РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2024Справа № 910/11655/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "Врегульований борг" до Житлово-будівельного кооперативу "Механізатор-3" про стягнення 100 058,37 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про стягнення 100 058,37 грн. заборгованості за Договором на постачання теплової енергій у гарячій воді № 510137 від 01.10.1999 року на підставі статей 526, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України та статей 20, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.1999 року між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (найменування якої було змінено з 01.01.2019 року на Акціонерне товариство "Київенерго", а з 09.08.2019 року на Акціонерне товариство "К.Енерго" (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом "Механізатор-3" (абонент, відповідач) укладено Договір на постачання теплової енергій у гарячій воді № 510137 (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого предметом цього Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 5.1 Договору облік споживання абонентом теплової енергії проводиться приладом обліку.

Згідно з пунктом 5.3 Договору абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає Енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені у Додатку № 1 до Договору.

Порядок розрахунків за теплову енергію викладено у Додатку № 4 до Договору.

Згідно з пунктом 2 Додатку № 4 до Договору абонент щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує у Районному відділі теплозбуту № 2 за адресою: вулиця Червоногвардійська, будинок 38, розрахункова група, тел. 539-13-66, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ), та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до пунктів 3 та 3.1 Додатку № 4 до Договору сплату за вказаними в пункті 2 цього Додатку документами, абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця, при цьому, в разі, якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку, йому пред`являється до сплати заявлена кількість теплової енергії за поточний місяць (згідно Додатку № 1 до Договору). У випадку перевищення фактичного використання теплової енергії понад заявленого, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця. У випадку, якщо фактичне використання нижче від заявленого, сплата проводиться за фактичними показниками.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.09.2020 року у справі № 905/1965/19 припинено процедуру розпорядження майном боржника АТ "Київенерго", яке змінило своє найменування на АТ "К.Енерго", визнано останнього банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

25.08.2021 року відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-08-10-000016-3 відбувся електронний аукціон з продажу майна (право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги) в процедурі банкрутства Акціонерного товариства "К.Енерго".

25.08.2021 року згідно з протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-08-10-000016-3 Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортсервіс-СТМ" (яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" на підставі протоколу № 1/2021 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортсервіс-СТМ" від 14.09.2021 року), на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.Енерго" за лотом № 71, придбано право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,18 грн.

За Актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 року Акціонерним товариством "К.Енерго" передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортсервіс-СТМ" прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні № UA-PS-2021-08-10-000016-3 з придбання майна банкрута - Акціонерного товариства "К.Енерго" за лотом № 71, а саме право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,18 грн.

20.11.2021 року відповідача було повідомлено про заміну кредитора за Договором згідно повідомлення від 19.11.2021 року, направленого рекомендованим листом на адресу відповідача.

ТОВ "Київенерго-борг" на адресу відповідача було направлено вимогу від 08.07.2022 року за вих. № 620 про сплату заборгованості у розмірі 250 058,37 грн. та повідомлено про заміну кредитора за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 510137 від 01.10.1999 року, яку останнім було задоволено частково на загальну суму 150 000,00 грн.

В подальшому, згідно Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 16/050224-Ц від 05.02.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" (первісний кредитор) та "Врегульований борг" (новий кредитор, позивач), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув з дати підписання вказаного договору про відступлення права вимоги права вимоги заборгованості на суму 100 058,37 грн. за теплову енергію, яка була спожита відповідачем за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 510137 від 01.10.1999 року, і яка залишалась непогашеною станом на 05.02.2024 року.

Відповідні повідомлення про заміну кредитора від 06.02.2024 року за № 02-14/1/16-Ц та від 21.02.2024 року за № 02-14/1/16-Ц були направлені відповідачеві.

Однак, свої зобов`язання перед позивачем відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 01.09.2024 року заборгованість за використану теплову енергію, яка виникла за період з 01.09.2017 року по 01.05.2018 року становить 100 058,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості позивача за Договором.

За приписами частин 1, 4 статті 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

На підтвердження постачання відповідачу теплової енергії за Договором у період з 01.09.2017 року по 01.05.2018 року позивач надав дублікати облікових карток за Договором, довідку Акціонерного товариства "К.Енерго" про стан розрахунків, розрахунок заборгованості та рахунок на оплату.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до умов Договору документами, які підтверджують виконання постачальником зобов`язання з постачання теплової енергії та її прийняття відповідачем, є акти приймання-передавання товарної продукції, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вищевказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій.

В окремих випадках суд може прийняти в якості доказів і інші документи, зокрема облікові картки, які містять величину фактично спожитої теплової енергії та її вартість за розрахунковий період (місяць).

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання товарів чи послуг і подальшою господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 року у справі № 910/4994/18 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2020 року у справі № 927/986/17.

Водночас суд вважає, що надані позивачем дублікати облікових карток не можуть підтвердити факт здійснення господарської операції з постачання теплової енергії за Договором, оскільки ці документи не містять відомостей щодо осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також печатки саме енергопостачальної організації, яка вимагається виходячи зі змісту документа.

Обставини справи свідчать про те, що позивач придбав на аукціоні право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги, при цьому крім права вимоги сплати суми боргу жодних інших прав за Договором позивач не набув.

Відтак, оскільки позивач не став стороною Договору, у нього відсутні повноваження на виготовлення первинних документів, у тому числі дублікатів таких документів.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що постачальником у спірний період було поставлено відповідачу теплову енергію за Договором, право вимоги за яким було набуто позивачем.

У цьому контексті варто зазначити, що частиною 1 статті 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З наведеним кореспондується припис частини 1 статті 519 Цивільного кодексу України, згідно з яким первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Таким чином, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог.

За таких обставин, позов Приватного підприємства "Врегульований борг" до Житлово-будівельного кооперативу "Механізатор-3" про стягнення 100 058,37 грн. є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилався позивач під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна