РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2024Справа № 910/10609/24
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/10609/24.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літ В)

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд)

про стягнення 25 744, 85 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (надалі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (надалі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 25 744, 85 грн.

03.09.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/10609/24 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

26.05.2024 в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.06.2024 у справі №521/9742/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 26.05.2024), передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 була забезпечена полісом ЕР220987154 страховиком згідно якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (позивач).

07.06.2024 власник пошкодженого транспорного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся із заявою № 1/1 до позивача про виплату матеріального збитку по полісу № ЕР220987154.

26.06.2024 позивачем було складено страховий акт № 1/1, в якому було визначено суму страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції № від 26.06.2024, складеної за допомогою комп`ютерної програми «Audatex» в розмірі 51 489, 71 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 51 489, 71 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №171552 від 27.06.2024.

Одночасно з цим, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 також була забезпечена полісом ЕР218071993, страховиком згідно якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (відповідач).

Як зазначає в позовній заяві позивач, 06.06.2024 останній надіслав відповідачу в електронному вигляді лист вих. №1/1 від 06.06.2024, яким повідомив, що до позивача 05.06.2024 звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль та повідомив, що після визнання страхового випадку та прийняття рішення про виплату він (позивач) буде звертатися до відповідача з приводу компенсації виплаченого страхового відшкодування на підставі Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами ОСЦПВВНТЗ, затвердженого протоколом президії МТСБУ від 26.02.2020 року № 464/2020 (надалі - Порядок).

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього частину страхового відшкодування на підставі пункту 5.2. статті 5 Порядку, а саме 25 744, 85 грн.

2. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього частини від оплаченої суми страхового відшкодування, а саме 25 744, 85 грн., в зв`язку з наявністю двох полісів цивільно-правової відповідальності щодо особи, яка на законній підставі керує транспортним засобом «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 .

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) 26.05.2024 сталась ДТП за участю транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

(2) Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , який є винним у відповідності до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 26.06.2024 у справі №521/9742/24.

(3) Транспортний засіб «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП був забезпечений полісом ЕР220987154, страховиком якого є ПрАТ «СК «УНІКА» (позивач) та одночасно полісом ЕР218071993 страховиком згідно якого ПрАТ «СК «Еталон» (відповідач).

(4) Позивач здійснив страхову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 51 489, 71 грн.

(5) Оскільки транспортний засіб «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП був забезпечений двома полісами, позивач стверджує, що згідно Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який затверджений Протоколом Президії МТСБУ від 26.02.2020 року за № 464/2020, відповідач зобов`язаний відшкодувати 50% від оплаченої суми страхового відшкодування.

(6) Відповідач оплату не здійснив, з огляду на що, позивач звернувся до суду.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

18.10.2023 введено в дію норми Закону №3200-ІХ від 29.06.2023, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 03.09.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронні кабінети сторін по справі.

В матеріалах справи міститься підтвердження доставлення до «Електронного кабінету» Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Еталон» документа по справі в електронному вигляді, так з повідомлення про доставку електронного листа вбачається, що ухвалу від 03.09.2024 по справі № 910/10609/24 доставлена в «Електронний кабінет» відповідача - 05.09.2024.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

В пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 03.09.2024 була вручена відповідачу - 05.09.2024.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/10609/24, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у даній справі виник внаслідок забезпечення транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП одночасно двома полісами, у зв`язку з тим, що позивач в повному обсязі здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , позивач просить стягнути з відповідача частину від оплаченого страхового відшкодування, яка за розрахунками позивача складає 26 465, 74 грн.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті за позовом, суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи дотримано позивачем вимоги Порядку для отримання частини коштів страхового відшкодування?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів (частина 1 стаття 979 Цивільного кодексу України).

Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пункт 69 частина 1 стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України (частина 1 стаття 89 Закону України «Про страхування»).

Договором страхування визначаються конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування та підлягають страхуванню за цим договором страхування (частина 6 стаття 89 Закону України «Про страхування»).

Договір страхування укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину, та оформляється у паперовій формі або у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", або в порядку, передбаченому законодавством про електронну комерцію (частина 1 стаття 97 Закону України «Про страхування»).

Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом, сертифікатом (частина 1 стаття 981 Цивільного кодексу України, частина 5 стаття 97 Закону України «Про страхування»).

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (частина 3, 4 стаття 102 Закону України «Про страхування»).

Як встановлено судом, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено власнику транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 страхове відшкодування в розмірі 51 489, 71 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №171552 від 27.06.2024.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 стаття 1166 Цивільного кодексу України).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 1, 2 стаття 1187 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (пункт 1, 3 частина 1 стаття 1188 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26.05.2024.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1. стаття 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 26.05.2024 транспортний засіб «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (позивач) відповідно полісу ЕР220987154 та у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (відповідач) відповідно полісу ЕР218071993.

Таким чином, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу «Subaru BRZ» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме:

- Поліс №ЕР220987154 - ПрАТ «СК «УНІКА» (позивач);

- Поліс №ЕР218071993 - ПрАТ «СК «Еталон» (відповідач).

Суд встановлено, що в полісі №ЕР218071993 д.н.з. транспортного засобу «Subaru BRZ» вказаний НОМЕР_3 . Однак, VIN-код (номер кузова) НОМЕР_4 в двох полісах є однаковим.

Ідентифікаційний номер VIN (Vehicle Identification Number) - структуроване поєднання літерно-цифрових позначень, що надаються виробником КТЗ з метою його ідентифікації (пункт 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджено наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

Тому, щодо зазначеної обставини, суд зазначає, що в силу частини 1 статті 14 та частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та не може виходити у рішенні за їх межі. Окрім цього, щодо зазначеної обставини сторони не акцентують увагу, відповідач не надає пояснень та не заперечує проти того, що на момент скоєння ДТП «Subaru BRZ» з номером кузова (VIN-код) НОМЕР_4 був також застрахованим у нього (відповідача).

Об`єкт договору страхування може бути застрахований двома або більше страховиками, кожен із яких є співстраховиком. У такому разі в договорі визначається пропорція (частка) та сума участі кожного страховика (співстраховика) за одним договором страхування (договір співстрахування) (частина 1 стаття 111 Закону України «Про страхування».

При укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику (пункт 17.3. стаття 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих самих ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також врегульовано діяльність Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке згідно з пунктом 39.1. статті 39 Закону є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Норми Статуту МТСБУ та рішення органів управління МТСБУ, прийняті в межах їхніх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма членами МТСБУ та можуть містити додаткові вимоги до страховиків (пункту 51.11. стаття 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.02.2020 року № 464/2020 з метою врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинними на момент дорожньо-транспортної пригоди, був затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту Порядок).

Згідно з зазначеним Порядком, а саме пункту 2.1., при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 989 Цивільного кодексу України та пунктом 17.3 статті Закону.

Страховик при отриманні інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку за укладеним ним внутрішнім договором страхування, зобов`язаний (не залежно від наявності інших внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом 1961 заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування (пункт 3.1. стаття 3 Порядку).

Відповідальним за прийняття рішення за заявою про страхове відшкодування, визначення розміру та виплати страхового відшкодування є страховик, який отримав зазначену заяву. Якщо усі страховики, які уклали по відношенню до одного забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування у письмовій формі не узгодили з заявником проведення виплат страхового відшкодування кожним із страховиків, то виплату здійснює той страховик, який перший зареєстрував повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (пункту 4.1., 4.3. стаття 4 Порядку).

Розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші Внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 Цивільного кодексу України (виконання зобов`язання, в якому беруть участь кілька боржників, визначається у рівній частці) у залежності від розміру шкоди (і франшизи) (пункт 5.2. стаття 5 Порядку в редакції протоколу президії МТСБУ №500/2021 від 03.06.2021).

Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (стаття 540 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 3.2 статті 3 Порядку, страховик, який отримав інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку за декількома внутрішніми договорами страхування, для забезпечення участі усіх страховиків за такими договорами страхування повинен:

а) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку;

б) забезпечити можливість іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна);

в) повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованій базі даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку, про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі дні до дати її проведення.

Позивач стверджує, що власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до нього із заявою про виплату матеріального збитку 05.06.2024, у зв`язку з чим позивачу стало відомо про страховий випадок.

Однак, суд констатує, що твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки, судом встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача 07.06.2024, що в свою чергу підтверджується доданою позивачем до позовної заяви копію заяви №1/1 від 07.06.2024.

Окрім цього, в тексті позовної заяви позивач також стверджує, що направив відповідачу в електронному вигляді лист від 06.06.2024 в якому повідомив останнього, що після визнання страхового випадку та прийняття рішення про виплату він (позивач) буде звертатися до відповідача з приводу компенсації виплаченого страхового відшкодування на підставі Порядку. Однак, позивач не долучив до матеріалів справи лист, який, як стверджує, позивач надсилав відповідачу щодо компенсації на підставі Порядку та докази надсилання такого листа відповідачу, хоча б в електронному вигляді з зазначенням електронної адреси відповідача.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 стаття 73, частина 1 стаття 74, частина 1 стаття 76, частина 1 стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи всі обставини, суд зазначає, що у відповідності до підпункту «а» пункту 3.2. Порядку, позивач зобов`язаний був направити відповідачу повідомлення про страховий випадок до 12.06.2024 включно (08.06. - 09.06.2024 вихідні дні).

Відтак, як було зауважено судом вище, докази надсилання позивачем повідомлення про страховий випадок на адресу відповідача у матеріалах справи № 910/10609/24 відсутні, принаймі жодною стороною не подані, а тому суд дійшов висновку що позивачем не дотримано вказаних вище вимог Порядку в частині невідкладного повідомлення (але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок) відповідача про ДТП, яка сталася 26.05.2024.

Таким чином, на підставі наявних доказів, позивачем не було повідомлено відповідача про страховий випадок, тож, суд зазначає, що відповідач фактично був позбавлений можливості прийняття участі в розслідуванні страхового випадку, зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого майна, формування та розрахунок суми страхового відшкодування, що в результаті забезпечило б відшкодування шкоди відповідно до умов Порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що Позивачем не дотримано вимог, передбачених пунктом 3.2 статті 3 Порядку.

Отже, судом встановлено, що позивач не дотримався алгоритму виплати страхового відшкодування, передбаченого Порядком, зокрема, не повідомив іншого страховика про настання ДТП протягом 3-х робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, у зв`язку з чим фактично позбавив можливості останнього прийняти участь у страховій справі, не узгодив з відповідачем розміру такої шкоди та не направив йому звіт про оцінку заподіяних збитків, що визначено абзацом 3 пункту 5.1. статті 5 Порядку у зв`язку із непогодженням між сторонами суми страхового відшкодування.

Вказана правова позиція підтверджена у у господарській справі у подібних правовідносинах Постановою ПАГС від 13.11.2024 року, в якій суд апеляційної інстанції відхилив доводи скаржника (позивача у сказаній справі) про відсутність як можливості, так і необхідності дотримання вказаних положень Порядку щодо повідомлення іншої страхової компанії про настання страхового випадку та звернення до іншого страховика з заявою про виплату такого страхового відшкодування, оскільки Порядок є локальним актом МТСБУ, який згідно пункту 51.11. статті 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - є обов`язковими для виконання усіма членами МТСБУ.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з огляду на встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, а також враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на відшкодування частини суми страхового відшкодування у відповідності до умов Порядку, що відповідно свідчить про безпідставність вимог останнього та відсутність підстав для задоволення позову.

6. Розподіл судових витрат.

Оскільки, даним рішенням, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог,то відповідно до статті 129 ГПК України, суд покладає судовий збір та інші судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу позивача на останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 25 744, 85 грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких