ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. Справа №914/2458/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства

«СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» б/н від 24.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-

05/3032/24 від 25.10.2024)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.10.2024 (суддя

ГоменюкЗ.П.)

у справі № 914/2458/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ»

(надалі ПрАТ СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ»), смт. Жвирка,

Львівська область

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ СЕРВІС

АВТОТРАНС» (надалі ТзОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС»,

м.Червоноград

до відповідача-2: Західно-української регіональної агропромислової біржі, м. Львів

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ»

(надалі ТзОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ»), м. Київ

до відповідача-4: Головного управління Державної податкової служби у Львівській

області (надалі ГУ ДПС у Львівській області), м. Львів

про: визнання недійсним цільового аукціону, визнання недійсним договору

купівлі-продажу майна та витребування майна з чужого незаконного

володіння

ВСТАНОВИВ:

03.10.2024 Приватне акціонерне товариство «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС, відповідача 2 Західно-української регіональної агропромислової біржі, відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ», відповідача 4 Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати недійсним цільовий аукціон з продажу майна платника податків ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ», проведений Західно-Українською регіональною агропромисловою біржею 28.04.2020 із реалізації будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м. незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44, результати якого оформлені протоколом цільового аукціону № 1, виданим 28.04.2020 Західно-Українською регіональною агропромисловою біржею (позовна вимога пред`явлена до відповідача 4 - ГУ ДПС у Львівській області та відповідача 2 - ЗУРАБ);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м. незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44, №06/04-20, укладеного 28.04.2020 між ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ», примусову реалізацію майна якого здійснювало ГУ ДПС у Львівській області, від і мені та в інтересах якого діяв член ЗУРАБ - ПП «Торговий дім Манявія» та ТОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» (позовна вимога пред`явлена до відповідача 3 - ТОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ»);

- витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС» на користь ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» будівлю цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями позиція 1, загальною площею 2825.9 кв.м., незавершене будівництво готовністю 44%, що розташований за а адресою: Львівська обл., Червоноградський р-н., м. Червоноград, вул. Львівська, будинок 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118) (позовна вимога пред`явлена до відповідача 1 - ТОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС»).

Позов мотивований тим, що спірне нерухоме майно, що перебувало у податковій заставі, було продане на цільовому аукціоні, який був проведений із порушенням вимог закону, а отже є недійсним. Недійсність аукціону зумовлює недійсність укладеного за його результатами договору купівлі-продажу майна від 28.04.2020, а отже, такий правочин не спричинив перехід права власності на це майно та надалі таке майно було відчужене володіючим невласником на підставі договору купівлі-продажу майна від 27.04.2023. Вважає, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України наявні правові підстави для витребування спірного майна у кінцевого набувача.

Господарський суд Львівської області ухвалою у справі №914/2458/24 від 16.10.2024 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» передав за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, Київська область, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 44В).

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що однією із позовних вимог є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна(позовна вимога пред`явлена до відповідача 3 - ТОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ»), і зі змісту цього договору не вбачається, що його виконання передбачено в певному місці.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» є першочерговим відповідачем у справі, інтереси якого порушуються у випадку задоволення заявлених позовних вимог, відтак, застосуванню підлягає ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім цього, суд зазначив, що оскільки позивачем об`єднано позовні вимоги щодо спірного правочину з вимогами щодо правомірності укладення такого договору, тому у даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, а саме

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до пункту 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи слід скерувати за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу № 914/2458/24 до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду із стадії відкриття провадження у справі.

Скаржник вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом помилково застосовано ч. 15 ст. 30 ГПК України до спірних правовідносин та залишено поза увагою те, що предмет позову не стосується випадку об`єднання основного зобов`язання та зобов`язання, укладеного на забезпечення його виконання, а стосувалися визнання недійсним правочину - цільового аукціону з продажу майна платника податків ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» та похідних від цього вимог визнання недійсним договору купівлі-продажу, що укладений за результатами проведення цього цільового аукціону та витребування нерухомого майна (яке було предметом цільового аукціону) від кінцевого набувача - ТОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС».

Також скаржник вважає, що суд першої інстанції помилково не застосував норму ч.3 ст. 30 ГПК України, адже предмет позову безпосередньо стосується нерухомого майна - будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44, відповідно вказаний позов підсудний Господарському суду Львівської області.

У підтвердження своїх доводів наводить правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 21.04.2022 у справі № 917/1212/21, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 №911/2390/18.

Висновок суду про те, що пункт 4 прохальної частини позовної заяви є похідним від визнання недійсним договору купівлі-продажу, що пред`явлений до Відповідача- 3, і отже, ТОВ ВП«ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» є першочерговим відповідачем у справі, є безпідставним та таким, що не відповідає нормам процесуального права, оскільки процесуальний закон не розмежовує правила визначення підсудності, у цьому випадку, залежно від того до якого з відповідачів заявлено основну позовну вимогу(ч. 1 ст. 173 ГПК України). Крім того, зі змісту позовної заяви видно, що основною позовною вимогою ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» є визнання недійсним цільового аукціону з продажу майна, заявлена до Відповідача- 2 та Відповідача -4, які зареєстровані в Львівській області. Зі свого боку, недійсність цільового аукціону зумовлює й недійсність укладеного за його результатами договору - купівлі-продажу майна, а оскільки вищезазначений договір є недійсним з моменту його укладення, у ТОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» була відсутня правова підстава на відчуження спірної нерухомості у подальшому ТОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС» та укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.04.2023.

Крім того, наводить правові висновки, викладені у постанові від 21.09.2022 у справі №908/976/19, пункт 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц, у підтвердження того, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті окремо, оскільки це призведе до неефективного захисту прав позивача. Проте для визначення підсудності відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, не має значення, яка з вимог є основною, а яка похідною.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 30.10.2024 відкрив апеляційне провадження у справі № 914/2458/24 та ухвалив здійснити перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 16.10.2024 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 2 статті 271, 255 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони у справі обізнані з порядком розгляду цієї справи шляхом направлення ухвали суду від 30.10.2024 про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідачі у справі не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, клопотання чи інші пояснення.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч 2 ст.29 ГПК України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Статтею 30 ГПК України визначено виключну підсудність справ. У частині третій цієї статті вказано, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 висловила такі правові висновки щодо територіальної підсудності:

« 7.20. У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

7.21. За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як зазначалося вище, предметом спору у даній справі є:

- визнання недійсним цільового аукціону з продажу майна платника податків ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ», проведений Західно-Українською регіональною агропромисловою біржею 28.04.2020 із реалізації будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м. незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу майна №06/04-20 від 28.04.2020, предметом якого є майно, що перебувало у податковій заставі будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м. незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44.

- витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС» на користь ПрАТ «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» будівлю цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями позиція 1. загальною площею 2825.9 кв.м., незавершене будівництво готовністю 44%, що розташований за а адресою: Львівська обл., Червоноградський р-н., м. Червоноград, вул. Львівська, будинок 44.

Юридичними адресами відповідача-1: ТзОВ «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС» є м.Червоноград, відповідача-2: Західно-української регіональної агропромислової біржі є м. Львів, відповідача-3: ТзОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» є м. Київ, відповідача-4: ГУ ДПС у Львівській області є м. Львів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 7 липня 2020 року у справі №910/10647/18 (провадження № 12-175гс19) у питанні щодо застосування статті 30 ГПК України у спірних правовідносинах, пов`язаних з визнанням недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, дійшла, зокрема, таких висновків:

- нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення;

- майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав;

- виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном;

- оскільки спір у справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, то спір щодо майнових прав на вказане майно відповідно до вимог частини третьої статті 30 ГПК України мав би розглядатись судом за місцезнаходженням майна.

Отже, позов ПрАТ СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» у справі №914/2458/24 виник з приводу нерухомого майна, що перебувало у податковій заставі будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 кв.м. незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул. Львівська, буд. 44. Більше того, спірне майно є об`єктом правовідносин, які виникли у справі №914/2458/24, а предметом доказування є правомірність переходу права власності на це майно та стосується правового режиму спірного майна.

Відповідно до ч. 3 ст.30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що суд першої інстанції помилково застосував правила про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки справа підлягала розгляду господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Господарським судом Львівської області, а не Господарським судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача 3.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що у цій справі за позовом Приватного акціонерного товариства «СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ СЕРВІС АВТОТРАНС», Західно-української регіональної агропромислової біржі, Товариства з обмеженою відповідальністю ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» та Головного управління ДПС у Львівській області про визнання недійсним цільового аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна та витребування майна з чужого незаконного володіння слід застосувати правила про територіальну підсудність Господарському суду Львівської області за місцезнаходженням спірного майна.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норми процесуального права, отже, підлягає скасуванню, а матеріали справи № 914/2458/24 направленню до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду за встановленою підсудністю.

Питання розподілу судових витрат буде вирішено судом першої інстанції після розгляду справи по суті.

Керуючись, ст. ст. 255, 269, 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПрАТ СОКАЛЬАГРОСПЕЦМОНТАЖ» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.10.2024 у справі

№914/2458/24 скасувати.

3. Справу № 914/2458/24 направити для продовження розгляду до Господарського

суду Львівської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному

оскарженню не підлягає.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

О.С. Скрипчук