про комісію з реорганізації сільськогосподарського підприємства "Колос" в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" та склад членів комісії з реорганізації КСП "Колос"; затвердження комісії для уточнення інвентаризації майна.

Протоколом установчих зборів засновників СТОВ "Колос" №1 від 17.02.2000 головою правління СТОВ затверджено ОСОБА_1 , затверджено назву СТОВ в селі Холосне - "Колос", а також установчий договір про створення та діяльність СТОВ "Колос".

Протоколом установчих зборів засновників СТОВ "Колос" №2 від 07.03.2000 прийнято рішення про затвердження статуту СТОВ "Колос" та перереєстрацію статуту КСП "Колос" в статут СТОВ "Колос", у пункті 1.12. якого зазначено, що товариство є правонаступником КСП.

Рішенням Коростенської районної державної адміністрації від 09.03.2000 №1-1039 КСП "Колос" зареєстровано Статут сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" та 09.03.2000 видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - СТОВ "Колос" (ідентифікаційний код 03743492) серії А00 за №482626, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР - 1 000062.

Розпорядженням голови СТОВ "Колос" від 28.10.2014 № 1 вирішено припинити СТОВ "Колос" шляхом його ліквідації у добровільному порядку у зв`язку з незадовільним станом надходження фінансових потоків від здійснення господарської діяльності. Головою ліквідаційної комісії призначено голову товариства ОСОБА_1 , членом вказаної комісії призначено ОСОБА_2 .

Рішенням власника СТОВ "Колос" від 13.10.2021, ОСОБА_3 як єдиним учасником вирішено відновити діяльність зазначеного підприємства, внести відомості до ЄДР про рішення засновників про відміну рішення щодо припинення СТОВ "Колос" особисто у зв`язку зі смертю голови ліквідаційної комісії.

Згідно з протоколом загальних зборів СТОВ "Колос" №2/2021 від 27.10.2021 за участі директора СТОВ "Колос" ОСОБА_4 та голови зборів ОСОБА_3 прийнято рішення про проведення інвентаризації земель СТОВ "Колос" с. Холосне та внесення їх в реєстр, як власність підприємства, відповідно до діючого законодавства України.

У подальшому, на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.01.2022: №62958559, №62958902, №62956212, №62958227, №62957439, №62957789, №62956483, №62956740, №62955876, №62959371, №62958022, №65956977, №62959717; від 31.01.2022: №63158390, №63158887, №63159339, №63159751, №63160095; від 03.02.2022: №63216956; від 08.02.2022: №63306532; від 14.02.2022: №63421480, №63421090, №63442882 (далі- рішення), які прийняті державним реєстратором Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторією Юріївною (далі - державний реєстратор), проведена державна реєстрація права власності за СТОВ "Колос" земельних ділянок з кадастровими номерами: :14:000:0001; :02:000:0053; :12:000:0002; :05:000:0093; :13:000:0001; :10:000:0019; :04:000:0007; :05:000:0095; :05:000:0001; :03:000:0003; :05:000:0094; :02:000:0054; :02:000:0052; :03:000:0004; :05:000:0096; :07:000:0017; :09:000:0274; :12:000:0004; :03:000:0005; :10:000:0020; :08:000:0115; :05:000:0097; :03:000:0006 (далі - земельні ділянки).

18.08.2022 Виконавчим комітетом Коростенської міської ради на вищевказані рішення державного реєстратора Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель В. Ю. до Міністерства юстиції України подано скаргу № 02-16-02/1019, яка зареєстрована в Міністерстві 23.08.2022 за № СК-1942-22.

У зазначеній скарзі заявник вказував на те, що про прийняті державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) йому стало відомо (він дізнався) 22.02.2022, у зв`язку з чим була підготовлена доповідна записка щодо виявлених земельних ділянок з порушенням державної реєстрації права.

Згідно з Висновком Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 08.03.2022 (далі - Висновок від 08.03.2023) за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради, Колегія рекомендувала:

1. Скаргу Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 18.08.2022 №02-16-02/1019 задовольнити;

2. Скасувати рішення від 20.01.2022 №№ 62958559, 62958902, 62956212, 62958227, 62957439, 62957789, 62956483, 62956740, 62955876, 62959371, 62958022, 65956977, 62959717, від 31.01.2022 №№ 63158390, 63158887, 63159339, 63159751, 63160095, від 03.02.2022 №63216956, від 08.02.2022 №63306532, від 14.02.2022 №№ 63421480, 63421090, №63442882, прийняті державним реєстратором Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторією Юріївною;

3. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторії Юріївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Як убачається з Висновку від 08.03.2022, мотивами прийняття такого рішення слугувало встановлення Колегією того, що державним реєстратором Журавель В.Ю. під час прийняття оскаржуваних рішень належним чином не встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам чинного законодавства, а також не перевірено документи на наявність підстав для зупинення, відмови у такій реєстрації, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження за СТОВ "Колос", та за відсутності належних документів для державної реєстрації прав, прийнято оскаржувані рішення. Таким чином оскаржувані рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

На підставі вказаного Висновку від 08.03.2022 Міністерством юстиції України видано наказ №1768 від 10.05.2023 "Про задоволення скарги", яким: - скаргу Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 18.08.2022 № 02-16- 02/1019 задоволено; - скасовано рішення від 20.01.2022 №№ 62958559, 62958902, 62956212, 62958227, 62957439, 62957789, 62956483, 62956740, 62955876, 62959371, 62958022, 62956977, 62959717, від 31.01.2022 №№ 63158390, 63158887,63159339, 63159751, 63160095, від 03.02.2022 № 63216956, від 08.02.2022 №63306532, від 14.02.2022 №№ 63421480, 63421090, 63442882, прийняті державним реєстратором Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторією Юріївною; - тимчасово блоковано доступ державному реєстратору Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області Журавель Вікторії Юріївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці; - виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству; - виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (далі - наказ від 10.05.2023, спірний наказ).

Звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі, СТОВ "Колос" зазначає, наказ Міністерства юстиції України №1768 від 10.05.2023 "Про задоволення скарги" є незаконним та порушує його законні права як власника земельних ділянок, оскільки у Міністерства були відсутні підстави для розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської Житомирської області, яка подана з порушенням вимог статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В свою чергу, відповідач доводи позивача повністю заперечив та вказав, що спірний наказ прийнято в межах компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частинами 1- 5 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за змістом чинного законодавства, зокрема, Конституції України та Цивільного кодексу України, всім власникам надано рівні умови для захисту права власності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Водночас Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", крім визнання та підтвердження державою таких прав, також спрямований на їх захист.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

За загальним правилом захист порушених прав особи здійснюється в судовому порядку. Крім судового розгляду справи, оскарження рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України є додатковим механізмом захисту права власності. Таке оскарження може бути оперативним механізмом захисту державою порушених помилковими діями та рішеннями державного реєстратора прав власника, однак не може підміняти собою судовий розгляд.

Міністерство юстиції України оцінює помилковість дій та рішень державного реєстратора, однак не досліджує помилки або протиправні дії скаржника, інші аспекти захисту прав власника нерухомого майна.

При розгляді скарги на рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України не вправі вирішувати спір між сторонами, зокрема, робити висновки про права сторін на майно.

Натомість вирішення спору про право (і забезпечення тим самим юридичної визначеності у правовідносинах між сторонами такого спору) належить до компетенції суду.

Розглядаючи спори, пов`язані з реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в судовому порядку, держава захищає порушене право власності та забезпечує правову визначеність.

Міністерство юстиції України у межах своїх повноважень здійснює контроль у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

До повноважень Міністерства юстиції України за приписами статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" віднесено, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України розглядає: 1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Згідно з частиною 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

За змістом частини 4 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.

Згідно з частиною 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо:

1) встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

2) Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні;

3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав;

4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено;

5) скаргу подано особою, яка не має на це повноважень;

6) скаржником подано до Міністерства юстиції України, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.

Таким чином, з огляду на положення частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство не розглядає скаргу по суті, а залишає її без розгляду, якщо, зокрема: встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання; наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав; скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено.

Відповідно до частини 10 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На момент подання скарги до відповідача чинним був Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 №1128, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150 зі змінами (далі- Порядок №1128).

Пунктом 5 Порядку №1128 передбачено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня її реєстрації приймає мотивоване рішення про відмову в задоволенні такої скарги на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту чи відповідного територіального органу, погодженої відповідно заступником Міністра чи заступником керівника територіального органу Мін`юсту. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку (пункт 6 Порядку №1128).

За змістом пункту 8 Порядку №1128 у разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.

Отже, згідно із зазначеними приписами Порядку №1128, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що у разі, зокрема: закінчення встановленого законом строку подачі скарги; наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом у Міністерства відсутні повноваження на здійснення розгляду скарги на відповідні рішення державного реєстратора на предмет наявності (відсутності) в них порушень, що оскаржуються, (тобто розгляду скарги по суті) і Міністерство має відмовити в її задоволенні на стадії прийняття.

СТОВ "Колос" в апеляційній скарзі, стверджує про те, що Міністерство розглянуло скаргу третьої особи по суті та прийняло оспорюваний наказ всупереч приписів частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до яких мало залишити її без розгляду, оскільки скарга не відповідає вимогам цього Закону.

Як підтверджується матеріалами справи, Виконавчий комітет Коростенської міської ради (третя особа у даній справі) звернувся 18.08.2022 до Міністерства зі скаргою на рішення державного реєстратора, прийняті 20.01.2022, 31.01.2022, 03.02.2022, 08.02.2022 та 14.02.2022.

У скарзі (том 2, а. с. 37-41), копія якої долучена до матеріалів справи за клопотанням відповідача, її заявник вказав, що про прийняті державним реєстратором рішення він дізнався 22.02.2022, про що була підготовлена доповідна записка щодо виявлених земельних ділянок з порушенням державної реєстрації права власності.

Як вже зазначалося, згідно з положеннями частини 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

Зі змісту цієї правової норми слідує, що для з`ясування дати, з якої розпочинається відлік, необхідно досліджувати об`єктивні та суб`єктивні фактори, які сприяють реалізації особою зазначеного права.

При цьому, аналізуючи норму частини 4 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в якій містяться вимоги до оформлення письмової скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, колегія суддів апеляційного господарського суду констатує, що за її приписами необхідність зазначення скаржником відомостей про дату, коли він дізнався чи міг дізнатися про порушення своїх прав, ставиться у залежність саме від наявності тієї обставини, що з дня прийняття оскаржуваного ним рішення спливло більше двох місяців.

Незважаючи на той факт, що скаржник на виконання вимог частини 4 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у скарзі зазначив відомості про дату, коли він дізнався про порушення своїх прав оскаржуваними рішеннями державного реєстратора (22.02.2022), Колегією Міністерства дана обставина проігнорована.

Так, у Висновку від 08.03.2023, зокрема у пункті 2 мотивів рішення у розгорнутому вигляді, Колегією Міністерства вказано: "Скаржник зазначає, що про оскаржувані рішення дізнався з Інформації з Державного реєстру прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 08.08.2022. 09.08.2022. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростували такі доводи скаржника, Колегією не встановлено".

З наведеного убачається, що Колегія у Висновку від 08.03.2023 посилається на факти, які не відповідають дійсності, оскільки Виконавчий комітет Коростенської міської ради у своїй скарзі зазначив іншу дату (22.02.2022), коли він довідався про прийняті державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за СТОВ "Колос", які на його думку, порушують права територіальної громади міста. Додані скаржником до цієї скарги Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які сформовані 08.08.2022 та 09.08.2022, не спростовують зазначеної у скарзі самим же скаржником фактичної дати, коли йому стало відомо про прийняті держаним реєстратором рішення у сфері державної реєстрації прав, а також не можуть бути беззаперечним доказом того, що саме у день їх формування скаржнику стало відомо про оскаржувані ним рішення, враховуючи відсутність будь-яких посилань на такі обставини самого скаржника у поданій ним скарзі. Інших доказів, які б підтверджували вказаний висновок Колегії матеріали справи не містять і відповідачем не надано до суду.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини та приписи частини 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" доходить висновку, що до дня звернення Виконавчого комітету Коростенської міської ради (18.08.2022) до Міністерства зі скаргою на рішення державного реєстратора, прийняті 20.01.2022, 31.01.2022, 03.02.2022, 08.02.2022 та 14.02.2022 відповідно, встановлений цим Законом двомісячний строк сплив, що виключало можливість розгляду Міністерством цієї скарги по суті, відповідач мав залишити її без розгляду на стадії її прийняття шляхом винесення відповідного рішення.

Оскільки обставини прийнятності / неприйнятності поданої третьою особою скарги у відповідності до вимог статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та положень Порядку №1128 входять до предмету доказування у даній справі, а зазначені обставини підлягають з`ясуванню судом як такі, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи вказані обставини в повному обсязі не дослідив та дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем недотримання відповідачем приписів законодавства при розгляді скарги, поданої 18.08.2022 Виконавчим комітетом Коростенської міської ради після спливу строку на її подання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог СТОВ "Колос" про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1768 від 10.05.2023, який прийнято на підставі Висновку Колегії від 08.03.2023, у зв`язку з неправомірним розглядом скарги третьої особи по суті при наявності підстави, визначеної приписами частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо залишення скарги без розгляду.

Водночас доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо неврахування судом першої інстанції наявності судового спору з приводу здійснення державним реєстратором реєстраційних дій про право власності на земельні ділянки за СТОВ "Колос" як правонаступника КСП "Колос", судом апеляційної інстанції відхиляються з таких підстав.

Як встановлено приписами частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для залишення скарги на рішення у сфері державної реєстрації без розгляду по суті є наявність інформації про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1128 Міністерство має розглянути скаргу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, серед яких, зокрема, передбачена наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

У судовій справі №906/418/23, на яку посилається апелянт, провадження у якій відкрито ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.04.2023 (розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/109959813) за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коростенської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до СТОВ "Колос про витребування з чужого незаконного володіння на користь Коростенської об`єднаної територіальної громади в особі Коростенської міськради 26 земельних ділянок, згідно з переліком наведеним у позові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельні ділянки зареєстровані як приватна власність СТОВ "Колос" в порушення вимог земельного законодавства, та фактично вибули з володіння Холосненської сільської ради, правонаступником якої є Коростенська міська рада, поза волею власника, що є підставою про витребування такого майна у відповідача згідно зі статтями 387, 388 Цивільного кодексу України.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04).

Як вже зазначалось, підставою для залишення скарги на рішення у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, у розумінні частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є наявність інформації про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.

Предметом позову у справі №906/418/23 є витребування з чужого незаконного володіння СТОВ "Колос" на користь Коростенської об`єднаної територіальної громади в особі Коростенської міської ради 26 земельних ділянок згідно з переліком, наведеним у прохальній частині позовної заяви. Тобто, предметом зазначеного судового провадження не є оскарження тих самих рішень у сфері державної реєстрації прав, про які йдеться у скарзі третьої особи, поданої до Міністерства і за результатами якої прийнято спірний наказ.

Отже, за встановлених обставин про відсутність інформації про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача щодо наявності у Міністерства на момент прийняття оспорюваного наказу підстав для залишення скарги третьої особи без розгляду по суті на підставі частини 6 статі 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Поряд з цим, колегія суддів бере до уваги, що судове провадження у справі №906/418/23, на яку посилається апелянт, відкрито судом першої інстанції ухвалою від 03.04.2023, тобто після звернення третьої особи зі скаргою до відповідача (18.08.2022) та після складення Колегією Висновку за результатами розгляду скарги (08.03.2023).

Зважаючи на досліджені та встановлені у даній справі обставини, здійснивши їх оцінку у відповідності до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи СТОВ "Колос", викладені в апеляційній скарзі, з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному значенні, а інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України, є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на встановлені у даній справі обставини у їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/23 ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, апеляційна скарга СТОВ "Колос" підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, новому розподілу підлягає сума судового збору, сплачена позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами апеляційного провадження позовні вимоги СТОВ "Колос" задоволені, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне здійснити у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат понесених позивачем у даній справі при поданні позову до суду першої інстанції та апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, поклавши їх на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №910/8565/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" задовольнити.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1768 від 10.05.2023, прийнятий на підставі Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державних реєстраторів суб`єктів у сфері державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 08.03.2023, винесений за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 1808.2022 №02-16-02/1019.

5. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (11574, Житомирська область, Коростенський район, с. Холосне, вул. Центральна, 19, ідентифікаційний код: 03743492) судовий збір в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

6. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (11574, Житомирська область, Коростенський район, с. Холосне, вул. Центральна, 19, ідентифікаційний код: 03743492) судовий збір в сумі 4026,00 грн (чотири тисячі двадцять шість гривень 00 коп.) за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови суду апеляційної інстанції.

8. Матеріали справи №910/8565/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відрядженням судді Кравчука Г.А. з 12.10.2024 по 20.10.2024 та відпусткою з 21.10.2024 по 25.10.2024, відпусткою судді Тарасенко К.В. з 28.10.2024 по 01.11.2024 та з 04.11.2024 по 08.11.2024 та у зв`язку тимчасовою непрацездатністю судді Кравчука Г.А. з 04.11.2024 по 06.12.2024 та відпусткою судді Коробенка Г.П. з 06.12.2024 по 09.12.2024, повний текст постанови складено 10.12.2024.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

К.В. Тарасенко