СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Харків Справа № 905/874/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№2188 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Байбаком О.І.) у справі № 905/874/24

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м.Дружківка, Донецька область,

до 1-го відповідача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), м. Харків,

2-го відповідача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Суми,

про стягнення 16945,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Суми, в якій просить суд солідарно стягнути з 1-го відповідача - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та 2-го відповідача - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 16945,43 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2024 у справі №905/874/24 наведену позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 позов Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" задоволено частково. Стягнуто з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" 16945,43 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за листопад та грудень 2022 року, 2422,40 грн судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вказане рішення місцевого господарського суду з посиланням на приписи статей 509, 526, 530, 629 ЦК України, статей 275, 276 ГК України, статтю 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", положення Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 мотивоване тим, що відповідачами не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту теплову енергію в заявлений період, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості в сумі 16945,43 грн. Крім того, за висновками місцевого господарського суду станом на даний час за зобов`язаннями Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за індивідуальним договором від 01.01.2022 має відповідати саме Східне міжрегіональне Міністерства управління юстиції, як правонаступник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 у справі № 905/874/24 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОКП "Донецьктеплокомуненерго" у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на таке:

- укладений між Управлінням комунальної власності Слов`янської міської ради та Головним управлінням юстиції в Донецькій області на період з 01.01.2013 по 01.01.2016 договір оренди від 01.01.2013 № 1707/13 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська не стосується підстав та предмету позову, а відтак не може бути застосований до правовідносин між позивачем та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції;

- ОКП "Донецьктеплокомуненерго" не направлялись акти виконаних робіт з постачання теплової енергії за період з листопада по грудень 2022 року до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Окрім того, позивачем не надано відповідних рахунків Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Харків) щодо заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за листопад та грудень 2022 року;

- у приміщенні відсутні будь-які наявні лічильники тепла або пристрої щодо подачі теплопостачання, відповідно до яких можливо було б встановити реальний початок споживання теплоенергії, входу температури води в приміщення, показники витрати теплоносія, тощо. Тому, розрахунок за надані послуги Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) відбувався відповідно до наданих ОКП "Донецьктеплокомуненерго" актів приймання передачі за послуги з постачання теплової енергії або інших документів, необхідних для проведення розрахунків. Проте, Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції не було отримано від ОКП "Донецьктеплокомуненерго" зазначених актів приймання - передачі за послуги з постачання теплової енергії або інших документів необхідних для проведення розрахунків. Відтак, неможливо оскаржити вказані акти та рахунки за листопад грудень 2022 року щодо обсягів поставленої та спожитої теплової енергії, як про те зазначено судом першої інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх.№2188 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 у справі № 905/874/24 та постановлено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк до 24.10.2024 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання учасникам справи, до 24.10.2024 для подання заяв, клопотань, тощо.

16.10.2024 до суду апеляційної інстанції від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 13228 ), в якому відповідач 1 підтримує апеляційну скаргу відповідача 2, просить апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити, рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 у справі № 905/874/24 скасувати; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОКП "Донецьктеплокомуненерго" до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення коштів у розмірі 16945,43 грн відмовити у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини другої статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив на апеляційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Положеннями статті 265 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право приєднатися до апеляційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До апеляційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Однак, частиною третьої даної статті ГПК України закріплено, що до заяви про приєднання до апеляційної скарги додаються документ про сплату судового збору та докази надсилання копії заяви іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Отже, оскільки поданий Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) відзив не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог, викладених у апеляційній скарзі, натомість заявник зазначає в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, то такий відзив за своєю суттю є приєднанням до апеляційної скарги, що подано з порушенням процесуального порядку, зокрема не додано документу про сплату судового збору, а ГПК України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до апеляційної скарги.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду щодо застосування статей 295 (Відзив на касаційну скаргу), 297 ГПК України (Приєднання до касаційної скарги) викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 916/875/20, від 09.05.2023 у справі № 910/158/22, від 11.04.2023 у справі № 924/793/21, від 25.01.2023 у справі № 903/933/21, 23.01.2024 у справі № 908/174/20, від 11.06.2024 у справі № 917/1710/23.

З огляду на викладене, колегія суддів не бере до уваги відзив Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в частині незгоди з рішенням місцевого суду.

25.10.2024 до апеляційного господарського суду від ОКП "Донецьктеплокомуненерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 13674, документ сформований в системі "Електронний суд" 24.10.2024), в якому позивач заперечує проти доводів апелянта щодо не направлення рахунків.

Судова колегія зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку письмового провадження, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, сформованими в програмі Діловодство спеціалізованого суду.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано терміни, які колегія суддів вважає достатніми для можливості реалізації заявником своїх процесуальних прав.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом) до суду апеляційної інстанції не надійшло.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною 10 статті 270 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Статуту Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 18.01.2001 №30 в редакції розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.08.2020 №941/5-20, Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (далі позивач, ОКП "ДТКЕ", підприємство) є юридичною особою публічного права (п. 2.1); метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам у порядку, встановленому законодавством (п.4.1) (т.1, а.с.12-18).

Управління підприємством на період дії Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Підприємство є юридичною особою та являється самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в судових органах, укладати угоди (п.п. 1.2, 2.1 Статуту).

До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів-виробничих одиниць, що не мають статусу юридичної особи та діють згідно з Положенням, затвердженим обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго", зокрема, відокремлений підрозділ - виробнича одиниця обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Слов`янськтепломережа", а також структурний підрозділ обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Єдиний розрахунковий центр", "Центр продажу послуг та клієнтського обслуговування" (п.3.1 Статуту).

Як зазначено в позовній заяві, на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивачем було розміщено (опубліковано) типовий договір на офіційному сайті ОКП "ДТКЕ" http://www.kpdtke.com.ua та на інформаційних стендах Заявника у приміщеннях Заявника, де ведеться прийом громадян, рахунках на оплату послуг. На вказаному сайті позивач також розмістив інформацію про вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку; розмір тарифу, розмір плати за абонентське обслуговування, заяву-приєднання, тощо.

Позивач стверджує, що між Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" (позивач), як виконавцем, та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) (перший відповідач), як споживачем, 01.01.2022 укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір), який є публічним договором приєднання, на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення площею 115 кв.м, яке розташоване у багатоквартирному житловому будинку за адресою м. Слов`янськ , вул. Центральна 31.

Згідно з пунктом 1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua (п. 2 договору).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п. 4 договору).

У пункті 5 договору зазначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення приміщення безпосередньо;

частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Пунктом 7 договору вказано, що виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктом 11 договору передбачено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. №315 (далі Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу (п. 12 договору).

Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець (п.22 договору).

Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) розподільного обліку теплової енергії (приладів-розподілювачів теплової енергії) здійснюється щомісяця споживачем, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань.

У разі коли зняття показань засобів вимірювальної техніки здійснює споживач, він щомісяця, в останній робочий день, передає показання вузлів розподільного обліку теплової енергії (приладів-розподілювачів теплової енергії) виконавцю в один із таких способів за номером телефону або на адресу електронної пошти через електронну систему обліку розрахунків споживачів (за наявності технічної можливості у виконавця) (п. 23 договору).

У разі ненадання споживачем виконавцю у визначений сторонами строк показань вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання зобов`язаний знімати споживач, для цілей визначення обсягу теплової енергії, спожитої споживачем, протягом трьох місяців визначається середній обсяг споживання споживачем теплової енергії у попередньому опалювальному періоді, а за відсутності такої інформації за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів (п.25 договору).

Відповідно до пункту 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

У разі застосування двоставкового тарифу па послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 31 договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Пунктом 32 договору встановлено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з пунктом 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору)

Пунктом 38 договору передбачено, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Відповідно до пункту 40.1. договору споживач має право одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору.

Згідно з пунктом 41.3 договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором;

У відповідності до пункту 44 договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.

Як зазначає позивач, 21.12.2022 між ОКП "ДТКЕ" та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) укладено додаткову угоду до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (т.1, а.с. 122).

Згідно з умовами вказаної додаткової угоди сторони:

- розширили пункт 5.1 договору та додали до предмету договору найменування товару: ДК 021:20-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії з платою за абонентське обслуговування (09323000-9 Централізоване опалення) та узгодили що заявлений обсяг постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою м. Слов`янськ, вул. Центральна, 31 на 2022 рік становить 12,540481 Гкал.

- розширили пункт 31 договору та додали таке.

Тарифи на 01.01.2022 встановлені розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго" (далі - Розпорядження № 1083/5-21) та складають - на теплову енергію для споживачів без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 2540,13 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

З 5 січня 2022 року з урахуванням змін до розпорядження № 1083/5-21 передбаченими розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.12.2021 № 1309/5-21 тарифи на теплову енергію для бюджетних установ та релігійних організацій складають: без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 3246,35 грн за 1Гкал (без ПДВ).

Розмір плати за абонентське обслуговування в розмірі з урахуванням податку на додану вартість складає:

- для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 33,74 грн;

- для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 23,04 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 "Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами" та наказу ОКП "ДТКЕ" №215 від 14.09.2022 "Щодо плати за абонентське обслуговування", уклали цю додаткову угоду до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Розмір плати за абонентське обслуговування з урахуванням податку на додану вартість з 01.10.2022 складає в місяць:

- для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 29,15 грн;

- для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 21,36 грн.

Заявлена ціна послуги з постачання теплової енергії на 2022 рік становить 49138,13 грн, у тому числі ПДВ 8189,69 грн. Заявлена сума за абонентське обслуговування на 2022 рік становить 240,12 грн. Загальна сума за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування на 2022 рік складає 48898,01 грн, у тому числі ПДВ 2599,71 грн.

У пункті 5 додаткової угоди передбачено, що відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2022.

Додана до матеріалів справи додаткова угода не містить підпису з боку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Водночас, відповідачами не заперечується, що станом на 2022 рік в користуванні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало нежитлове приміщення площею 115 кв.м за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31.

Зокрема, згідно листа від 24.07.2024 вих. №16.2/34/9/24/СЛВ начальника управління бухгалтерського обліку, планово-фінансової діяльності та ресурсного забезпечення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в користуванні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває нерухоме майно за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31. Договірні відносини врегульовані відповідно договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська від 01.10.2013 № 20/13 та додаткової угоди б/н від 25.12.2023 (т.1, а.с.127).

Також, відповідно до листа голови комісії з реорганізації управління від 18.04.2024 вих.№23/85/16/24/12.2 між Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) та ОКП "ДТКЕ" укладено договір від 21.12.2022 № б/н про постачання теплової енергії та абонентського обслуговування. Згідно платіжних доручень № 1887-1893, 1952-1955, 2033-2036 від 30.12.2022 сплачено послуги у розмірі 31016,36 грн за постачання теплової енергії за період з січня по квітень 2022 року та у розмірі 240,12 грн за абонентське обслуговування за період з січня по жовтень, грудень 2022 відповідно до наданих актів виконаних робіт. Акти виконаних робіт з постачання теплової енергії за період з листопада по грудень 2022 року до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), не надходили. Станом на 01.01.2023 кредиторська заборгованість за постачання теплової енергії та абонентського обслуговування по КЕКВ 2271 за Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків), не обліковується (т.1, а.с.128).

Як стверджує позивач, фактом приєднання першого відповідача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення дій, які свідчать про його бажання укласти такий договір, зокрема в даному випадку це факт споживання наданих послуг та сплати рахунків за надані послуги. В свою чергу, факт надання послуги позивачем у опалювальний сезон 2022-2023 рр. підтверджується належними та допустимими доказами, а саме розпорядженням Слов`янської міської військової адміністрації від 19.10.2022 №184 "Про початок опалювального періоду 2022-2023 років в Слов`янській міській територіальній громаді для населення та інших споживачів", яким встановлено підприємствам, що надають послуги з постачання теплової енергії, розпочати опалювальний період 2022-2023 років для населення та інших споживачів з 01 листопада 2022 року, а також актом про підключення житлового будинку до мережі теплопостачання від 09.11.2022 (т.1, а.с.19, 62).

Також матеріалами справи підтверджується, що на підставі розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго" встановлено обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго" тарифи на теплову енергію, зокрема: для інших споживачів (крім населення) без індивідуальних теплових пунктів (з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 3484,32 грн за 1 Гкал (без ПДВ); для інших споживачів (крім населення) без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 2540,13 грн за 1 Гкал (без ПДВ) (т. 1 а.с. 31-32).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.12.2021 №1309/5-21 внесено зміни до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21 та встановлено такі тарифи на теплову енергію для бюджетних установ та релігійних організацій без індивідуальних теплових пунктів: без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 3246,35 грн за 1 Гкал (без ПДВ); з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку 4088,80 грн за 1 Гкал (без ПДВ) (т.1 а.с. 47-48).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивач протягом опалювального періоду 2022-2023 років належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а саме, надав першому відповідачу послуги без будь-яких заперечень з боку останнього.

Однак, за твердженням позивача, за першим відповідачем обліковується заборгованість за надані послуги за листопад та грудень 2022 року в загальній сумі 16945,43 грн. Зазначає, що на виконання умов договору позивачем на електронну адресу першого відповідача та його представників направлялися акти приймання передачі теплової енергії та рахунки на оплату за листопад та грудень 2022 року, проте останні безпідставно не були оплачені першим відповідачем, тоді як послуги з абонентського обслуговування за період з січня по жовтень, грудень 2022 першим відповідачем сплачені в повному обсязі відповідно до наданих позивачем актів виконаних робіт.

Водночас, відповідачі стверджують, що акти приймання передачі теплової енергії та рахунки на оплату за листопад та грудень 2022 року на поштову адресу першого та другого відповідачів не надходили, ті документи, які як стверджує позивач, були направлені на електронні адреси відповідачів також вони не отримували, оскільки вказані позивачем електронні адреси, на які було здійснено направлення, не належать відповідачам у даній справі. Також відповідачі зазначають, що в процесі реорганізації першого відповідача кредиторська заборгованість за постачання теплової енергії та абонентського обслуговування по КЕКВ 2271 за ним не обліковувалась, а тому станом на 01.07.2024 документи поточного діловодства, інші справи та кредиторська заборгованість у сумі 16945,43 грн в тому числі за постачання теплової енергії від першого відповідача до другого відповідача в процесі не надходили.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 року № 912 "Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції" на підставі наказу Міністерства юстиції України № 4011/5 від 22.09.2022 "Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції" відбулась реорганізація міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції, внаслідок якої, крім іншого, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) (перший відповідач у даній справі) реорганізовано шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (другий відповідач у даній справі) (т.1, а.с. 105).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №015082677 про перебування Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в стані припинення.

Як стверджують відповідачі, станом на 01.01.2023 першим відповідачем кредиторська заборгованість у розмірі 16 945,43 грн перед позивачем в органах Державної казначейської служби України зареєстрована не була, а відтак і не була передана другому відповідачу.

З цих підстав відповідачами не визнається існування заборгованості за надані позивачем послуги за листопад та грудень 2022 року в загальній сумі 16945,43 грн за індивідуальним договором від 01.01.2022.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, з метою оплати вартості наданих послуг за індивідуальним договором від 01.01.2022 позивач неодноразово на адресу відповідачів відповідні листи.

Так, листом №272 від 09.02.2023 споживача було повідомлено про наявну заборгованість станом на 01.01.2023 (т.1, а.с. 64).

Листом №7067/6729-23-23 від 20.02.2023 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повідомило про перенаправлення листа Голові ліквідаційної комісії Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т.1, а.с.29).

Листом № 349 від 03.03.2023 позивач повідомив про існування заборгованості Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, як правонаступника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т.1, а.с.65).

Листом № 547 від 26.07.2023 позивач повідомив про існування заборгованості Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерство юстиції України (т.1, ас.37).

У відповідь на лист 321/530/1/23/12.2 від 07.09.2023 першого відповідача щодо неотримання рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії позивачем листом № 755 від 01.11.2023 було роз`яснено, що рахунки та акти приймання - передачі скеровувалися на електронні скриньки працівників підрозділів споживача, а також повідомлено про направлення у січні 2023 року актів звіряння взаємних розрахунків. Крім того, повідомлено про намір позивача звернутися до господарського суду у зв`язку з наявною заборгованістю (т.1, а.с. 20).

У зв`язку з неврегулюванням вищезазначеного питання позивач направив на адресу першого відповідача претензію № 381 від 09.04.2024 в якій вимагав сплатити існуючу заборгованість протягом 15 днів з моменту отримання цієї претензії. Також матеріали справи містять опис вкладення до цінного листа, відповідно до якого разом з претензією направлені такі документи: рахунок №1122_837/1-інд. за послуги з постачання теплової енергії за листопад 2022 року, акт приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії №1122_837/1-інд. за листопад 2022 року, рахунок №1222_837/1-інд. за послуги з постачання теплової енергії за грудень 2022 року, акт приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії №1222_837/1-інд. за грудень 2022 року, рахунок №224_837/1-інд. за послуги з постачання теплової енергії за період з січня по грудень 2022 року, акт приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії №224_837/1-інд. за лютий 2024 року, акт звірки взаємних розрахунків до договору №837/1-інд. станом на 01 січня 2023 року, акт звірки взаємних розрахунків до договору №837/1-інд. станом на 01 квітня 2024 року (т.1, а.с.30, 56-57).

У відповідь на дану претензію перший відповідач надіслав на адресу позивача лист № 23/85/16/24/12.2 від 18.04.2024, яким заперечує існуючу заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування, оскільки він не отримував від позивача відповідних актів та рахунків на надані послуги. Окрім того, в даному листі перший відповідач повідомляє, що відповідно до постанови КМУ №912 від 16.08.2022 "Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції" реорганізовано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (т.1, а.с.58).

Обставини щодо стягнення з відповідачів існуючої заборгованості у сумі у розмірі 16945,43 грн стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

29.08.2024 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про часткове задоволення позову в частині вимог до другого відповідача з підстав, зазначених вище (т.1, а.с. 215-223).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина 5 статті 633 ЦК України).

За визначенням наведеним у частині першій статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до частин першої і другої статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Спірні правовідносини стосуються надання послуг з постачання теплової енергії.

Так, відповідно до частини першої статті 714 ЦК за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною другою статті 714 ЦК до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини шоста, сьома статті 276 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основними обов`язками споживача є, у тому числі, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо також є предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до частини п`ятою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктом 13 вказаних Правил визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Форма Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії затверджена постановами Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022).

03.11.2021 Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, на офіційному веб-сайті підприємства https://kpdtke.com.ua/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (пунктом 4 договору).

Матеріали справи не містять доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31, обрали модель договірних відносин та уклали відповідний договір з позивачем, відповідно між позивачем та відповідачем має бути укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії шляхом приєднання.

Обставини щодо перебування в користуванні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції нежитлового приміщення площею 115 кв.м за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31, не спростовано відповідачами.

Посилання скаржника на помилкове врахування судом першої інстанції укладеного між Управлінням комунальної власності Слов`янської міської ради та Головним управлінням юстиції в Донецькій області на період з 01.01.2013 по 01.01.2016 договору оренди від 01.01.2013 № 1707/13 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська, також не свідчить про відсутність в користуванні першого відповідача нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31.

Так, як зазначено в листі від 24.07.2024 вих. №16.2/34/9/24/СЛВ начальника управління бухгалтерського обліку, планово-фінансової діяльності та ресурсного забезпечення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в користуванні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває нерухоме майно за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 31. Договірні відносини врегульовані відповідно договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська від 01.10.2013 № 20/13 та додаткової угоди б/н від 25.12.2023 (т.1, а.с.127).

Як вже було зазначено, фактом приєднання першого відповідача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення дій, які свідчать про його бажання укласти такий договір, зокрема в даному випадку це факт споживання наданих послуг та сплати рахунків за надані послуги. В свою чергу, факт надання послуги позивачем у опалювальний сезон 2022-2023 рр. підтверджується належними та допустимими доказами, а саме розпорядженням Слов`янської міської військової адміністрації від 19.10.2022 №184 "Про початок опалювального періоду 2022-2023 років в Слов`янській міській територіальній громаді для населення та інших споживачів", яким встановлено підприємствам, що надають послуги з постачання теплової енергії, розпочати опалювальний період 2022-2023 років для населення та інших споживачів з 01 листопада 2022 року, а також актом про підключення житлового будинку до мережі теплопостачання від 09.11.2022 (т.1, а.с.19, 62).

З огляду на викладене, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії, між позивачем, як виконавцем, та першим відповідачем, як споживачем, 01.01.2022 укладений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір), який є публічним договором приєднання і опублікований на офіційному сайті підприємства, на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення площею 115 кв.м, яке розташоване у багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Слов`янськ, вул. Центральна 31.

Одночасно колегія суддів враховує, що доказів відключення приміщень відповідача від загальнобудинкових систем теплопостачання, а також неналежного надання позивачем відповідних послуг матеріали справи не містять. Отже, за умови не відключення в законний спосіб приміщення відповідача від мереж теплопостачання відповідач фактично отримував послуги з постачання теплової енергії.

В даному випадку скаржником не заперечується факт надання позивачем послуг з постачання теплової енергії у спірний період, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до не направлення першому відповідачу актів приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії та рахунків на оплату цих послуг, у зв`язку з чим за останнім кредиторська заборгованість не обліковувалась.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з частиною 6 статті 25 зазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до пункту 4 цих Правил послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Пунктом 32 Правил № 830 визначено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Згідно із пунктами 34, 35, 36 Правил №830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Відповідно до пункту 30 Типового індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: (1) плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; (2) плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті органу місцевого самоврядування та/або сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті органу місцевого самоврядування та/або сайті виконавця www.kpdtke.com.ua (п. 31 індивідуального договору).

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п.32 індивідуального договору).

Згідно з пунктом 33 індивідуального договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 індивідуального договору).

Як вже було зазначено, відпуск теплової енергії відповідачу для опалення нежитлового приміщення, яке розташоване у багатоквартирному житловому будинку за адресою м. Слов`янськ , вул. Центральна 31, підтверджується розпорядженням розпорядження Слов`янської міської військової адміністрації від 19.10.2022 №184 "Про початок опалювального періоду 2022-2023 років в Слов`янській міській територіальній громаді для населення та інших споживачів" та актом про підключення житлового будинку до мережі теплопостачання від 09.11.2022.

За наслідком надання відповідачу послуг з централізованого постачання теплової енергії позивачем складено та підписано акти приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії:

№ 1122_837/1інд за листопад 2022 на суму 5967,67 грн з ПДВ,

№ 1222_837/1-інд за грудень 2022 на суму 11913,98грн з ПДВ,

всього на загальну суму 17881,65грн.

Крім того, з урахуванням відповідних відомостей позивачем також були сформовані до сплати відповідні рахунки:

№ 1122_837/1інд за листопад 2022 на суму 5967,67 грн з ПДВ

№ 1222_837/1-інд за грудень 2022 на суму 11913,98грн з ПДВ,

всього на загальну суму 17881,65грн.

В подальшому позивачем здійснено перерахунок відповідно до акту приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії № 224_837/1-інд та зменшено розмір заборгованості до 16945,43 грн.

Як було зазначено позивачем, зокрема, у листі від 01.11.2023 №755, з огляду на введення воєнного стану та ведення на території Донецької області активних бойових дій протягом 2022-2023 років, рахунки та акти приймання - передачі скеровувались на електронну пошту представників першого відповідача. Окрім того, як свідчать матеріали справи, вказані вище акти, рахунки, а також акти звіряння взаємних розрахунків та претензія додатково були скеровані на адресу першого відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладень № 903, поштовою квитанцією та накладною.

Зазначене в свою чергу спростовує доводи відповідачів про те, що існуюча заборгованість нібито не підлягає оплаті в зв`язку з не направленням позивачем рахунків та актів приймання передачі за період листопад-грудень 2022 року.

Як правильно враховано судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджено наявність численних звернень позивача до першого та другого відповідачів з листами та/або претензіями з приводу сплати існуючої заборгованості протягом більше ніж півтора року з моменту коли послуги були надані, та надання відповідачами певних відповідей на ці звернення. Наведене свідчить, що відповідачам було відомо про існування несплаченої заборгованості за індивідуальним договором, а тому протягом зазначеного часу відповідачі мали можливість вирішити спірні питання як щодо обсягів наданих послуг та їх вартості, повторного отримання рахунків, актів приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії або інших документів необхідних для проведення розрахунків.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №920/1343/21 від 29.04.2020).

Вказані вище рахунки (акти приймання-передачі теплової енергії) підписані лише зі сторони виконавця (позивача) та відповідно не містять підписів зі сторони споживача (відповідача).

Разом з тим, у постанові від 22.08.2023 у справі №910/14570/21 Верховний Суд зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Таким чином, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення першого відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості.

Матеріали справи також не містять доказів звернення споживача до позивача із запереченнями щодо обсягів поставленої теплової енергії в спірний період або щодо неправомірних нарахувань щодо вартості наданих послуг.

При цьому, наявність відмінності суми зазначених у актах та рахунках за листопад та грудень 2022 року також не є підставою для несплати існуючої заборгованості, оскільки позивачем даний факт пояснюється проведенням перерахунків вартості послуг, що в свою чергу підтверджується звітом по договору, який міститься у матеріалах справи, відповідно до якого зменшено розмір заборгованості до 16945,43 грн, що відповідає актам приймання передачі послуги з постачання теплової енергії. Даних про інші обсяги спожитої теплової енергії відповідачами суду також не надано.

Таким чином, перший відповідач отримав теплову енергію за договором, наявність заборгованості не спростував, документів, що підтверджують сплату заборгованості або спожитий інший обсяг теплової енергії, не надав.

Щодо посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи підписаного з боку відповідача акту приймання-передачі теплової енергії, який є первинним документом у розумінні вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", колегія суддів зазначає, що в даному випадку не підписання акту приймання-передачі споживачем не свідчить про відсутність факту постачання теплової енергії за договором, та як наслідок, заборгованості відповідача.

Відтак, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту теплову енергію в заявлений період, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підтвердження заборгованості першого відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії за листопад та грудень 2022 року у загальному розмірі 16945,43 грн, а відтак про наявність правових підстав для стягнення існуючої заборгованості.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вказаної заборгованості з другого відповідача, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 № 912 "Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції" (далі по тексту Постанова від 16.08.2022 № 912), вирішено реорганізувати декілька міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції, в тому числі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Пунктом 2 зазначеної Постанови покладено здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією міжрегіональних територіальних органів, на Міністерство юстиції.

Згідно з Наказом Міністерства юстиції України № 4011/5 від 22.09.2022 "Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції" (далі по тексту Наказ № 4011/5 від 22.09.2022), відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (зі змінами) та на виконання Постанови від 16.08.2022 № 912, наказано реорганізувати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (пункт 3 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022).

Пунктом 5 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022 встановлено, що правонаступниками міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції, які реорганізовуються, є відповідні міжрегіональні управління Міністерства юстиції, до яких вони приєднуються.

Відповідно до пунктів 6, 7 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022, згідно з ч. 5 ст. 105 ЦК України встановлено двомісячний строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичних осіб, що реорганізовуються. Утворено комісії з реорганізації міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції та призначено голів цих комісій згідно з переліком, що є додатком до цього Наказу.

Пунктом 8 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022, головам комісії з реорганізації міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції наказано, зокрема:

- подати державному реєстраторові протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про реорганізацію документи, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про прийняття рішення про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції у зв`язку з реорганізацією (підпункт 2 пункту 8 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022);

- затвердити у семиденний строк після утворення комісій план заходів, пов`язаних з реорганізацією міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції, та кошторис витрат, пов`язаних з роботою комісій (підпункт 3 пункту 8 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022);

- забезпечити збереження та передачу в установленому порядку майна, матеріальних цінностей, діловодних справ відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції (підпункт 5 пункту 8 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022);

- подати державному реєстраторові в установленому законодавством порядку документи, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції у зв`язку з реорганізацією (підпункт 7 пункту 8 Наказу № 4011/5 від 22.09.2022).

23.09.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 015082677 про перебування Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в стані припинення.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, передбачено, що кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень ч. 2, 3 цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19) дійшов висновку про те, що у статтях 104 ЦК України та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх судових інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася.

З огляду на викладене, враховуючи, що всі поточні рахунки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у Держказначейській службі України закриті, кошторис на 2023-2024 роки не затверджувався (що в свою чергу фактично унеможливлює сплату заборгованості названою установою на користь позивача), до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 015082677 про перебування Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в стані припинення, а правонаступником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (адреса: 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 16; ) є лише одна особа - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (адреса: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28; ), суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на час розгляду справи за зобов`язаннями Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за індивідуальним договором від 01.01.2022 має відповідати саме Східне міжрегіональне Міністерства управління юстиції, як правонаступник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а тому частково задовольнив позовні вимоги, а саме в частині вимог до Східного міжрегіонального управління юстиції.

Доводи апеляційної скарги не стосуються правильності висновків місцевого господарського суду в цій частині, а тому у відповідності до вимог статті 269 ГПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачами всупереч ст.ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність заборгованості перед позивачем з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії за листопад та грудень 2022 року у розмірі 16945,43 грн, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення з другого відповідача на користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 16945,43 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення господарського суду - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 у справі №905/874/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а)-г) пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.12.2024.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.А. Пуль