ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 Справа № 917/1800/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Нова пошта, м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Кременчук

про стягнення 16 876,44 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Нова пошта звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 16 876,44 грн заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезень відправлень, укладеного по заяві від 01.06.2022 про приєднання до договору.

Ухвалою від 28.10.2024 суд встановив відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Днем вручення ухвали від 28.10.2024 відповідачу вважається 05.11.2024. Отже, кінцевий строк для подачі відзиву 20.11.2024.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. за номером справи 917/1800/24 (а.с. 38).

Ухвалою від 28.10.2024 суд відкрив провадження у справі № 917/1800/24, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с. 44).

Вказана ухвала суду надсилалась та доставлена позивачу та представнику позивача в електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (довідки про доставку електронного листа від 28.10.2024, а.с. 45, 46).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала від 28.10.2024 надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку на його адресу реєстрації, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі (а.с. 43) і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 40-42).

Вказане поштове відправлення повернулося до суду неврученим, відповідно до довідки АТ "Укрпошта" Ф20 підстави невручення адресат відсутній за вказаною адресою, дата штемпеля організації поштового зв`язку 05.11.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвала від 28.10.2024 доставлена відповідачу в установленому порядку.

На офіційному сайті Судової влади України 29.10.2024 суд розмістив відповідне оголошення про розгляд цієї справи (а.с. 52).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (надалі - позивач, ТОВ «Нова Пошта» або Експедитор) та Фізична особа - підприємець Мішеніна Надія Ярославівна (надалі - відповідач, ФОП Мішеніна Н. Я. або Замовник) уклали договір про надання послуг з організації перевезень відправлень (надалі Договір, а.с. 11-13).

Договір про надання послуг з організації перевезень відправлень є публічним договором в розумінні статті 633 ЦК України.

Цей Договір був укладений шляхом приєднання ФОП Мішеніною Н. Я. до договору в цілому за заявою про приєднання від 01.06.2022 (далі Заява; а.с. 9).

У цій Заяві зазначено, що договір про надання послуг з організації перевезень відправлень укладається шляхом приєднання юридичної особи або фізичної особи підприємця до Договору в цілому.

У цій Заяві зазначено, що замовник, який діє на законних підставах, підписавши заяву про приєднання, уклав з експедитором договір, розміщений на веб-сайті експедитора https://novaposhta.ua/ (надалі - сайт експедитора), шляхом приєднання до всіх його умов в цілому. З моменту прийняття експедитором заяви, замовник та експедитор набули прав та обов язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання.

Підписавши заяву Замовник засвідчив:

- ознайомлення з усіма положеннями Договору та Умовами надання послуг;

- повне розуміння змісту Договору, Умов надання послуг, значень термінів і понять;

- вільне волевиявлення укласти Договір, відповідно до всіх його умов, шляхом приєднання до нього в повному обсязі.

Заяву про приєднання ФОП Мішеніної Н.Я. до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень прийнято експедитором 01.06.2022 та підписано у сервісі за допомогою електронного підпису (а.с. 10).

Відповідно до п. 10.5. договору сторони несуть відповідальність за правильність вказаних у цьому договорі реквізитів та зобов`язуються своєчасно в письмовій формі повідомляти про їх зміну, а в разі непоінформування несуть ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

У ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умовами договору про надання послуг з організації перевезення (а.с. 11-13) відправлень встановлено:

- цей договір є договором приєднання в розуміння ст. 634 ЦК України і може бути укладений лише шляхом приєднання Замовника до всіх його умов в цілому шляхом надання Експедитору Заяви про приєднання (додаток № 1 до цього Договору), в порядку, передбаченому цим Договором (п. 2.1 Договору);

- Замовником за умовами даного Договору можуть виступати юридичні та фізичні особи підприємці чи їх уповноважені представники, що мають намір отримувати послуги з перевезень відправлень, до Договору в цілому (п. 2.1.1 Договору);

- Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі Послуги), а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених Договором (п. 2.2 Договору);

- прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення , оголошена цінність відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора (п. 2.6 Договору);

- загальна ціна цього Договору складається із вартості послуг, наданих Експедитором протягом строку дії Договору. Оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг Експедитора (п. 5.1 Договору);

- Експедитор до 10-го, 20-го та останнього числа кожного місяця складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику одним із способів на власний вибір:

шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання Замовником;

шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП). Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється Сторонами з урахуванням порядку та строків , що визначені умовами п. 5.4. Договору. Адреса електронної пошти Замовника для обміну електронними документами вказується Замовником в Заяві про приєднання (п. 5.3, 5.3.1, 5.3.2 Договору);

- Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом акт) та повертає Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за Договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов Договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг (п. 5.4 Договору).

Позивач у позові вказує, що на виконання умов Договору Експедитор надав Замовнику послуги на загальну суму 16876,44 грн, які були відображені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- акт № НП-010584688 від 10.12.2023 на суму 9251,27 грн (а.с. 15);

- акт № НП-010668882 від 20.12.2023 року на суму 6187,16 грн (а.с. 21);

- акт № НП-010728631 від 31.12.2023 року на суму 1438,01 грн (а.с. 26).

До кожного акту в підтвердження факту надання послуг позивач надав специфікації (а.с. 16-19, 22-24, 27), де вказано номери та дати експрес-накладних, маршрут перевезення, назви відправника та отримувача, опис вантажу та вартість послуг.

Відповідач доказів в спростування не надав.

Позивач виписав рахунки-фактури на оплату наданих послуг: №НП-010584688 від 10.12.2023 на суму 9251,27 грн (а.с. 14), №НП-010668882 від 20.12.2023 року на суму 6187,16 грн (а.с. 20), №НП-010728631 від 31.12.2023 року на суму 1438,01 грн (а.с. 25).

Позивач у позові вказує, що відповідач заборгованість в сумі 16876,44 грн не сплатив.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.41-42) Мішеніна Надія Ярославівна була зареєстрована як фізична особа підприємець 19.05.2022р.

26.06.2024р. державний реєстратор вніс до вказаного Реєстру запис № 001150665 про припинення підприємницької діяльності Мішеніної Надії Ярославівни.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду наведених постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою (п. 70), відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (п. 73).

Як свідчать матеріали справи, Мішеніна Надія Ярославівна уклала з позивачем Договір 01.06.2022. Цей договір Мішеніна Надія Ярославівна укладала саме як фізична особа підприємець.

Правовідносини щодо надання послуг з організації перевезень відправлень за Договором відбулися у листопаді - грудні 2023 року, тобто у період, коли відповідач мала статус фізичної особи підприємця.

У актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), у специфікаціях, у рахунках на оплату відповідач вказана саме як фізична особа підприємець.

Отже, даний позов належить до юрисдикції господарського суду, оскільки відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України господарське зобов`язання виникає, зокрема, із господарського договору.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих послуг.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 ЦК України).

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Статтею 1 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність передбачено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Згідно статті 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Статтею 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність визначено обов`язок сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Позивач у підтвердження надання відповідачу послуг за Договором надав:

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП-010584688 від 10.12.2023 на суму 9251,27 грн (а.с. 15) та специфікацію до нього (а.с.16-19), в якій вказано про надання послуг з перевезення у період 21.11.2023 08.12.2023, номери та дати експрес-накладних загальною кількістю 80, маршрут перевезення, назви відправника та отримувача, опис вантажу та вартість послуг;

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП-010668882 від 20.12.2023 року на суму 6187,16 грн (а.с. 21) та специфікацію до нього (а.с.22-24), в якій вказано про надання послуг з перевезення у період 04.12.2023 16.12.2023, номери та дати експрес-накладних загальною кількістю 46, маршрут перевезення, назви відправника та отримувача, опис вантажу та вартість послуг;

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП-010728631 від 31.12.2023 року на суму 1438,01 грн (а.с. 26) та специфікацію до нього (а.с.27), в якій вказано про надання послуг з перевезення у період 21.12.2023 29.12.2023, номери та дати експрес-накладних загальною кількістю 5, маршрут перевезення, назви відправника та отримувача, опис вантажу та вартість послуг.

У вказаних специфікаціях зазначено, що ФОП Мішеніна Н. Я. виступала отримувачем вантажу або відправником.

Ці акти підписав позивач. Відповідач як замовник зазначені акти не підписав.

У п. 5.4 Договору вказано, що Замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 примірники актів наданих послуг (далі за текстом акт) та повертає Експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за Договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов Договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Позивач направив відповідачу зазначені акти, рахунки на їх оплату, специфікації до них, акт звірки взаєморозрахунків, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та списком згрупованих відправлень від 11.06.2024 (а.с. 29-31), вказаний лист відповідач отримав 14.06.2024, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції (а.с. 32).

Відповідач акти не підписав, екземпляр позивачу не повернув, заперечень чи пояснень не надав. Відповідно до п. 5.4 Договору акти вважаються погодженими.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

У ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Доказів в спростування вищевикладеного, заперечень щодо вказаних у специфікаціях та у актах обсягів послуг, доказів оплати вартості спірних послуг чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю і стягнення з відповідача 16 876,44 грн заборгованості за надані послуги з організації перевезень.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі на сплату судового збору.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 3028,00 грн судового збору за квитанцією № 4395-4736-7879-6836 від 17.10.2024 (а.с. 8). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 18.10.2024 (а.с. 39).

З позовних вимог, які визнані правомірними та задоволені судом, судовий збір належить сплачувати в сумі 3028,00 грн.

Відповідно до ч.1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в сумі 3028,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись статтями 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нова пошта (Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, м. Київ, 03026, ідентифікаційний код 31316718) 16 876 грн 44 коп. заборгованості за надані послуги з організації перевезень, 3028 грн 00 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 09.12.2024.

Суддя Т. М. Безрук