РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2024Справа № 910/6125/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
доКомунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»
простягнення 1 014 607,52 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Кравченко О.П.;

від відповідача: Рикова Н.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/6125/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі також - позивач, ТОВ «Євро-Реконструкція»), до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі також - відповідач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва») про стягнення суми заборгованості за витоки гарячої води у серпні 2023 в розмірі 983 454,12 грн, інфляційних втрат в розмірі 18 814,84 грн, 3% річних в розмірі 12 338,56 грн.

29.07.2024 відповідачем подано відзив на позов, а також заявлено клопотання про витребування доказів у позивача.

08.08.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, а 15.08.2024 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив.

Суд встановив, що сторони подали заяви по суті справи в межах встановлених строків.

Враховуючи доводи представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та зобов`язання позивача надати для огляду в судове засідання оригінал письмових доказів, а саме:

- оригіналів всіх доказів, копії яких долучені до позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" та завірені адвокатом Кравченко Ольгою Петрівною;

- оригіналу повного тексту Статуту позивача.

З огляду на строки розгляду справи та на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 17.10.2024.

16.10.2024 позивач заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та просив визнати поважними причини неподання таких доказів у встановлені законодавством строки.

Відповідач, у свою чергу, 17.10.2024 надав письмові заперечення проти клопотання позивача про долучення доказів та заявив про зловживання позивачем процесуальними правами.

Крім того, 17.10.2024 позивач надав додаткові письмові пояснення щодо наявних повноважень представника позивача.

На виконання вимог суду позивач долучив оригінали письмових доказів, а в судовому засіданні 17.10.2024 було оглянуто оригінал статуту ТОВ «Євро-Реконструкція» та встановлені повноваження директора Товариства на видачу довіреностей.

У письмовій заяві від 17.10.2024 представник позивача просив суд під час дослідження доказів звернути увагу на оригінал договору № 31 від 01.06.2015 та додатків до нього.

В судовому засіданні 17.10.2024 суд оголосив перерву до 21.11.2024.

19.11.2024 позивачем подано клопотання про повернення оригіналів письмових доказів.

Представник відповідача на початку судового засідання 21.11.2024 усно заявила про відкладення та наголосила на відсутності у представника позивача повноважень.

Суд звернув увагу на положення ст. 169 Господарського процесуального кодексу України та наголосив, що повноваження представника позивача неодноразово перевірялися судом під час підготовчого провадження, про що, у тому числі, було зазначено в ухвалах. Суд відмовив у задоволенні усного клопотання відповідача про відкладення.

Заява позивача про повернення оригіналів письмових доказів буде вирішена судом в порядку ст. 92 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін безпосередньо в судовому засіданні 21.11.2024 надали усні пояснення стосовно заявлених клопотань.

Суд, керуючись положеннями ст. 207 Господарського процесуального кодексу України визнав поважними причини пропуску для подання доказів та долучив надані позивачем 16 та 17 жовтня докази до справи.

Крім того, суд заслухав доводи представника відповідача щодо зловживання позивачем процесуальними правами та не встановив підстав для застосування до представника позивача заходів процесуального примусу.

Суд заслухав вступне слово, провів дослідження доказів, у тому числі наданих позивачем оригіналів. Судом закінчено з`ясування обставин справи те перевірку їх доказами, проведено дебати.

У судовому засіданні 21.11.2024 проведено дебати та відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку 2 по вул. Харківське шосе в м. Києві, який отриманий ним на підставі п.п. 10-12 рішення Київради від 09.10.2014 № 270/270.

01.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (як виконавцем послуг) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (як балансоутримувачем) укладено договір № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності (далі також - договір № 31), за умовами якого балансоутримувач зобов`язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами, що знаходяться у його власності або на його балансі при наданні виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам цих послуг, в будинку відповідно до Додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 1.2. договору № 31, балансоутримувач зобов`язався утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, забезпечувати підготовку житлових будинків до опалювального періоду, зокрема утеплення місць загального користування.

У п. 2.1.7 договору № 31 сторони погодили, що виконавець послуг має право вимагати від балансоутримувача відшкодування збитків, які виникли внаслідок його дій або бездіяльності у порядку, визначеному законодавством та цим договором.

Згідно з п. 2.4.19 договору № 31, балансоутримувач зобов`язаний відшкодувати виконавцю послуг збитки, які виникли внаслідок неналежного утримання ним внутрішньобудинкових мереж, збитки і втрати, спричинені діями або бездіяльністю балансоутримувача у порядку, визначеному законодавством та цим договором, у тому числі:

- за витоки гарячої води, що перевищують сумарні норми споживання мешканців будинку, квартири яких не обладнані приладами обліку гарячої води, якщо актами, складеними відповідно до п.п. 2.4.17, 2.4.,18 цього договору не визначені винні у таких витоках особи або установи, або такі витоки сталися з вини балансоутримувача у підтверджених актами обсягах, шляхом оплати за обсяги витоків гарячої води відповідно діючих тарифів (у відповідності до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 213 від 06.07.2010).

Як вбачається з п.п. 6.1., 6.2. договору № 31, цей договір набирає чинності з 01.06.2015 і діє до 31.12.2015. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договорі вважається пролонгованим на наступний рік.

Судом встановлено, що станом на дату подання позовної заяви договір № 31 є чинним, оскільки жодна зі сторін за місяць до закінчення дії не заявила у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду.

04.08.2015 між Публічним акціонерним товариством «Київводоканал» (як стороною 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (як стороною 2) укладено договір № 14163/5-06ГВ про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води (далі також - договір № 14163/5-06ГВ), за умовами якого сторона 1 зобов`язалася надавати стороні 2 послуги з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуги з централізованого постачання гарячої води, до точки надання послуги з централізованого постачання питної холодної води, що знаходиться у сторони 2 на праві власності (на балансі, в управлінні, повному господарському віданні, в концесії тощо), обладнаної лічильником питної холодної води на відгалуженні до водопідігрівача, а сторона 2 зобов`язалася здійснювати оплату наданих послуг на умовах цього договору.

Як стверджує позивач, 01.08.2023 на електронну адресу теплопостачальної організації від районної теплової мережі (РТМ) Дарниця Комунального підприємства «Київтеплоенерго» надійшла до відома аварійна заявка № 24479, згідно з якою виявлено пошкодження в мережі ГВП на дільниці за адресою Харківське шосе, 2 (теплопункт). За погодженням з оперативним черговим дільницю відключено та розпочато роботи 01.08.200023 о 10:45, закінчено роботи 01.08.2023 о 14:30,дільницю включено 01.08.2023 о 15:00.

В серпні 2023, в результаті різкого (аномального) збільшення обсягів споживання гарячої води відповідно до показників будинкового засобу обліку мешканцями будинку за адресою м. Київ, вул. Харківське шосе, 2, ТОВ «Євро-Реконструкція» спільно з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» проведено комісійне обстеження внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання будинку.

24.08.2023, за результатами спільного комісійного обстеження, виявлено пошкодження внутрішньобудинкової мережі гарячого водопостачання будинку 2, по вул. Харківське шосе в м. Києві відповідно до Акту-припису від 24.08.2023.

01.09.2023 за результатами повторного спільного комісійного обстеження виявлено зниження температури гарячої води в мережі до 39 градусів Цельсія у зв`язку з пошкодженням трубопроводу гарячого водопостачання в місцевій системі будинку під аркою між 4 та 5 парадними. Як наслідок, недостатній тиск подачі гарячого водопостачання на верхніх поверхах будинку, у 5, 6, 7 парадних з фотофіксацією місця пошкодження.

Теплопостачальною організацією 01.09.2023 складено Акт-припис про термінове усунення пошкодження трубопроводу гарячого водопостачання, який вручено Головному інженеру ЖЕД 404 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

01.09.2023 на електронну адресу теплопостачальної організації від районної теплової мережі (РТМ) Дарниця КП «Київтеплоенерго» надійшла до відома аварійна заявка № 28145, згідно якої виявлено внутрішньодомове пошкодження 01.09.2023 14:00 в мережі ГВП на ділянці ІТП за адресою Харківське шосе, 2 (теплопункт). Дільницю відключено та розпочато роботи 01.09.2023 о 14:30.

Згідно з Актом-приписом ТОВ «Євро-Реконструкція» 01.09.2023 структурним підрозділом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» житлово-експлуатаційною дільницею - 404 було проведено перевірку технічного стану трубопроводу гарячого водопостачання в підвальних приміщеннях будинку № 2 по вул. Харківське шосе у м. Києві по причині різниці температурних параметрів у під`їздах №№ 1, 2, 3, 4 та під`їздах №№ 5, 6, 7.

За допомогою корелятора 04.09.2023 проведено обстеження ділянки трубопроводу ГВП та виявлено пошкодження діаметром 25 мм, після чого були проведені зварювальні роботи.

Позивач наголошує, що для усунення витоку води, працівниками ТОВ «Євро-Реконструкція» видано приписи від 24.08.2023 та від 01.09.2023головному інженеру ЖЕД-404 щодо усунення пошкодження на трубопроводі ГВП.

20.09.20263 після усунення пошкодження у внутрішньобудинковій системі ГВП, теплопостачальною організацією було запрошено представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з метою визначення обсягів витоків гарячої води.

Оскільки представник балансоутримувача відмовився складати Акт оформлення витоку води, то позивач в присутності мешканців та балансоутримувача склав Акт № 1 від 20.09.2023 оформлення витоку води, відповідно до якого виявлено витік гарячої води 13 204,71 куб.м.

За результатами спільної наради 04.10.2023 теплопостачальна організація запропонувала КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» протягом 20 календарних днів з моменту отримання платіжних бухгалтерських документів відшкодувати завдані збитки на суму 213 440,93 грн з урахуванням обсягів витоку води 13 204,71 куб.м. та тарифів з центрального постачання холодної води ПрАТ «Київводоканал» - 13,47 грн/куб.м.

29.11.2023 позивач направив на адресу відповідача претензію № 20.2/УПНюр/7716 про відшкодування завданих збитків витоку гарячої води у розмірі 983 454,12 грн до 08.12.2023.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, за твердженнями позивача, що станом на дату подання позовної заяви відповідач не відшкодував завдані збитки, які були спричинені витоком гарячої води.

Відповідач проти заявленого позову заперечував у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на наступне:

- відповідач не є споживачем та/або управителем житлового будинку 2 по вул. Харківське шосе у м. Києві;

- договір № 31 є розірваним з набранням чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 відповідно до частини першої Прикінцевих та перехідних положень4

- поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечує надання відповідної комунальної послуги, здійснюється співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників;

- саме виконавець комунальної послуги зобов`язаний вживати заходів до ліквідації аварій (пошкоджень), усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством.

- надані стороною позивача докази на підтвердження своїх вимог свідчать про їх безпідставність до відповідача та про недоведеність вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» у витоку гарячої води.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статті 224, 225 ГК України визначають порядок відшкодування збитків за порушення господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки,

- факт понесення збитків,

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,

- вину.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Пред`явлення вимоги про стягнення з відповідача збитків на підставі ст.ст. 224-225 ГК України покладає на позивача обов`язок довести, що у позивача з відповідачем наявні господарські зобов`язання і відповідач несе відповідальність за їх порушення у тому числі у вигляді відшкодування збитків.

Крім того, позивач має довести суду порушення відповідачем його прав, чи неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, наявності та розміру збитків, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та понесеними збитками.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Вина заподіювана збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювана збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга управління багатоквартирним будинком. Вказана послуга включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем).

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у разі виявлення у будівлі витоків гарячої, питної води із внутрішньобудинкових мереж гарячого, централізованого водопостачання протягом періоду, за який здійснюється розрахунок за відповідні комунальні послуги, споживачі мають право вимагати від особи, з вини якої стався такий витік, відшкодування їм вартості розподіленого на них відповідно до частини третьої цієї статті обсягу гарячої, питної води в частині, що перевищує обсяг, визначений за допомогою вузлів розподільного обліку, та для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, - відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між ТОВ «Євро-Реконструкція» як виконавцем комунальної послуги та мешканцями будинку 2 по вул. Харківське шосе у м. Києві укладені публічні індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без обслуговування внутрішньобудинкових систем. За умовами вказаних договорів, виконавець послуг не здійснює обслуговування (експлуатацію, налагоджування), ремонт та не отримує від споживачів кошти за такі витрати.

Отже, доводи відповідача про обов`язок саме позивача обслуговувати внутрішньобудинкові системи в спірному будинку є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону передбачено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів.

У такому разі виконавець або управитель не пізніше 30 днів з дати припинення договорів має здійснити остаточне нарахування плати за надані послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих відповідних послуг.

До затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками, а в разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах - виконавчим органом місцевої ради (або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг). Умови таких договорів, що суперечать положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, не застосовуються, а регулювання відносин сторін договору в цій частині здійснюється згідно з відповідними нормами Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками на території Дніпровського району м. Києва є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком опублікований на офіційному сайті підприємства. Положеннями типового договору (п. 1.3., 1.4.1,.6.1.) передбачено обов`язок управителя обслуговувати внутрішньобудинкові системи та нести відповідальність за заподіяну спільному майну шкоду.

Крім того, витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж житлових будинків входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2014 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», які співвласники будинку 2, по вул. Харківське шосе в м. Києві сплачують КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Більше того, з інформації, наведеної у відповідей на адвокатський запит від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації за вих. № 103-7679 від 20.09.2024 та від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за вих. № 103/45-3708 від 23.09.2024, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води багатоквартирного будинку № 2 по вул. Харківське шосе, в м. Києві, здійснювалось КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з 2015 року на підставі публічного договору приєднання (до березня 2024 року) і включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового приміщення. Поточний ремонт передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу інженерних мереж.

Наведеними вище обставинами підтверджується обов`язок відповідача обслуговувати внутрішньобудинкові мережі. Саме відповідач несе відповідальність за неналежне обслуговування, яке може призвести до аварійних ситуацій, у тому числі до витоку гарячої води та завдання збитків.

ТОВ «Євро-Реконструкція» не обслуговує внутрішньобудинкові системи ГВП в будинку 5 по вул. Харківське шосе у м. Києві, а обслуговування здійснюється КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Факт наявності вини відповідача підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- Актом-приписом від 01.09.2023;

- Аварійною заявкою № 28145 від 01.09.2023;

- проведеним 04.09.2023 обстеженням аварійної ділянки;

- приписами від 24.08.2023 та від 01.09.2023 про усунення недоліків;

- Протоколом № 1/10 від 04.10.2023 спільної наради;

- листом відповідача від 28.05.2024 № 103/5-2241 про згоду відшкодувати збитки з витоку гарячої води.

Суд також надав оцінку розрахунку завданих збитків, який позивач виклав у позовній заяві.

Обсяги витоків гарячої води із внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання будинку, внаслідок їх пошкодження, розраховані як різниця між обсягом гарячої води розрахованому за середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду, в зв`язку із пошкодженням внутрішньобудинкової мережі гарячого водопостачання (витоком гарячої води у будинку).

Надання послуг з постачання гарячої води, що надавалися протягом серпня 2023 року, підтверджуються актом постановки на облік приладу комерційного обліку споживача, показниками засобу облік, які додані до позовної заяви.

Тож, фактичних обсяг спожито гарячої води за серпень 2023 становить 13 724 куб.м., а обсяг гарячої води, розподілений між споживачами будинку дорівнює 777 куб.м. Отже, обсяг витоку гарячої води у зв`язку з пошкодженням становить 12 947 куб.м. (13 724-777), що відповідно до Тарифу на послугу з постачання гарячої води для населення, встановленого розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 30.09.2022 № 674 становить 75,96 грн.

Розмір завданих збитків з урахуванням тарифів складає 983 454,12 грн та документально підтверджений позивачем.

Виток гарячої води з внутрішньобудинкової системи ГВП стався з вини відповідача, а відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, обсяг витоку гарячої води з внутрішньобудинкової системи ГВП розподіляються на особу, з вини якої стався цей виток, у даному випадку - на відповідача.

Оскільки позивачем доведено наявність підстав для стягнення збитків (їх розмір), протиправність поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, то позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за витоки гарячої води у серпні 2023 в розмірі 983 454,12 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 18 814,84 грн інфляційних втрат та 12 338,56 грн 3% річних за загальний період нарахування з 09.12.2023 по 09.05.2024.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 12 338,56 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню на суму 18 814,84 грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що ТОВ «Євро-Реконструкція» довело, а КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не надало доказів на спростування факту завдання збитків у зв`язку з витоком гарячої води у серпні 2023, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 9-Г; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ) суму заборгованості за витоки гарячої води в розмірі 983 454,12 грн, інфляційні втрати в розмірі 18 814,84 грн, 3% річних в розмірі 12 338,56 грн та судовий збір в розмірі 15 219,15 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2024 року.

Суддя Ю.О.Підченко