ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"06" грудня 2024 р. Справа № 916/1877/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДОНАРА АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАКС ГРУП"

про зобов`язання повернути майно,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАКС ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДОНАРА АГРО"

про стягнення 662 715,80 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (надалі - ТОВ "Адонара Агро", Позивач за первісним позовом, Відповідач за зустрічним позовом) звернулося до Гподарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (надалі - ТОВ "Сімакс Груп", Відповідач за первісним позовом, Позивач за зустрічним позовом, Скаржник) в якому просить суд зобов`язати його повернути сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тонн. В обґрунтуванні позову посилається на неналежне виконання ТОВ "Сімакс Груп" зобов`язань за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021 (надалі - Договір) щодо відвантаження сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тонн.

Від ТОВ "Сімакс Груп" надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "Адонара Агро" про стягнення 662 715,80 грн. В обґрунтуванні зустрічного позову ТОВ "Сімакс Груп" посилається на наявність у ТОВ "Адонара Агро" заборгованості за Договором за зберігання майна на суму 662 715,80 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.03.2024 первісний позов задоволено повністю, зобов`язано ТОВ "Сімакс Груп" повернути ТОВ "Адонара Агро" сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тонн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" на користь ТОВ "Адонара Агро" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684, 00 грн, зустрічний позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Адонара Агро" на користь ТОВ "Сімакс Груп" суму основного боргу в розмірі 662 715,80 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 9 940,73 грн, проведене зустрічне зарахування сум судового збору, що підлягають стягненню, та стягнуто з ТОВ "Адонара Агро" на користь ТОВ "Сімакс Груп" витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 256, 73 грн.

Додатковим рішенням суду від 21.03.2024 заяву ТОВ "Адонара Агро" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/1877/23 задоволено, стягнуто з ТОВ "Сімакс Груп" на користь ТОВ "Адонара Агро" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, клопотання ТОВ "Сімакс Груп" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 916/1877/23 задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Адонара Агро" на користь ТОВ "Сімакс Груп" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 500,00 грн, у задоволенні решти вимог клопотання ТОВ "Сімакс Груп" відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Сімакс Груп" залишено без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ "Адонара Агро" задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 12.03.2024 у справі №916/1877/23 скасовано частково та викладено резолютивну частину в такій редакції:

" 1. Первісний позов - задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47, ) сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

4. Зустрічний позов - задовольнити частково.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, ) суму основного боргу в розмірі 13 166 (тринадцять тисяч сто шістдесят шість) грн 54 коп та витрати зі сплати судового збору в розмірі 197,49 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовити."

Також відповідною постановою скасовано частково додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.03.2024 та викладено резолютивну частину в такій редакції:

"Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (вх. №2-425/24 від 14.03.2024) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 916/1877/23 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (вх. № 10463/24 від 12.03.2024) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 916/1877/23 - задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адонара Агро" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) грн 00 коп.

5. В задоволенні решти вимог клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Груп" - відмовити."

Одночасно судом апеляційної інстанції стягнуто з ТОВ "Сімакс Груп" на користь ТОВ "Адонара Агро" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11 632,64 грн.

Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю АДОНАРА АГРО про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Сімакс Груп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АДОНАРА АГРО - 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог зазначеного клопотання відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16.10.2024 скасовано постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2024, рішення Господарського суду Одеської області від 12.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.03.2024 у справі № 916/1877/23, а справу № 916/1877/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 справу передано судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 08.11.2024 справу прийнято до свого провадження, підготовче засідання призначено на 11.12.2024.

Позивач подав до суду заяву, якою просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: передати Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОМАРКЕТ-ЕКСПО» (Код , 66740, Одеська обл., с. Затишшя, вул. Суворова, буд. 75) на відповідальне зберігання сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон., яке було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» (, 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1) від Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» (, адреса 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47) за умови належних якісних показників, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі.

Позивач посилається на те, що відповідач - ТОВ «СІМАКС ГРУП» подало до суду відзив, в якому зазначає, що нібито не отримувало від Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» вимоги про повернення вантажу у належний спосіб та вказує, що не може зрозуміти кому повертати вантаж, адже аналогічна вимога повернення вантажу надійшла від відправника - ТОВ «Агромаркет-Експо».

Загалом, відповідач ТОВ «СІМАКС ГРУП» просить суд відмовити у задоволенні позову Крім того, згідно умов Договору транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021 (п. 5.1.) Експедитор має право покласти виконання обов`язків на третю сторону, пов`язану з Експедитором договірними та/або корпоративними відносинами.

Зазначене дає підстави позивачу вважати, що ТОВ «СІМАКС ГРУП» має можливість безперешкодно відвантажити спірне майно на користь третіх осіб та/або покласти виконання обов`язків на третю сторону, пов`язану з Експедитором договірними та/або корпоративними відносинами, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак, позивачем не доведено, що захід забезпечення, який він просить вжити, відповідає переліку заходів, передбачених ст. 137 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зауважує, що з матеріалів справи № 916/1877/23 вбачається, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2023 задоволено заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю АДОНАРА АГРО про забезпечення позову у справі № 916/1877/23. Вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю СІМАКС ГРУП () на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Дана ухвала від 31.05.2024 у справі № 916/1877/23 про вжиття заходів забезпечення позову є чинною, не скасованою.

Щодо виконання даної ухвали суду, 01.06.2023 було відкрито виконавче провадження № 71931770, яке відповідно до загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень і до сих пір відкрито. Доказів завершення зазначеного виконавчого провадження суду не надано.

Отже, позивач не обгрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом передання Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОМАРКЕТ-ЕКСПО» на відповідальне зберігання сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

З огляду на викладене, наразі діє арешт на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е; та заборона Товариству з обмеженою відповідальністю СІМАКС ГРУП () на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічні за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17, від 14.12.2022 у справі №904/1513/22, від 11.01.2024 у справі №916/3599/23 та в низці інших постанов.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки ним не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 137, 138, 139, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АДОНАРА АГРО" про забезпечення позову

Ухвала набрала чинності 06.12.2024 та може бути оскаржена протягом 10 днів до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В.В. Литвинова