ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.12.2024м. ДніпроСправа № 904/5251/24

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс"

до Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК"

про зобов`язання визнати відсутнім обов`язок щодо сплати заборгованості за процентами в розмірі 1 101 479,12 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (далі - Відповідач) в якому просить визнати відсутнім обов`язок позивача перед відповідачем щодо сплати заборгованості за процентами на підставі Кредитного договору № 15721/ЮКР/0 в розмірі 1 101 479,12 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.09.2020 року між Сторонами укладено Кредитний договір на суму 18 200 000,00 грн. під 15% річних, з кінцевим строком погашення - 21.06.2024. Банк визнав строк погашення кредитів за договорами таким, що настав 18.08.2022. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2023 року у справі №927/915/22 позов задоволено повністю. Позивач виконав рішення суду у справі №927/915/22, однак Банк додатково нарахував проценти за Кредитним договором №15721/ЮКР/0 в розмірі 1 101 479,12 грн., які Позивач вважає неправомірними.

Предметом заявленого позову, який визначено Позивачем як немайновий, є вимога про визнання відсутнім обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмачгазбудсервіс перед Акціонерним товариством Акціонерний банк РАДАБАНК щодо сплати заборгованості за процентами на підставі кредитного договору № 15721/ЮКР/0 у сумі 1 101 479,12 грн.

Суд звертається до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 відповідно до якої майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмачгазбудсервіс про визнання відсутнім обов`язку щодо сплати заборгованості за процентами в сумі 1 101 479,12 грн., свідчить про їх майновий характер.

Вимоги позивача про визнання відсутнім обов`язку щодо сплати заборгованості в сумі 1 101 479,12 грн., ґрунтуються на наявності грошових вимог відповідача до позивача мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставки судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України Про судовий збір виходячи з розміру грошових вимог на припинення яких спрямовано позов.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3 028,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Так, у позовній заяві Позивачем заявлено вимогу майнового характеру, за яку підлягає сплаті судовий збір у розмірі 13 217,75 грн. ( 16 522, 19 грн. х 1,5% х 0,8).

Позивачем до позову додано в якості доказу сплати судового збору надано платіжну інструкцію №1787 від 26.11.2024 року на суму 3028,00 грн.

Відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №401/24 від 02.12.2024 платіжна інструкція № 1787 від 26.11.2024 року використана у справі №904/5213/24, суддя Дупляк С.А.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 у справі №904/5213/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" повернуто разом з доданими до неї матеріалами на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за платіжної інструкції № 1787 від 26.11.2024 року.

Згідно ч. 5. ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Отже, платіжна інструкція № 1787 від 26.11.2024 року не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Таким чином, позовна заява подана позивачем без додержання вимог ст. 164 ГПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом 7 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви та надати докази сплати судового збору в розмірі 13 217,75 грн.

Роз`яснити Позивачу, що в разі невиконання вимог щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ліпинський