ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2024 Справа №905/1098/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/1098/24

за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», м. Дніпро

до відповідача 1 Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС», с. Зелений Яр, Донецька обл.,

до відповідача 2 ОСОБА_1 , с. Зелений Яр, Донецька обл.,

про стягнення 298 140,16 гривень

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС», ОСОБА_1 про солідарне стягнення 298 140,16 гривень, яка складається з: 199 980 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 98 160,16 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором №N50.10 від 20.05.2021 та договором поруки №N70.73. від 20.05.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1098/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено строк сторонам для подання заяв по суті справи, доказів. Виходячи з того, що позовні вимоги заявлені до відповідача 2 ОСОБА_1 , як фізичної особи, на підставі ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення гарантії прав відповідачів на справедливий суд, елементом якого є право знати про наявність позовної заяви, ухвалою суду від 26.08.2024 витребувано у Державної прикордонної службі України, Національної соціальної сервісної служби України, Державної міграційної служби України та Державної податкової служби України інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування), про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи, тощо.

На електрону адресу суду 16.09.2024 та 19.09.2024 на адресу суду від Державної прикордонної служби України надійшов лист на виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 26.08.2024 у справі № 905/1098/24, в якому повідомляємо, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі-База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю базу, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянами України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.02.2022 року по 13.09.2024 року (станом на 15:00), в Базі даних не виявлено.

20.09.2024 на адресу суду від Державної податкової служби України на виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 26.08.2024 у справі № 905/1098/24 надійшов лист, в якому надано інформацію, наявну в ДПС, станом на 09.09.2024: податковий номер ОСОБА_1 .

20.09.2024 на адресу суду від Державної міграційної служби надійшов на виконання вимог ухвали суду лист, в якому повідомлено, що за наявною в відомчій інформаційній системі ДМС, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.12.2000 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо документального підтвердження фактичного місця проживання особи, інформуємо, що нормативно-правовими актами, які регулюють питання у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб в Україні, термін «фактичне місце проживання» та, відповідно і порядок підтвердження фактичного місця проживання, не визначені.

11.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що 26.08.2024 судом було здійснено підписку позивача та відповідача 2 на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/1098/24, зокрема: за електронною адресою позивача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та електронною адресою відповідача 2: ІНФОРМАЦІЯ_3 , (вказані електронні пошти зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду від 26.08.2024 про відкриття провадження у справі №905/1098/24 була доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету від 27.08.2024.

Одночасно, означена ухвала була направлена позивачу на його відому електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа до електронної скриньки від 26.08.2024.

Судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача1 - Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС» () згідно із відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є наступна адреса: 87023, Донецька область, Маріупольський район, село Зелений Яр, вулиця Вишнева, будинок 39.

Таким чином, останнім відомим місцезнаходженням відповідача є село Зелений Яр, Донецька область, яке відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

За розміщеною на офіційному веб-сайті поштового оператора АТ «Укрпошта» інформацією відділення поштового зв`язку 87023 у селі Зелений Яр тимчасово не функціонує.

З метою повідомлення відповідача 1 про розгляд справи №905/1098/24 на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції») розміщено відповідне оголошення.

Одночасно, з метою повідомлення відповідача 1 про розгляд справи, судом було здійснено передачу йому телефонограми на телефонний номер 095-651-20-52, що зазначений на титульному аркуші позовної заяви, але встановити зв`язок не вдалося, що підтверджується телефонограмою від 27.08.2024.

Місцезнаходженням відповідача2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно із відомостями, які містяться в листі Державної міграційної служби України, є наступна адреса: 87023, Донецька область, Нікольський район, село Зелений Яр, вулиця Радянська, будинок 39.

Таким чином, останнім відомим місцезнаходженням відповідача 2 є село Зелений Яр, Донецька область яке відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

За розміщеною на офіційному веб-сайті поштового оператора АТ «Укрпошта» інформацією відділення поштового зв`язку 87023 у селі Зелений Яр тимчасово не функціонує.

З метою повідомлення відповідача 2 про відкриття провадження у справі та надання останньому можливості реалізувати власні процесуальні права ухвала суду від 26.08.2024 про відкриття провадження у справі направлена позивачу на його відому електронну адресу: , що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа до електронної скриньки від 26.08.2024.

З метою повідомлення відповідача 2 про розгляд справи №905/1098/24 на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції») розміщено відповідне оголошення.

Одночасно, з метою повідомлення відповідача 2 про розгляд справи, судом було здійснено передачу йому телефонограми на телефонний номер 095-651-20-52, що зазначений на титульному аркуші позовної заяви, але встановити зв`язок не вдалося, що підтверджується телефонограмою від 27.08.2024.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачам 1,2 не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомили.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення складено 02.12.2024 у зв`язку із веденням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст.248 ГПК України, з урахуванням роботи суду в умовах воєнного стану.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

В С Т А Н О В И В

20.05.2021 між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ - БАНК» (далі - банк, позивач) та Фермерським господарством «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (далі-позичальник, відповідач1) укладено кредитний договір №50.73. (далі-договір), за умовами п.1.1 якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Відновлювальна кредитна лінія (далі-кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що термін повернення кредиту зазначається у п.А.3 цього договору.

За приписами п. 1.3 договору усі істотні умови кредитування наведені у розділі А цього договору «Істотні умови кредитування».

Згідно з п. А.1 договору, вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія. В рамках відновлювальної кредитної лінії надаються грошові кошти (далі - кредит або транш) в розмірі та на умовах, передбачених цим договором. Кредитні кошти надаються банком окремими частинами - траншами. Сума запитуваного позичальником траншу не може перевищувати ліміт кредитної лінії, зазначений в п. А 2 цього договору, зменшений на суму фактичної заборгованості позичальника за цим договором.

Відповідно до п. А 2 договору, ліміт цього договору: 100 000,00 (сто тисяч гривень нуль копійок).

За умовами п. А 3 договору, кредит надається на термін: 24 місяці з дати укладення договору. Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі «ЦКУ»), у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 20 травня 2023 року.

Рахунок для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_2 , (в гривнях), отримувач : АТ «А-БАНК», МФО 307770, .

Пунктом А.5 договору визначено, що позичальник погашає повністю до нуля заборгованість по цьому договору через транзитний рахунок, зазначений у п.А.4 цього договору у термін до 60 днів, 90 днів, 180 днів з моменту її виникнення за кожним окремим траншем. Кожен транш надається позичальнику на підставі поданої ним заяви (далі- заява), за формою, викладеною у додатку №1 до цього договору.

У пункті А.6 договору сторони визначили, що зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки №N70.73. від 20 травня 2021 року.

За умовами п.4.1 договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.17, 2.2.18, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати проценті визначена у п.А.9 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3 договору).

Пунктом А.7 договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі: - для траншів строком до 60 днів 19,9% (дев`ятнадцять цілих дев`ять десятих процентів) річних, строком до 90 днів - 21,9% (двадцять одна ціла дев`ять десятих процентів) річних, для траншів строком до 180 днів -23,90% (двадцять три цілих дев`ять десятих) процентів річних та є фіксованою процентною ставкою у вказаний період.

Відповідно до п.А.8 договору у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом згідно з п.А.7 від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі % подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Датою сплати процентів є 25-є число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору) (п. А.9 договору).

Відповідно до п.п.2.2.2-2.2.4 договору, позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 цього договору; погашати заборгованість з оборотністю згідно з п.А.5 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.17, 2.2.18, 2.3.2 цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору, відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.17, 2.2.18, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А 8 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п. А 3 цього договору).

Відповідно до п. 4.5 договору, у випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Банківський день - день, у який банківські установи України відкритті для проведення операції з переказу грошових коштів з використанням каналів взаємодії з НБУ.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п.4.8-4.9 договору).

Пунктами 6.1-6.3 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання. Цей договір набуває чинності з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором. Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без зауважень та застережень, а також скріплено їх печатками.

13.10.2021 між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (далі-кредитор, позивач) та Фермерським господарством «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (далі-позичальник, відповідач1) укладено додаткову угоду до кредитного договору №50.73. від 20 травня 2021 року (далі-додаткова угода).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди, сторони погодили викласти з 13.10.2021 розділ А2 кредитного договору №50.73. від 20 травня 2021 року у наступній редакції: «А.2. Ліміт цього договору: 200 000,00 (двісті тисяч гривень нуль копійок), в тому числі на наступні цілі: - у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч гривень нуль копійок), на поповнення обігових коштів, - у розмірі 0,00 (нуль цілих нуль сотих) гривень, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.13 цього договору».

Всі інші пункти кредитного договору №50.73. від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Ця додаткова угода до кредитного договору №50.73. від 20 травня 2021 року вважається укладеною з моменту її підписання сторонами (п. 3 додаткової угоди).

Додаткова угода підписана уповноваженими представниками сторін без зауважень та застережень, а також скріплено їх печатками.

В забезпечення виконання зобов`язань відповідача1 20.05.2021 було укладено договір поруки № 70.73. між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (далі-кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (далі-поручитель, відповідач 2).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фермерське господарство «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (ФГ «ЗЕЛЕНИЙ МИС»), місцезнаходження якого: Україна, 87023, Донецька обл., Нікольський р-н, село Зелений Яр, вулиця Вишнева, будинок 39, , далі - «Боржник» зобов`язань за кредитним договором № 50.73. від 20 травня 2021 року (далі - кредитний договір), з: - повернення кредиту з лімітом 100 000,00 (сто тисяч гривень нуль копійок), наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, в тому числі на наступні цілі: у розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень нуль копійок) на поповнення обігових коштів, додатково сплачує винагороду у розмірі 0,5 % (нуль цілих п`ять десятих) % від суми кожного траншу у рамках ліміту по кредитному договору. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Дата сплати є дата встановлення ліміту траншу по договору, у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5.2.2.12 кредитного договору, у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок, на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15. 2.3.13. 5.8 кредитного договору. Позичальних погашає повністю до нуля заборгованість по цьому договору через транзитний рахунок, зазначений у п. А4 цього Договору, у термін до 60днів, 90 днів, 180 днів з моменту її виникнення за кожним окремим траншем з кінцевим терміном повернення кредиту 20 травня 2023 року, у відповідності до умов п.п. А.2.1, А.3 кредитного договору:

- За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі:

- для траншів строком до 60 днів - 19,9% (дев`ятнадцять цілих дев`ять десятих процентів) річних, строком до 90 днів - 21,9% (двадцять одна ціла дев`ять десятих процентів) річних, для траншів строком до 180 днів - 23,9% (двадцять три цілих дев`ять десятих) процента річних, та є фіксованою процентною ставкою у вказаний період, у дату сплати процентів, якою є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору;

- Якшо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відміну від зазначеної в п. 4.3 кредитного договору, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту;

У випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом згідно з п. А.7 від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі % подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

За умовами п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки, поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 договору поруки).

За умовами п.2.1.1 договору поруки, кредитор має цього договору, поручитель доручає кредиторові списувати грошові кошти зі всіх відкритих на ім`я поручителя рахунків у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які зараховуються в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до встановленої кредитним договором, послідовності (черговості) виконання грошових зобов`язань. Списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату та посилання на цей пункт договору.

Згідно із п. 2.1.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником якого - небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладання цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

За умовами п. 5.1 договору поруки, сторони домовилися збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 5 (п`ять) років.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронного підпису усіма його сторонами в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

13.10.2021 між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (далі-кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (далі-поручитель, відповідач 2) укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № 70.73., відповідно до п. 1.1 якої сторони внесли зміни в предмет договору, так предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фермерське господарство «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (ФГ «ЗЕЛЕНИЙ МИС»), місцезнаходження якого: Україна, 87023, Донецька обл., Нікольський р-н, село Зелений Яр, вулиця Вишнева, будинок 39, , далі - «Боржник» зобов`язань за кредитним договором № 50.73. від 20 травня 2021 року (далі - кредитний договір), з: - повернення кредиту з лімітом 200 000,00 (двісті тисяч гривень нуль копійок), наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, в тому числі на наступні цілі: у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч гривень нуль копійок) на поповнення обігових коштів, додатково сплачує винагороду у розмірі 0,5 % (нуль цілих п`ять десятих) % від суми кожного траншу в рамках ліміту по кредитному договору. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Дата сплати є дата встановлення ліміту траншу по договору, у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5.2.2.12 кредитного договору, у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок, на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15. 2.3.13. 5.8 кредитного договору. Позичальник погашає повністю до нуля заборгованість по цьому договору через транзитний рахунок, зазначений у п. А4 цього Договору, у термін до 60днів, 90 днів, 180 днів з моменту її виникнення за кожним окремим траншем з кінцевим терміном повернення кредиту 20 травня 2023 року, у відповідності до умов п.п. А.2.1, А.3 кредитного договору.

Договір поруки та Додаткова угода підписані представником кредитора та відповідачем2, скріплена печаткою банку.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2021 відповідач1 звернувся до позивача із Заявою на видачу кредитних коштів №1, згідно якої просив надати кредитні кошти в сумі 200 000,00 гривень для використання на виробничі цілі, датою погашення визначено 28 лютого 2022 року.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, згідно меморіального ордеру №TR.21234846.28966.770198 від 28.12.2021 перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 200 000,00 гривень з призначенням платежу: видачу траншу згідно договору №50.73./3 від 28.12.2021.

За твердженням позивача, заборгованість Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС» за кредитним договором станом на 26.07.2024 складає 298 140,16 грн, з яких:

- 199 980,00 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 98 160,16 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.

Позивач у позові зазначив, що вимога на адреси відповідачів не направлялась, строк дії договору закінчився.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами допущено неналежне виконання зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів відповідно до кредитного договору №50.73. від 20.05.2021 та договору поруки №70.73. від 20.05.2021 у зв`язку з чим у відповідачів виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, в загальному розмірі 298 140,16 гривень, яка складається з: 199 980 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 98 160,16 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідачів такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий кредитний договір.

Як встановлено судом, 20.05.2021 між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (банк, позивач) та Фермерським господарством «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (позичальник, відповідач1) укладено кредитний договір №50.73. (договір), та 13.10.2021 Додаткова угода до цього кредитного договору, за умовами якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн на поповнення обігових коштів, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

На підставі укладеного між банком та позичальником (відповідач1) кредитного договору на поточний рахунок відповідача 1 Банком було перераховано кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією меморіального ордеру №TR.21234846.28966.770198 від 28.12.2021.

За умовами п. А 3 договору, кредит надається на термін: 24 місяці з дати укладення договору. Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі «ЦКУ»), у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту.

Судом встановлено, що позивач, як кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором №50.73. від 20.05.2021 виконав в повному обсязі. При цьому, як вбачається з виписки з особового рахунку (за період з 28.12.2021 по 30.07.2024) та розрахунку заборгованості, відповідач 1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував та не у повному обсязі здійснював погашення заборгованості, у зв`язку з чим за відповідачем рахується станом на 26.07.2024 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 199 980,00 грн.

Відповідачем 1 не надано жодних доказів на спростування обставин повідомлених позивачем та тих, що підтверджуються наявними матеріалами справи.

Відповідач 1 доказів належного виконання договору не надав, доводів позивача про порушення умов договору не спростував.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем 1, позивач нарахував з урахуванням п.А.7-9, п.4.8-4.9 кредитного договору, останньому заборгованість за процентами в розмірі 98 160,16 грн, нараховані за період з 28.12.2021 по 30.06.2024, що відображається у розрахунку заборгованості наданому позивачем.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За статтею 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки:

- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови);

- вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови).

Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом перевірено розрахунок заборгованості по процентам та встановлено, що розрахунок є не вірним оскільки позивачем визначено кінцевою датою для нарахування - 30.06.2024, але як встановлено судом, на підставі п.А.3 кредитного договору кредит надається на термін: 24 місяців з дати укладення Договору, при цьому в договорі поруки кінцевою датою повернення кредиту визначено 20.05.2023, з огляду на що нарахування процентів з 21.05.2023 поза межами строку кредитування є безпідставним.

За перерахунком суду сума процентів нарахованих на заборгованість за кредитом (з урахуванням часткової оплати, яку позивач зарахував на погашення заборгованості за процентами у сумі 3095,25 грн) за період з 28.12.2023 по 20.05.2023 складає 53 175,60 грн.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань відповідача1 20.05.2021 було укладено договір поруки № 70.73. між Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) та Додаткова угода №1 до нього, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання позичальником Фермерським господарством «ЗЕЛЕНИЙ МИС» зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства, умови договору поруки та встановлені у справі обставини, у поручителя ОСОБА_1 (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) та заборгованість за процентами.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладання цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (п.4.1 договору поруки).

При цьому суд встановив, що порука не є припиненою, зокрема, на підставі ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

За приписами частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що строк повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до умов кредитного договору та частини 1 статті 530 ЦК України, є таким, що настав та зважаючи на те, що відповідачі не спростували наявності заборгованості, не надали докази погашення заборгованості за кредитом та процентів, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту у розмірі 199 980,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 53 175,60 грн є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

У позовній заяві позивачем зазначено, що при пред`явленні позову останній поніс витрати у розмірі 3577,68 грн по сплаті судового збору та очікує понести витрати у розмірі 14 907,01 грн на оплату правової допомоги адвоката на підставі п. 4.2 договору про надання правової допомоги.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладає

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

За загальним правилом розподілу судових витрат, встановленим ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд у відповідності до ч. 5 ст. 129 ГПК України враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 5 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6,7,9 ст.129 цього Кодексу.

Тобто під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч.4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Аналогічні висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19. Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Також Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги №2812-1/2023 від 28.12.2023 (далі-договір), укладеного між адвокатом Омельченко Євгеном Володимировичем (далі-адвокат) та Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі-клієнт), Адвокат зобов`язується за дорученням Клієнта на умовах та в порядку, передбаченому Договором надати правову допомогу Клієнту, як його представник в судах всіх інстанцій, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ (поліції) та прокуратури, СБУ, фіскальної служби, виконавчої служби, перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, а також громадянами та будь-якими іншими органами та особами, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар за надані послуги, а також у випадку необхідності фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору.

Згідно із пунктом 4.1 договору гонорар адвоката за загальне надання правової допомоги Клієнту складає суму в розмірі 24 754 гривень. Додатково за ведення кожної окремої судової справи клієнт сплачує «Гонорар успіху» відповідно до п. 4.2.

Додатковий гонорар за ведення кожної конкретної судової справи клієнта виплачується адвокату у вигляді «Гонорару успіху».

«Гонорар успіху» становить 5% (п`ять відсотків) від ціни позову, але не менше 3000 гривень та не більше 15000 гривень, по справах немайнового характеру «Гонорар успіху» становить 5000 гривень (п. 4.2 договору).

У відповідності до п. 4.4 договору оплата «Гонорару успіху» проводиться після отримання відповідного судового рішення по справі.

Отже, сторони у Договорі про надання правової допомоги №№2812-1/2023 від 28.12.2023 погодили, що винагорода адвоката за надання правової допомоги відбувається у формі як «основного гонорару», так і «додаткового гонорару», так званого «гонорару успіху».

Гонорар успіху - це договірна форма оплати юридичних послуг (роботи адвоката), яка здійснюється лише у випадку отримання адвокатом певного правового результату передбаченого договором про надання правової допомоги з клієнтом.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище Велика Палата Верховного Суду у справі №904/4507/18 виснувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат (відшкодування їх за рахунок іншої сторони) у формі "гонорару успіху", суд повинен виходити не з договору між адвокатом та клієнтом, який створює саме для них права та обов`язки, та погодженого ними розміру гонорару (в даному випадку вирахуваного ними у відсотковому співвідношенні від суми задоволених позовних вимог), а й з пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам, безпосередньо пов`язаним з розглядом справи, які визначені адвокатським бюро та оцінені судом, зокрема з точки зору складності цієї справи та розумної необхідності цих судових витрат для даної справи. Адже саме розмір витрат, понесених стороною на фактично надані реальні та неминучі послуги на правничу допомогу, і саме з метою досягнення певного правового результату вирішення конфлікту сторін, кореспондується з витратами, які має право відшкодувати на свою користь Позивач як судові витрати, понесені ним на сплату гонорару успіху, за рахунок Відповідача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Враховуючи викладене, беручи до уваги складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, врахувавши результати розгляду справи, незмінність правової позиції представника позивача впродовж розгляду справи, а також те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд дійшов висновку, що розмір заявленого до стягнення із відповідача у даній справі гонорару не є співмірним із складністю справи, є завищеним та не відповідає критерію розумності.

А отже є наявними підстави покладання на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу загалом у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС», ОСОБА_1 про стягнення 298 140,16 грн задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (87023, Донецька обл., Маріупольський р-н, с.Зелений Яр, вул.Вишнева, буд.39; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, м.Дніпро, вул. Батумська,11; ) заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 199 980,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 53 175,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «ЗЕЛЕНИЙ МИС» (87023, Донецька обл., Маріупольський р-н, с.Зелений Яр, вул.Вишнева, буд.39; ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, м.Дніпро, вул. Батумська,11; ) 1 518,93 грн витрат зі сплати судового збору, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, м.Дніпро, вул. Батумська,11; ) 1 518,93 грн витрат зі сплати судового збору, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення

Повне рішення складено та підписано 02.12.2024.

Суддя О.О. Кучерява