ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Від "03" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1302/23

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кеарфілд"

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

про банкрутство

Суддя Гнисюк С.Д.

Присутні:

- від кредиторів: Коренчук Т.О. (в режимі відеоконференції) - АТ"ОТП Банк"; Кузьміна К.О. (в режимі відеоконференції) - ТОВ "Слав Агро"; Киричук Р.П. (в режимі відеоконференції) - АТ "ОПТ БАНК"; Борейко Н.О. (в режимі відеоконференції) - АТ "Банк Кредит Дніпро"; Розбицький П.І. (в залі суду) - ГУ ДПС в Житомирській області;

- за участю: Кучак Ю.Ф. (в режимі відеоконференції) - розпорядник майна ТОВ "Ялинівка Нова".

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.11.2023, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (12043, Житомирська область, Пулинський район, с.Ялинівка, вул. Шевченка, буд. 1 Б; ); оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

04.12.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" надійшла заява (вх. №01-20/248/23 від 04.12.2023) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова", з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.12.2023 зазначену заяву прийнято та призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.11.2024 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" (вх. №01-20/248/23 від 04.12.2023) з грошовими вимогами; призначено наступне попереднє засідання на 03.12.2024.

У попередньому засіданні 03.12.2024 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" (вх. №01-20/248/23 від 04.12.2023) з грошовими вимогами.

Представник ТОВ "Слав-Агро" в засіданні суду заяву підтримала. Просила суд визнати вимоги.

Розпорядник майна проти вимог заперечив.

Представник АТ "Банк Кредит Дніпро" проти заяви заперечила.

Представник АТ "ОТП БАНК" підтримала відзив розпорядника майна.

Дослідивши заяву з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд, встановив наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заява подана в строк.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність чи відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника.

ТОВ "Слав-Агро" у своїй заяві посилається на наступне. У 2019 році між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" та Боржником було укладено ряд договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. На виконання умов Договорів позики Кредитором було перераховано на рахунок Боржника грошові кошти в загальній сумі 3 200 000,00грн. У погоджений Сторонами строк з 10 по 30 жовтня 2020 року Боржником не були повернуті суми згідно Договорів позики. Щодо строків позовної давності вказує про те, що між ТОВ "Слав-Агро" та ТОВ "Ялинівка Нова" були укладені додаткові угоди до всіх Договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) згідно яких сторони погодились на подовження строку позовної давності до 10 років. Таким чином, на час звернення ТОВ "Слав-Агро" до суду із заявою про грошові вимоги до боржника строк позовної давності не сплинув. Також вказує про те, що у виписці містяться відомості про перерахування грошових коштів 15.10.2019 від ТОВ "Слав-Агро" до ТОВ "Ялинівка Нова" за іншим договором №4-14, вимоги за яким Кредитором не заявлялися. Повідомляє, що в даному випадку це є технічна помилка, де замість цифри «8» зазначена цифра «4», адже між ТОВ "Слав-Агро" та ТОВ "Ялинівка Нова" ніколи не укладалось договору із номером № 4-14. Даний факт також підтверджується і повідомленням від ТОВ "Ялинівка Нова" від 08.01.2024 № 3 про розгляд кредиторських вимог, в якому боржник визнає та підтверджує те, що договори були укладені, та кошти отримані. Просить суд врахувати вищезазначені заперечення, та визнати грошові вимоги згідно заяви про уточнення грошових вимог від 02.05.2024, згідно якої станом на 31.10.2023 року загальна сума заборгованості складає: 5018302,32 грн. та складається з: 3 200 000,00 грн. - заборгованість за зобов`язаннями; 153002,32 грн. - інфляційні витрати; 288 000,00 грн. - 3% річних.

Розпорядник майна Кучак Ю.Ф. проти вимог заперечує з огляду на наступне. Вимоги ТОВ "Слав-Агро" грунтуються на договорах про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов вказаних Договорів, ТОВ "Слав-Агро" надало ТОВ "Ялинівка Нова" поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у загальному розмірі 3200000,00 грн. Заявлені вимоги Кредитор підтверджує копіями зазначених Договорів та на підтвердження перерахування грошових коштів надає копію виписки по особовому рахунку, що відкритий у АТ "Альфа Банк" за період з 11.10.2019 по 30.10.2019. Зауважує, що відповідно до наданої виписки, відсутні докази надання Боржнику безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за Договором №4-18 від 15.10.2019. У виписці містяться відомості про перерахування грошових коштів 15.10.2019 від ТОВ "Слав-Агро" до ТОВ "Ялинівка Нова" за іншим договором №4-14, вимоги за яким Кредитором не заявлялися. Зазначає про те, що усі договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги мають аналогічний зміст, тому, узагальнюючи умови договорів, можна зазначити, що п. 2.4. договорів встановлено, що «поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж 12 місяців», а п. 7.2. встановлено, що «Позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 15 робочих днів». В подальшому, 13.03.2020 кредитором було направлено на адресу Боржника вимоги про повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги по всім договорам про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Тим самим, на підставі п. 2.4. та 7.2. Договорів, Кредитором було в односторонньому порядку змінено строк виконання зобов`язання, на що він мав право відповідно до умов Договорів. Вважає, що боржник зобов`язаний був повернути отриману поворотну фінансову допомогу одразу після спливу 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня отримання вимоги Кредитора, тобто, 03.04.2020 (враховуючи те, що вимога була отримана Боржником 14.03.2020). Відтак, починаючи з 03.04.2020 (з моменту невиконання Боржником вимог Кредитора по поверненню безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) Боржником було допущено порушення виконання зобов`язання та почав відраховуватися строк позовної давності. З наведеного вище вбачається, що з 03.04.2020 до 03.04.2023 Кредитор мав право реалізувати свої права щодо стягнення заборгованості шляхом звернення до суду з відповідними позовними заявами. Але, кредитором ТОВ "Слав-Агро" не було вжито жодних дій щодо стягнення заборгованості.

На підставі зазначеного, вимоги не визнає в повному обсязі.

АТ "Банк Кредит Дніпро" проти вимог заперечує з огляду на наступне. Матеріали справи містять виписки по рахунку кредитора, в яких йдеться про надання позики боржнику. Однак, не надано доказів, що з 30.03.2020 року ТОВ "Слав-Агро" вчиняло дії щодо примусового стягнення заборгованості по договорам позики (не подавалися позови про стягнення заборгованості більше ніж 3 роки на загальну суму 3 200 000,00 гривень), що також свідчить про сумнівність заявлених грошових вимог). Зазначає, що система «Судова влада» містить рішення господарського суду Одеської області від "13" березня 2018 р. по справі № 916/3218/17 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" (пров. Шкільний, 1-А/77, с. Софіївка, Борщагівка, Київська обл., 08131, ) до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство імені ОСОБА_1" Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України (с. Щербанка, Роздільнянський район, Одеська область, 67462, ) про стягнення 79107,12 грн. Рішенням суду встановлено, що 01.03.2017 ТОВ "Слав-Агро" направило боржнику претензію, а ухвалою від 27.12.2017 відкрито провадження за позовом. Таким чином, з моменту направлення вимоги/претензії боржнику до моменту подання позовної заяви в суд про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 79 107,12 гривень пройшло 8 місяців. А стосовно заборгованості ТОВ "Ялинівка Нова" за договорами позики в сумі 3 200 000,00 гривень ТОВ "Слав-Агро" три з половиною років (з моменту направлення вимоги від 13.03.2020) так і не подало позовну заяву про стягнення цієї заборгованості з ТОВ "Ялинівка Нова". Отже, можна припустити, що позика надана в сумі 3 2000 000,00 гривень протягом 2020-2023 року була повернута ТОВ "Слав-Агро". Вважає, що у відповідності до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу про банкрутство, неустойка (штраф, пеня), інфляційні втрати та 3% річних нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) та відхиленню їх судом. Крім того, зазначає про те, що Договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) № 4-17 від 11.10.2019, №4-18 від 15.10.2019, № 4-19 від 17.10.2019, № 4-20 від 22.10.2019, № 4-21 від 25.10.2019, № 4-22 від 29.10.2019 укладені строком не більше ніж на 12 календарних місяців (п. 2.4). Кредитор надав суду докази, а саме: Вимоги від 13.03.2020, які були направлені боржнику 13.03.2020 року та отримані боржником 14.03.2020 (повідомлення про вручення). В зазначених вимогах ТОВ "Слав-Агро" керуючись п. 7.2 Договору позики вимагає достроково повернути суму позики (протягом 15 днів) з дня отримання вимоги. Отже, строк повернення позики змінився, а саме настав 30.03.2020 року. Тому 30.03.2023 року сплив строк позовної давності для звернення до боржника з грошовими вимогами, які грунтуються на договорах позики.

На підставі зазначеного просить суд застосувати до заявлених вимог строк позовної давності та відхилити заявлені вимоги.

Судом встановлено, що вимоги ТОВ "Слав-Агро" виникли на підставі наступного.

У 2019 році між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" (далі - Кредитор) та Боржником було укладено ряд договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, а саме:

1. Договір № 4-17 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 11.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 200 000,00грн.

2. Договір № 4-18 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 15.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 300 000,00грн.;

3. Договір № 4-19 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 17.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 300 000,00грн.

4. Договір № 4-20 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 22.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 800 000,00грн.;

5.Договір № 4-21 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 25.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 500 000,00грн.;

6. Договір № 4-22 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 29.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 700 000,00грн.

7. Договір № 4-23 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 30.10.2019 року, на підставі якого Кредитором надано Боржнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 400 000,00грн.

(надалі разом - "Договори позики" та/або "Договори").

На виконання умов Договорів позики Кредитором було перераховано на рахунок Боржника грошові кошти в загальній сумі 3 200 000,00грн.

Пунктом 2.4 Договорів позики визначено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більше ніж на 12 календарних місяців. Також Договорами позики, а саме пунктом 7.2. було передбачено, що Позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 15 робочих днів.

Також сторонами було погоджено терміни надання та повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), а саме: термін надання позики 10 - 30 жовтня 2019 року, терміни повернення позики 10-30 жовтня 2020 року.

Так 13.03.2020 року Кредитор, скориставшись своїм правом передбаченим Договорами позики на дострокове повернення позики, звернувся до Боржника з вимогою про повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (надалі - «Вимога»). На адресу Боржника було надіслано сім Вимог відповідно до кожного Договору позики, з зазначенням причини вимоги дострокового повернення позики - виникнення спірних питань у взаємовідносинах між Кредитором та Боржником.

На Вимоги Кредитора Боржник надав відповіді, у яких підтвердив факт укладення Договорів позики, але зазначив, що не перерахує грошові кошти протягом 15 днів посилаючись на підписання сторонами термінів надання та повернення безвідсоткової фінансової допомоги та відсутність у Договорах чи законодавстві такої підстави односторонньої зміни зобов`язання, як «спірні питання у взаємовідносинах та неможливість домовитись шляхом перемовин».

Надіславши Вимоги про повернення позики Кредитор діяв згідно умов Договору, а саме пункту 7.2 та відповідно до ч.2 ст.1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), де зазначено, що позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Щодо зазначеної обставини про погіршення взаємовідносин між Сторонами Кредитор вважає це не підставою повернення грошових коштів згідно договорів позики, а причиною по якій Кредитор вимагає повернення коштів достроково.

Водночас Боржник у відповідях на Вимоги Кредитора, підтвердив свої зобов`язання щодо повернення суми 3 200 000,00грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у термін 10-30 жовтня 2020 року.

У погоджений Сторонами строк з 10 по 30 жовтня 2020 року Боржником не були повернуті суми згідно Договорів позики. Тому 03.11.2020 року Кредитором на адресу Боржника було повторно надіслано сім вимог про повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), які залишились без відповіді зі сторони Боржника та станом на сьогодні грошові кошти у сумі 3 200 00.00 грн. на рахунок Кредитора не надійшли, що є порушенням умов Договорів позики та чинного законодавства.

На підтвердження грошових вимог кредитором надано копії:

- Договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) № 4-17 від 11.10.2019, №4-18 від 15.10.2019, № 4-19 від 17.10.2019, № 4-20 від 22.10.2019, № 4-21 від 25.10.2019, № 4-22 від 29.10.2019 укладені строком не більше ніж на 12 календарних місяців (п. 2.4);

- додаткові угоди від 18.09.2023 про встановлення строку позовної давності 10 років;

- виписку по рахунку (на підтвердження надання позики);

- вимоги від 13.03.2020 про дострокове повернення позики;

- докази направлення вимог (опис про вкладення від 13.03.2020);

- повідомлення про вручення;

- листи від 30.03.2020 ТОВ "Ялинівка Нова" до ТОВ "Слав-Агро";

- вимоги від 03.11.2020 та докази їх направлення;

Щодо заперечень, що у виписці містяться відомості про перерахування грошових коштів 15.10.2019 від ТОВ "Слав-Агро" до ТОВ "Ялинівка Нова" за іншим договором №4-14, вимоги за яким Кредитором не заявлялися, суд зазначає про те, що суду не надано доказів наявності іншого договору.

ТОВ "Слав-Агро" пояснено суду, що в даному випадку це є технічна помилка, де замість цифри «8» зазначена цифра « 4», адже між ТОВ "Слав-Агро" та ТОВ "Ялинівка Нова" ніколи не укладалось договору із номером № 4-14.

Даний факт також підтверджується і повідомленням від ТОВ "Ялинівка Нова" від 08.01.2024 № 3 про розгляд кредиторських вимог, в якому боржник визнає та підтверджує те, що договори були укладені, та кошти отримані.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, в порушення норм ст. 526, 530 ЦК України. Боржник взяте на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, що є підставою для звернення Кредитора до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, дослідивши усі докази у сукупності, суд встановив, що вимоги заявника щодо богу у розмірі - 3 200 000,00грн. обгрунтовані та підлягають визнанню.

Щодо вимог заявника в частині 3% та інфляційних втрат, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 625, 1050 ЦК встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено зі по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01- 06/928/2012).

З огляду на викладене, заявник має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до розрахунку заявлено період з 31.10.2020 по 31.10.2023.

У той же час, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Зазначене стосується і інших кредитодавців (позикодавців), а не тільки фінансових установ.

У даному випадку предметом розгляду є Договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги ТОВ "Слав-Агро" як позикодавцем, а отже позичальник ТОВ"Ялинівка Нова" звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця інфляційних та 3% річних - з 24.02.2022.

Отже, нарахуванню підлягає період з 31.10.2020 по 23.02.2022.

На підставі зазначеного, судом здійснено перерахунок інфляційних та 3% річних.

Визнанню підлягають суми:

- 503 454,07грн. інфляційні витрати;

- 126 465,03грн. 3% річних.

Заперечення у цій частині суд не приймає, так як вони не відповідають нормам чинного законодавства.

Щодо строку позовної давності, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (строк, визначений статтею 257, продовжується на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX)

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з частинами 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 25.04.2023 р. продовжено на території України дію карантину до 30.06.2023.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 19 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного Кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Також, між ТОВ "Слав-Агро" та ТОВ "Ялинівка Нова" були укладені додаткові угоди до всіх Договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) згідно яких сторони погодились на подовження строку позовної давності до 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги від 13.03.2020 про дострокове повернення заборгованості були направлені боржнику 13.03.2020 року та отримані боржником 14.03.2020. В зазначених вимогах ТОВ "Слав-Агро" керуючись п. 7.2 Договору позики вимагає достроково повернути суму позики (протягом 15 днів) з дня отримання вимоги. Отже, строк позовної давності слід відраховувати з 03.04.2020 року.

Таким чином, строк позовної давності зупинився, а отже на час звернення ТОВ "Слав-Агро" до суду із заявою про грошові вимоги до боржника - не сплинув.

З огляду на зазначене, суд не приймає доводи у цій частині, так як вони не відповідають чинному законодавству, тому в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (згідно заперечення від 10.01.2024) про застосування строку позовної давності та заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" Кучака Юрія Федоровича від 30.09.2024 (в частині застосування строку позовної давності) слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" з грошовими вимогами (вх. №01-20/248/23 від 04.12.2023, з урахуванням уточнень до неї) задовольнити частково; визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" на суму 3 829 919,10грн. (з яких: 3 200 000,00грн. борг; 503 454,07грн. інфляційні витрати; 126 465,03грн. 3% річних) та 5 368,00 грн. судового збору. В решті вимог відмовити.

Крім того, слід зазначити, що судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата судового збору, сплачена кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 253, 254, 256, 257, 260, 261, 263, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (згідно заперечення від 10.01.2024) про застосування строку позовної давності відмовити.

2. В задоволенні заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" Кучака Юрія Федоровича від 30.09.2024 (в частині застосування строку позовної давності) відмовити.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" з грошовими вимогами (вх. №01-20/248/23 від 04.12.2023, з урахуванням уточнень до неї) задовольнити частково.

4. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" на суму 3 829 919,10грн. (з яких: 3 200 000,00грн. борг; 503 454,07грн. інфляційні витрати; 126 465,03грн. 3% річних) та 5 368,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України та статтею 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дата складання повного тексту ухвали: 09.12.2024.

Суддя Гнисюк С.Д.