РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/937/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" (), вул. Лесі Українки, будинок 26, кв. 117, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Каленіченко Олександра Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

про стягнення 53397,29 грн.

без виклику представників сторін;

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області 02.10.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" до Фізичної особи - підприємця Каленіченко Олександра Васильовича про стягнення 53397,29 грн заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 05/07-2022-ее від 05.07.2022 року з яких: 48 503,41 грн сума основного боргу, 3 885,34 грн пені, 446,24 грн 3% річних та 562,30 грн інфляційних втрат.

Крім того, позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування органом (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за наступною формулою: "Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів", та інфляційних збитків за формулою "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції/100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків" до моменту виконання рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з ФОП Коленіченка Олександра Васильовича на користь ТОВ "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП".

Позивач у прохальній частині позову просив також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Відповідно до наявній у матеріалах справи довідки про доставку електронного листа позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, а також про встановлені строки для подання відповідних заяв та клопотань.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2024, направлена на адресу відповідача ФОП Каленіченко О.В. ( АДРЕСА_1 ), повернулась до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - ФОП Каленіченка О.В. - АДРЕСА_1 .

Отже, у розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав. Так само від відповідача не надходило клопотань, заяв, зокрема і щодо відкладення розгляду справи та перенесення судового засідання з призначенням на іншу дату, або неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За таких обставин, зважаючи на забезпечену судом можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав та обов`язків сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь-яких заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО РЕСУРС» РІ ГРУП», як Постачальником, та Фізичною особою-підприємцем Каленіченко Олександром Васильовичем, як Споживачем, було укладено Договір №05/07-2022-ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022 (надалі - Договір).

Також між Сторонами підписані додатки до Договору, а саме:

Додаток №1 до договору №05/07-2022-ее від 05.07.2022 - Заява- приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яким визначено персоніфіковані дані Споживача та визначено дату початку постачання електричної енергії.

Додаток №2 до договору №05/07-2022-ее від 05.07.2022 - Комерційна пропозиція яким визначено ціну електричної енергії, спосіб і порядок оплати, порядок обміну даними, строк дії договору та умови пролонгації.

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. За цим Договором Постачальник продає активну електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

п. 2.1. Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднані, яка є Додатком №1 до цього Договору.

п. 4.1.1. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору.

п. 4.1.3. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

п. 4.2.1. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

п. 4.2.2. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

п. 4.2.3. Строки оплати вартості використаної (купованої) електричної енергії визначаються згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору.

п. 4.2.7. Якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в терміни, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

п. 4.4.2. Оригінали рахунків, актів приймання-передачі електричної енергії, актів звірки передаються Постачальником Споживачу до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач протягом 2 (двох) робочих днів після отримання документів їх розглядає, підписує та повертає Постачальнику його екземпляри. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі електроенергії, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 15 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно до даних ОСР.

п. 5.2. Споживач зобов`язується:

п. 5.2.6. Забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору та Додатків до нього.

п. 6.1. Постачальник має право:

п. 6.1.1. Отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію.

п. 6.1.3. Ініціювати припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством, в тому числі, якщо дії Споживача призвели або можуть призвести до порушення Постачальником Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії.

п. 7.1.2. Припинення постачання електричної енергії не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

п. 7.1.3. Відновлення постачання електричної енергії Споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку Споживача за спожиту електричну енергію за цим Договором або складення Сторонами графіка погашення заборгованості на умовах цього Договору та відшкодування витрат Постачальника на припинення та відновлення постачання електричної енергії.

п. 8.1. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та законодавством України.

п. 8.5. За порушення Споживачем грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків), Споживач сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від суми простроченого платежу. Сплата пені та штрафу не звільняє Споживача від обов`язку сплатити прострочену заборгованість Постачальнику.

п. 10.3. Врегулювання спорів Регулятором чи його територіальним підрозділом здійснюється відповідно до затвердженого Регулятором порядку. Звернення до регулятора чи його територіального підрозділу не позбавляє Сторони права на вирішення спору в судовому порядку.

п. 12.1. Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком №2 до цього Договору, та набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору, а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками Сторін, але не раніше виконання вимог установчих документів Сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління Сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

п. 13. Додатки, що становлять невід`ємну частину договору:

п. 13.1. Додаток №1 Заява-приєднання.

п. 13.2. Додаток №2 Комерційна пропозиція

Умовами Додатку №1 до Договору №05/07-2022-ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022 визначено початок постачання з 01.08.2022.

Умовами Додатку №2 до Договору №05/07-2022-ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022 визначено таке: Ціна електричної енергії: Цф = Црдн + Тосп + Тоср + К + Тп+ ПДВ, де Цф - Фактична ціна електричної енергії для Споживача, Црдн - ціна електричної енергії на ринку на добу наперед у відповідну годину відповідної доби розрахункового місяця за фактичним графіком споживання електроенергії згідно з даними сайту ДП «Оператор ринку», Тосп - тариф Оператора системи передач (НЕК «Укренерго», станом на 2022 р. - 0,34564 грн/кВтгод без ПДВ), Тоср - тариф Оператора системи розподілу (для цієї комерційної пропозиції - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», станом на 2022 р. - 0,87860 грн/кВтгод без ПДВ), К - компенсація небалансів за умови відхилення від замовленого обсягу. Тп - тариф постачальника 0,05 грн./кВтгод. Спосіб і порядок оплати:

Оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії має бути здійснена Споживачем виходячи з прогнозної ціни 2,77 грн за кВт.год (без ПДВ; прогнозована ціна визначена за даними ДП «Оператор ринку» станом на 01.07.2022 р. - 2,37445 грн/МВтгод; тарифу Укренерго на передачу електричної енергії станом на квітень - 0,34564 грн/МВтгод; тарифу постачальника 0,05 грн/кВтгод), у наступному порядку:

40% від заявленого обсягу споживання - до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання;

40% від заявленого обсягу споживання - до 10 числа місяця постачання;

20% від заявленого обсягу споживання - до 15 числа місяця за місяцем постачання:

Оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем через Постачальника окремим платежем до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання на весь заявлений обсяг.

Споживач до 20 числа перед місяцем постачання надає прогнозний обсяг споживання електроенергії на розрахунковий місяць. Споживач має можливість скоригувати прогнозні погодинні обсяги не пізніше 14:00 за 2 робочі дні до дня постачання електроенергії, на електронну адресу:

Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами. Договір діє протягом 1 (одного) календарного року з моменту підписання Сторонами. У разі дострокового розірвання договору Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, замовленої Споживачем на місяць, в якому Постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) договору. У випадку неповідомлення жодної із Сторін про припинення дії Договору за 1 календарний місяць до закінчення дії Договору, Договір автоматично пролонговується на той же самий строк на тих же умовах.

Позивач надав послуги поставки Відповідачу згідно з умовами Договору №05/07-2022- ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022 та Додатку №1 до Договору №05/07-2022-ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022, Додатку №2 до Договору №05/07-2022-ее про постачання електричної енергії споживачу від 05.07.2022, вказане підтверджується наступними доказами:

- Акт №707 здачі-приймання електричної енергії за травень 2024 року від 31.05.2024 р. на 2,1МВт. год. на суму 15 365,29 грн (підписаний відповідачем);

- Акт №900 здачі-приймання електричної енергії за червень 2024 року від 30.06.2024 р. на 1,68 МВт. год на суму 16 794,91 грн (підписаний відповідачем);

- Акт №1102 здачі-приймання електричної енергії за липень 2024 року від 31.07.2024 р. на 1,86 МВт. год на суму 17 990,42 грн (підписаний відповідачем);

Крім того, на підтвердження виконання зобов`язання позивачем надано: Копію Повідомлення Вих. №01/31-ЕЕ від 01.08.2024 з доказами додаткового направлення від 20.08.2024 за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА». Згідно з трекінгом Укрпошти №044 повідомлення вих. №01/31-ЕЕ від 01.08.2024 отримано 28.09.2024.

Відповідачем частково погашено заборгованість за травень 2024, зокрема, 26.08.2024 відповідачем здійснено оплату на суму 3800,00 грн, з яких 2152,79 грн було зараховано позивачем як погашення заборгованості за квітень 2024 року, а 1674,21 грн було зараховано, як погашення заборгованості за травень 2024 року (що підтверджується копією платіжної інструкції №@2PL481920 від 26.08.2024 р.).

Відтак за травень 2024 року несплачена сума становить 13 718,08 грн.

Отже, заборгованість станом на дату звернення з позовною заявою становить 48 503,41 грн, у тому числі за травень 2024 року - 13718,08 грн, за червень 2024 року - 16794,91 грн, за липень 2024 року - 17990,42 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 3885,34 грн пені за період з 26.04.2024 по 30.09.2024, 446,24 грн 3% річних за період з 26.04.2024 по 30.09.2024, 526,30 грн інфляційних втрат за період з квітня 2024 року по серпень 2024 року (з урахуванням строків настання зобов`язання по оплаті по кожному з актів окремо).

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Крім того, відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання", а тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення і даного спеціального закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Частина 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію на загальну суму 50150,62 грн, що підтверджується актами здачі приймання-передачі електричної енергії № 707 від 31.05.2024, № 900 від 30.06.2024, № 1102 від 31.07.2024.

Акти підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Відповідач частково здійснив оплату за електричну енергію, отриману в травні 2024 року, в сумі 1674,21 грн.

Станом на день ухвалення рішення заборгованість відповідача склала 48503,41 грн, утому числі 13718,08 грн за травень 2024 року, 16794,91 грн за червень 2024 року, 17990,42 грн за липень 2024 року.

Станом на день постановлення рішення судом, відповідачем не надано доказів повної або часткової оплати відповідачем вартості електроенергії відповідно до позовних вимог.

Відтак, вимоги позивача про стягнення 48503,41 грн боргу є правомірними, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 3885,34 грн пені за період з 26.04.2024 по 30.09.2024, 446,24 грн 3% річних за період з 26.04.2024 по 30.09.2024 та 526,30 грн інфляційних втрат за період з квітня 2024 року по серпень 2024 року (з урахуванням строків настання зобов`язання по оплаті по кожному з актів окремо).

Здійснивши перевірку розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань суд дійшов висновку про арифметично правильне їх нарахування з додержанням вимог законодавства та положень Договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 статті 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак не позбавляє суд у випадку, передбаченому статтею 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Всупереч наведеним нормам, відповідач проти позову не заперечив, жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати до суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Песупс» РІ Груп» до Фізичної особи - підприємця Каленіченка Олександра Васильовича підлягають задоволенню у повному обсязі.

З приводу зазначення в рішенні про нарахування органом (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за наступною формулою: "Борг*Кількість днів прострочення*3/100%/365 днів", та інфляційних збитків за формулою "Сума збитку (за 1 місяць)=Сума боргу*Індекс інфляції/100%-Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків" до моменту виконання рішення в частині основного боргу і стягнення отриманих сум 3% та інфляційних збитків з ФОП Коленіченко Олександра Васильовича на користь ТОВ "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" суд зазначає таке.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними постанові від 16.10.2024 у справі № 911/952/22, положення частини 10 статті 238 ГПК України закріплює механізм, який позбавляє кредитора необхідності звернення до суду з позовом щодо нарахування та стягнення, зокрема, відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як був розглянутий по суті і задоволений його позов про стягнення боргу, відсотків за невиконання того самого зобов`язання між тими ж сторонами.

Застосування частини 10 статті 238 ГПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог.

Отже, положення частини 10 статті 238 ГПК України урегульовують можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду. При прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки, суд вправі відповідно до частини десятої статті 238 ГПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення суду.

Частині десятій статті 238 ГПК України кореспондують норми частин 11, 12 статті 26 Закону "Про виконавче провадження", якими конкретизується порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за механізмом (формулою) визначеним у цьому рішенні суду. Зокрема, визначено: якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Таким чином, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише реалізує своє право на вчинення дій, встановлене ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду, і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Водночас, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою немайнового характеру, яка повинна оплачуватись судовим збором в розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача, заявленим до суду, про використання останнім передбаченого ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України відповідного права.

Суд також зауважує, що застосування ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України сприятиме швидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач позбавиться необхідності ще раз звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.

При цьому суд враховує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18)

Таким чином, з метою позбавлення позивача необхідності звернення до суду з позовом про стягнення 3% річних, суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування 3% річних з наступного дня після закінчення визначеного позивачем періоду нарахування 3% річних, тобто з 01.10.2024.

Нарахування на суму боргу 3 % річних (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відбувається незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що нормами процесуального закону не передбачено можливість визначення у рішенні суду нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення; інфляційні втрати за своєю сутністю до відсотків віднести не можна.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду про нарахування трьох процентів річних з 01.10.2024 (наступний день після закінчення визначеного позивачем періоду нарахуванням 3% річних) до моменту його виконання з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 Цивільного кодексу України).

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в сумі 2422,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Каленіченка Олександра Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" (, вул. Лесі Українки, будинок 26, кв. 117, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131) 48 503,41 грн сума основного боргу, 3 885,34 грн пені, 446,24 грн 3% річних та 562,30 грн інфляційних втрат та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2024 у справі №927/937/24, здійснювати нарахування 3% річних на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 01.10.2024 до повної сплати суми основного боргу. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду - 48503,41 грн); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко