УХВАЛА

09 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/6717/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024

(головуючий - Ходаківська І.П., судді Демидова А.М., Владимиренко С.В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024

(суддя - Грєхова О.А.)

у справі №910/6717/24

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн, частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн, 3 % річних у розмірі 1 808,58 грн та морального збитку у розмірі 12 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн; частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн; інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн; 3 % річних у розмірі 1 808,50 грн; морального збитку у розмірі 12 000,00 грн; судового збору у розмірі 3 028, 00 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства не виконав належним чином зобов`язання з виплати позивачу, як акціонеру Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі №910/6717/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 6 794, 15 грн, заборгованість з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 13 514,78 грн, 3% річних в розмірі 1 689, 43 грн, інфляційні втрати в розмірі 7 941,13 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 089, 32 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 у справі №910/6717/24 рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 6 794, 15 грн, заборгованість з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 13 514, 78 грн, 3% річних в розмірі 1 689,43 грн, інфляційні втрати в розмірі 7 941,13 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 089,32 грн. В іншій частині позову відмовлено. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

02.12.2024 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі №910/6717/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №910/6717/24 є стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн; частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн; інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн; 3 % річних у розмірі 1 808,50 грн; морального збитку у розмірі 12 000,00 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2024 рік - 1 514 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, які передбачені пп. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження у справі скаржник обґрунтовує тим, що дана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу з огляду на те, що акціонерами Товариства є більше 13000 осіб (на момент виникнення спірних правовідносин), що в контексті предмету та підстав спірних правовідносин створює для Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" значні за обсягами грошові зобов`язання, а тому рішення в цій справі може мати прецедентний характер для вирішення аналогічних спорів в подальшому. При цьому, винятковість значення даної справи для скаржника також полягає в тому, що з рішення Загальних зборів Товариства від 18.05.2021, а саме при вирішенні питань щодо розподілу прибутку і збитків Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за 2019 та 2020 роки вбачається наявність непокритих збитків Товариства за попередні роки. Зазначає, що станом на день подання даної скарги на розгляді в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді перебуває ряд справ за позовами колишніх акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з аналогічними підставами та предметом позову, зокрема, справи у яких позивачі не надають судам виписок про стан рахунку в цінних паперах як єдиного та основного доказу на підтвердження їх корпоративних прав відповідно до вимог чинного законодавства: №910/4885/24, №910/8483/24, № 910/5727/24 та інші. Разом з тим, в умовах військової агресії російської федерації та введеного воєнного стану на території України, саме Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" сьогодні виконує надзвичайно важливу соціальну та державну функцію в сфері забезпечення стабільності енергетичного ринку України. При цьому левова частка організаційного, матеріального та фінансового ресурсу Товариства спрямовується на забезпечення першочергових оборонних завдань та потреб держави. Окрім того вказує, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" є оператором критичної інфраструктури, що вказує на особливе значення підприємства для забезпечення обороноздатності країни, її територіальної цілісності та підтримці життєво важливих економічних процесів в умовах воєнного стану.

Розглянувши наведені підстави, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження, оскільки посилання скаржника на те, що справа №910/6717/24 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/6717/24 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі №910/6717/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі №910/6717/24.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

І.Д. Кондратова