ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024м. ДніпроСправа № 904/2555/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Пенітенціарної академії України, м. Чернігів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 88 905,60 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти

Представники:

Від позивача: Пирковська Олеся Василівна, ордер № 1090491 адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Пенітенціарна академія України звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 88 905,60 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти № К-37 від 07.02.2024, які складаються з :

- 67 737,60 грн. пені,

- 21 168,00 грн. штрафу.

Ухвалою від 17.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

18.06.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

24.06.2024 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків.

09.07.2024 від відповідача через систему " Електронний суд" надійшов відзив на позов, підписаний Тарасовою Людмилою Миколаївною, в якому він проти позову заперечив

31.07.2024 від відповідача через систему " Електронний суд" надійшла заява про визнання позову у повному обсязі, підписана Тарасовою Людмилою Миколаївною.

07.08.2024 від представника відповідача Плугатирьова В.В. через систему "Електронний суд" надійшла заява, в якій він зазначив, що 31.07.2024р. відбувся несанкціонований доступ до особистого кабінету ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС" в системі "Електронний суд" шляхом незаконного заволодіння особистим електронним ключем, що використовувався для авторизації в особистому кабінеті, внаслідок чого сторонніми особами від імені директора ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС" було подано заяву про визнання позову від 31.07.2024р.

На даний час єдиним повноважним представником ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС" є адвокат Плугатирьов Віталій Вікторович.

У зв`язку з вищенаведеним, представник відповідача Плугатирьов В.В. просить:

1. Залишити без розгляду заяву від 31.07.2024р. про визнання позовних вимог, як таку, що подана сторонніми особами та не в інтересах ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС".

2. Надати йому доступ до електронної справи 904/2555/24 в системі електронний суд.

3. Заблокувати доступ до електронної справи усім попереднім представникам ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС".

Ухвалою від 07.08.2024 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.08.2024.

14.08.2024 від Позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання Позивач свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім у судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Ухвалою від 20.08.2024 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2555/24 за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 17.09.2024.

30.08.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 09.09.2024 у задоволенні заяви Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

05.09.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 10.09.2024 у задоволенні клопотання Відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

11.09.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла відповідь на відзив в якому він просить:

1. Поновити строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву Пенітенціарної академії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" , про стягнення штрафних санкцій в розмірі 88 905,60 грн за договором про закупівлю товарів за державні кошти.

2) Відповідь на відзив Пенітенціарної академії України прийняти до розгляду.

3) Позовні вимоги, викладені у позовній заяві Пенітенціарної академії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС", про стягнення штрафних санкцій в розмірі 88 905,60 грн за договором про закупівлю товарів за державні кошти, задовольнити в повному обсязі.

16.09.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання доступу для ознайомлення з матеріалами справи в електронному кабінеті.

17.09.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому просить:

1. Відмовити позивачу у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю.

2. У разі, якщо суд дійде висновку про стягнення з відповідача штрафу та пені, прошу зменшити їх загальний розмір до 5000 грн.

3. Проти переходу до розгляду справи по суті не заперечую.

17.09.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли додаткові пояснення по справі

В судове засідання 17.09.2024 Позивач свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 17.09.2024 відкладено підготовче засідання на 23.09.2024. Явку представника Відповідача ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС" та керівника Тарасової Людмили Миколаївни в судове засідання визнано обов`язковою. Представником Відповідача ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС" надано суду копію договору щодо надання правничної допомоги.

23.09.2024 через систему "Електронний суд " від Відповідача надійшло клопотання на виконання ухвали Господарського суду від 17.09.2024.

В судовому засіданні 23.09.2024 оголошено перерву до 07.10.2024.

04.10.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

04.10.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про приєднання письмових документів.

07.10.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 07.10.2024 Позивач та Відповідач проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечили.

Ухвалою від 07.10.2024 закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 11.11.2024.

Судове засідання 11.11.2024 не відбулося зв`язку з технічною проблемою.

Ухвалою від 11.11.2024 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 18.11.2024.

18.11.2024 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі.

18.11.2024 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 02.12.2024.

02.12.2024 в судовому засіданні продовжено розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

02.12.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № К-37 від 07.02.2024 в частині своєчасної поставки товару.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що на підставі усного замовлення з боку Замовника, позивача, було 10.04.2024 р. поставлено товар - масло солодковершкове 72,5 %, ДСТУ 4399 на суму всього із ПДВ - 70 560,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 823 від 10.04.2024 р., яка укладена між Сторонами.

Таким чином, жодних заявок з боку уповноваженої особи установи, ані засобом поштового зв`язку, ані засобом електронного зв`язку не було направлено на адресу Постачальника, ані на електрону адресу, ані на поштову, задля належності підстав та відрахування строку пропуску задля поставки товару, через що заявлення з боку Замовника позивача відповідних нарахованих сум штрафних санкцій (пеня, штраф) відносно Постачальника, відповідача.

Долучені заявки щодо постачання товару від 05.03.2024 р. вих. № 10/433, від 05.04.2024 р. вих. № 10/746, не були направлені установою на поштову адресу та електрону адресу, що значиться у розділі 14 укладеного Договору, а отже можна вважати, що такі заявки не були належним чином направлені на адресу відповідача як Постачальника, а від так не можливо відрахувати з якої саме дати має бути поставка, з огляду на відсутність поданих заявок з боку позивача як Замовника на адресу Постачальника, відповідача.

Відповідач стверджує, що в порушенні вимог п. 6.1. Договору та в порушенні вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», позивачем не подано належним чином заявки на постачання продукції, тобто не направлено поштовим зв`язком та не направлено на електрону адресу ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» відповідні заявки з боку уповноваженої особи установи, такі докази не надано з боку установи, а отже відповідна поставка товару з боку відповідача відбулась лише на підставі усного замовлення з боку установи.

З наведеного, не має жодних правових підстав для нарахування з боку позивача штрафних санкцій за прострочку поставки товару з боку відповідача, бо неможливо відрахувати дату з якої почалась прострочка поставки товару, з огляду на відсутність поданих заявок з боку позивача.

Відповідач зазначає, що саме позивачем як Замовником було порушено умови Договору, не направлено жодної належної заявки зі своєї поштової адреси - 14000, м. Чернігів, вул. Гонча, буд. 34, та/або з офіційної електронної адреси, на яке мається посилання в Договорі, а саме - e-mail: ., наразі такі документи як докази посилання заявок з боку Замовника, позивача відповідачу, Постачальнику не надано та не долучено до свого позову, через що переконливо вважаємо, що жодних правових підстав для сплати штрафних санкцій з приводу прострочки поставки товару - масло солодковершкове 72, 5 % ДСТУ 4399 у кількості 400 кг згідно договору № К-37 від 07.02.2024 р., у розмірі 88 905, 60 грн. не має.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Позивач стверджує, оскільки згідно з умовами Договору усної форми заявки на поставку Товару не передбачено, а зміст заявки, її форма та необхідна інформація, яку вона має містити, передбачено п. 6.1. Договору. Тому, 05 березня 2024 року Позивачем на електронну адресу Відповідача було направлено заявку щодо постачання продуктів харчування за вихідним № 10/433. У абзаці 2 даної заявки була викладена вимога на поставку масла солодковершкового, 72,5 %, ДСТУ 4399, у кількості 400 кг згідно з договором № К-37 від 07.02.2024 року.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 6.1 Договору, заявка на поставку відповідної партії Товару подається Замовником безпосередньо представнику Постачальника або на поштову адресу, вказану у розділі 14 Договору або на електронну адресу Постачальника , з відповідною інформацією.

Заявка вважається отриманою Постачальником з дати особистого отримання або отримання засобами поштового зв`язку або направлення її на електронну адресу Постачальника. Договором не було обумовлено, з якої електронної адреси має бути надіслана заявка на поставку Товару, а тому і жодних взаємних претензій сторони з цього питання не мали, заявку на поставку Товару 05 березня 2024 року за вихідним № 10/433 було відправлено з електронної адреси представника Позивача, відповідального за приймання-здачу Товару за Договором.

Позивач вказує, що направлена на електронну пошту Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 заявка на поставку Товару від 05.03.2024 року № 10/433 являла собою від скановану копію з оригіналу заявки у паперовій формі, підписаної уповноваженою особою Позивача - проректором із логістичного забезпечення Зливком Станіславом Володимировичем.

Також позивач зазначив, що доказів щодо незаконного заволодіння особистим ключем керівника та доступу до електронного кабінету в системі «Електронного суду» Відповідачем не надано.

Тому, на переконання Позивача, відсутні підстави щодо недостовірності заяви Відповідача про визнання позову від 31 липня 2024 року, а з огляду на п. 1 ч.2 ст. 46 Господарсько-процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

ЗАПРЕЧЕННЯ НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ТА ДОДАТКОВІ ПОЯСНЕННЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач вказав, що позивачем долучено до позовної заяви знімок екрану, який містить невідому ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» електронну пошту відправника, тему «заявка на продукти» та електронну пошту ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС». Разом з тим з наданого знімку неможливо встановити особу відправника, його повноважень, яке він має відношення до Пенітенціарної академії України та до виконання договору К-37 від 07.02.2024р. Також з вказаного знімку екрана неможливо встановити зміст вкладення, чи було направлено вкладення. З теми листа неможливо встановити, що лист містить заявку про постачання товару по договору К-37 від 07.02.2024р. Надані позивачем знімки екрану з електронним листом та з заявкою на поставку товару не містять інформації про їх взаємозв`язок (знімок екрану з заявкою не містить ні дати відправлення, ні посилання на електронний лист від 05.03.2024р.).

Відповідач наполягає, що при детальному дослідженні письмового матеріалу з назвою «знімок екрану» можна побачити, що вказаний письмовий матеріал, було скомпоновано з двох паперових копій, а саме заявку на поставку товару було підкладено на знімок екрану з електронної пошти. Зокрема, в лівому нижньому куті знімка електронної пошти розміщені значки швидкого доступу, як це й має бути. Проте, в лівому нижньому куті знімка екрана з заявкою відсутні такі значки, а наявна частина тексту на російській мові з написом «страница» (далі текст не вдалося прочитати). Зліва знімку з заявкою вбачається лінійка, яка зустрічається у фото редакторах. Знімок з заявкою не містить дати, на відміну від знімка екрану електронної пошти. Крім того, знімок екрана з електронною поштою містить дату його створення, а саме 29.05.2024р., а засвідчений знімок 05.06.2024р. наведене свідчить про те, що представник позивача завіряв копію не з оригіналу доказу.

На думку відповідача, наведені вище обставини свідчать про фабрикування доказів направлення заявки на електронну пошту відповідача, що виключає можливість врахування таких письмових матеріалів у якості доказів.

Крім того, пунктом 12.14 Договору К-37 від 07.02.2024р. чітко визначено, що усі повідомлення, будь-яке листування за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 14 цього Договору).

При цьому Договором не передбачено можливості направлення замовлення на поставку товару з електронної скриньки, яка не вказана в розділі 14 Договору, як і не передбачено можливості направлення замовлення з електронних скриньок невідомих ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» осіб.

В розділі 14 Договору вказано електронну пошту замовника: . Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» здійснює моніторинг заявок за офіційними електронними адресами електронних скриньок замовників, які вказані в договорах. З електронної скриньки не надходила спірна заявка. Позивач у відповіді на відзив визнає той факт, що заявка на поставку провадження не направлялася з офіційної електронної пошти.

Відповідач вказав, що, в разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, прошу зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій до 5000 грн. та звертає увагу, що клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій не є визнанням факту отримання заявки, або визнання інших спірних обставин, якими позивач обґрунтовує позов. Таке клопотання заявляється тільки на випадок, якщо суд прийде до висновку про стягнення з відповідача пені та штрафу.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних із обставинами укладання договору, встановленням факту поставки товару, наявність прострочення поставки товару, правомірність нарахування штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Пенітенціарною академією України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № К-37 від 07.02.2024 (далі - Договір), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити замовнику товар (масло вершкове), зазначений у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1) (далі - товар), а замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором.

Асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість, код товару за класифікатором ДК 021:2015 та ціна визначається згідно специфікації, яка є додатком №1. (п.1.2 договору).

Відповідно до п.4.1. договору ціна договору складає: 211 680,00 грн., в т.ч. ПДВ20%.

Розрахунки за поставлений товар проводяться замовником після пред`явлення постачальником рахунка та накладної. (п. 5.1. договору).

Згідно з п. 5.2. Договору, розрахунки за поставлений Товар проводяться Замовником шляхом оплати за фактично поставлену кількість Товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів або до 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 року № 160 «Щодо забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану»), з дати прийняття товару на склад Замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника на відповідній видатковій накладній, по мірі надходження бюджетних коштів на підставі належним чином оформлених накладних, рахунків Постачальника.

За п. 5.4. Платником за цим Договором є Замовник. Одержувачем Товару за цим Договором є Замовник.

Відповідно до п. 6.1. Договору, Постачальник повинен поставити партію Товару Замовнику не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання заявки (день подачі заявки не враховується). Заявка на поставку відповідної партії Товару подається Замовником безпосередньо представнику Постачальника або на поштову адресу, вказану у розділі 14 Договору або на електронну адресу Постачальника , з відповідною інформацією. Заявка вважається отриманою Постачальником з дати особистого отримання або отримання засобами поштового зв`язку або направлення її на електронну адресу Постачальника. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару.

Відповідно до п. 6.2. Договору, передача (приймання-здача) Товару здійснюється за адресою: 14000, Україна, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Гонча, 34.

Згідно п. 6.7. Договору, право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника після прийняття товару на склад Замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття Товару Замовником вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника на видатковій накладній.

Пунктом 8.3 договору визначено, що за порушення строку поставки товару замовнику, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 1% від ціни договору за кожний день прострочення. За прострочення понад 10 днів постачальник додатково стягується штраф у розмірі 10% вказаної ціни договору. У випадку порушення строку поставки понад 10 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024. (п. 11.1. договору).

Згідно п. 12.14. договору, усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 14 цього договору). У будь-якому разі замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а постачальник з моменту направлення замовником відповідного листа (на електронну пошту постачальника, вказану у розділі 14 цього договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; проставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання постачальником).

Сторони також уклали специфікацію до договору, в якій визначили код товару за класифікатором ДК 021:2015, найменування, кількість, ціну та загальну вартість.

Позивач зазначає, що направив відповідачу заявку щодо постачання продуктів харчування від 05.03.2024 № 10/433, в тому числі масло вершкове 72,5 %, ДСТУ 4399 згідно договору № К-37 від 07.02.2024. (а.с.34-36).

У зв`язку з непоставкою масла солодко вершкового 72,5%, позивач 05.04.2024 за № 10/746 направив повторно заявку на постачання продуктів харчування.(а.с.37-39).

Позивач зазначає, що постачальник поставив товар 10.04.2024, що підтверджується видатковою накладною № 823 від 10.04.2024 на суму 70 560,00 грн.

Позивач зазначив, що сплатив вартість поставленого товару на підставі рахунку № 823 від 10.04.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 1082 від 12.04.2024 на суму 70 560,00 грн.

Позивач зазначив, що поставки товару відбувалися з порушенням термінів, визначених договором, у зв`язку з чим останній нарахував пеню в розмірі 67 737,60 грн. грн. та штраф у розмірі 21 168,00 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 ЦК України.

Так, згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. (ст.. 663 ЦК України)

За приписами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Для прийняття обґрунтованого та законного рішення по цій справі в частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару суду насамперед слід встановити, чи направляв позивач на електронну або на поштову адресу відповідача заявки на поставку товару в спосіб, погоджений сторонами під час укладання договору.

Позивач стверджує, що направив ці заявки на електронну адресу відповідача, зазначену у договорі, але передбачених умовами п. 6.1. договору доказів такого направлення (заявка покупця подається шляхом надсилання її на електронну пошту постачальника, зазначену в договорі, а саме: .) позивачем не надано, з огляду на таке.

Згідно п. 12.14. договору, усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси,вказані у розділі 14 цього договору). У будь-якому разі замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а постачальник з моменту направлення замовником відповідного листа (на електронну пошту постачальника, вказану у розділі 14 цього договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; проставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання постачальником).

В розділі 14 договору «місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» сторони погодили свої офіційні електронні адреси: Замовник має електронну адресу - , Покупець має електронну адресу - ., з яких повинно було відбуватися все листування по договору.

В підтвердження направлених заявок позивачем надано суду лише скріншоти з електронної пошти (а.с. 35-36, 38-39), які були направлені з адрес: та , що не являється належним доказом у відповідності до умов договору, адже іншої електронної адреси, окрім , умовами договору не передбачено.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано і доказів додаткового направлення цих заявок на адресу відповідача засобами поштового зв 'язку.

Направлення ж позивачем копій заявок разом із претензією № 1 від 18.04.2024 за вих. № 13/866 свідчить лише про їх направлення вже після поставки товару, яка була здійснена 10.04.2024 та не свідчить про порушення відповідачем умов договору в частині своєчасності поставки товару.

З огляду на викладене, суд приймає заперечення відповідача, тому, враховуючи те, що позивачем не доведено факт направлення відповідачу заявок про постачання товару на визначену в договорі електронну адресу (що з урахуванням умов п.6.1. договору виключає ґрунтовність його доводів відносно порушення відповідачем строків поставки товару), у суду відсутні правові підстави для застосування відповідальності, передбаченої п. 8.3 договору, а саме, відповідальності за порушення строків поставки товару.

Отже, задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Пенітенціарної академії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 88 905,60 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.12.2024.

Суддя Н.Г. Назаренко