ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2024 р. Справа № 911/3096/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія політех»

до ОСОБА_1

про стягнення 59 000,00 гривень

установив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія політех» до ОСОБА_1 про стягнення 59 000,00 гривень заборгованості.

Так, у змісті вказаного позову викладено, зокрема, такі обставини:

- у вересні 2024 року позивач та відповідач, який є господарюючим суб`єктом, частково дійшли згоди на поставку товару, зокрема (далі дослівно згідно тексту позову): « 18.09.2024 відповідач направив відповідачу на електронну скриньку рахунок та проект договору, який так і не погоджувався і не підписувався»;

- 18.09.2024 та 27.09.2024 позивач сплатив на рахунок відповідача, відповідно, 41 300,00 грн та 17 700,00 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №95 від 18.09.2024»;

- надалі відповідач поставку не здійснив та контакт не вийшов, а надіслану йому претензію згідно поштового трекінгу за №538 повернуто з причин «закінчення втановленого терміну зберігання».

З огляду наведеного, оскільки сторони не уклали між собою договір та відповідач збагатився за рахунок коштів позивача, останній просить стягнути з ОСОБА_1 59 000,00 грн у порядку статті 1212 ЦК України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Згідно пунктів 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч.1 ст. 73, ч. 4 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, в порушення приписів пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162, ст. ст. 91, 164 ГПК України, позовна заява не містить пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених в позові обставин:

- направлення відповідачем відповідачу на електронну скриньку рахунку та проекту договору;

- надісланння відповідачу претензії.

Водночас, не вказавши, якими конкретними доказами підтверджуються вказані обставини, позивачем також не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів, та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на те, що:

- у позові вказано, що на електронну скриньку рахунок та проект договору направлено «відповідачем відповідачу», а сам зміст позову не містить жодних пояснень щодо того, якими доказами підтверджується приналежність електронних скриньок кожному із учасників електронного листування;

- позивач не вказав, якими доказами підтверджуються обставини вкладення адерсованої відповідачу претенезії до листа, у тому числі і за №538, із зазначенням адреси отримання такого листа;

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання.

Окрім того, приписами ст. ст. 1, 4, ч. 1 ст. 45 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, діяльність Фізичної особи-підприємця Мачуського Івана Володимировича (номер картки платника податків НОМЕР_1 ), як господарюючого суб`єкта, зареєстровано 07.06.2024 та наразі не припинено.

З огляду вказаного суд наголошує позивачу на необхідності надання пояснень стосовно заявлення та спрямування за цим позовом вимог до Мачуського Івана Володимировича як до фізичної особи.

Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП/візичної особи залежить від того, виступає чи не виступає ця фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими, зокрема чи була особа господарюючим суб`єктом під час настання обставин надання послуг з теплопостачання та чи використовувалось майно з метою здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія політех» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія політех» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини направлення «відповідачем відповідачу» на електронну скриньку рахунку та проекту договору, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

2) пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини надісланння відповідачу претензії, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

3) пояснень стосовно того, якими доказами підтверджується приналежність електронних скриньок кожному із учасників електронного листування;

4) пояснень стосовно того, якими доказами підтверджується обставина вкладення адерсованої відповідачу претенезії до листа, у тому числі і за №538, із зазначенням адреси отримання такого листа;

5) пояснень стосовно заявлення та спрямування за цим позовом вимог до Мачуського Івана Володимировича як до фізичної особи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема