ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 915/357/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючої), Ємця А.А. і Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Швидак С.В.,

представників учасників справи:

позивача - приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - Курбанов А.В. (за довіреністю від 06.11.2023 № 06/11-47),

відповідача - акціонерного товариства "Миколаївобленерго" - Громенко К.Л. - адвокат (довіреність від 22.01.2024 № 01.01/01-47/17),

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024

(суддя Смородінова О.Г.) та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 (головуючий - суддя Савицький Я.Ф., судді: Богацька Н.С. і Колоколов С.І.)

у справі № 915/357/23

за позовом Компанії

до акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (далі - Товариство)

про стягнення 76 471 843,84 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Компанія вернулася з позовом до Товариства в якому (у редакції заяви про збільшення позовних вимог від 23.02.2024) просило стягнути заборгованість за договором про врегулювання небалансів електричної енергії у розмірі 71 713 217,54 грн. на рахунок із спеціальним режимом використання за балансуючу електричну енергію та небаланси електричної енергії НОМЕР_2, а також 3% річних у розмірі 1 585 442,47 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 173 183,83 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за укладеним між сторонами договором в частині повноти та вчасності здійснення розрахунків за період січень, березень-квітень, жовтень 2022 року, січень-лютий, квітень 2023 року.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції, постанов суду апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024:

- позов задоволено частково;

- закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Товариства на користь Компанії основного боргу в розмірі 61 542 921,95 грн. у зв`язку із відсутністю предмета спору;

- стягнуто з Товариства на користь Компанії основний борг у розмірі 5 000 000 грн., 3 % річних у розмірі 1 412 969,63 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 888 603,56 грн. та 128 907,67 грн. судового збору;

- у решті позовних вимог в частині стягнення з Товариства основного боргу в розмірі 5 170 295,59 грн., 3 % річних у розмірі 172 472,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 284 580,27 грн. відмовлено;

- повернуто Компанії з Державного бюджету України судовий збір у загальному розмірі 853 004,62 грн.

Судові рішення мотивовані наявністю підстав для часткового задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Компанія просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 в частині відмови у стягненні з відповідача основного боргу у розмірі 5 170 295,59 грн., 3% річних у розмірі 172 472,84 грн, інфляційних втрат у розмірі 284 580,27 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник посилається на таке:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме застосування в сукупності наступних правових норм: статті 70, частин четвертої, п`ятої та сьомої статті 75, статті 76 Закону України "Про ринок електричної енергії", пунктів 7.3.1, 7.7.3, 7.8.1 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), пунктів 1.1, 2.1, 3.1, 3.2 додатку 10 Правил ринку, пунктів 9.1.4, 9.1.15, 9.14.3 та розділу Х Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311, Порядку врегулювання спорів, що виникають між суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.02.2019 за № 156; статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України;

- оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального права (статей 76, 79 ГПК України), що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору та підлягають скасуванню на підставі пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази.

Доводи іншого учасника справи

Товариство у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх помилковість та про законність і обґрунтованість рішень судів апеляційної інстанції, і просить рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено таке.

Товариство приєдналось шляхом подання заяви-приєднання до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору №0513-01041, дата акцептування 26.04.2019), про що свідчить адресований відповідачу лист Компанії від 26.04.2019 №01/15424.

З даного листа також вбачається, що з дати акцептування Товариство набуло статусу учасника ринку та є таким, що приєдналося в цілому до договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - Договір) та прийняло на себе всі права та зобов`язання учасника ринку - сторони, відповідальної за баланс, визначені договором та Правилами ринку.

Відповідно до пункту 1.1 Договору останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому.

На підставі цього Договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ (пункт 1.2 Договору).

Умови Договору затверджувалися наказом позивача від 01.06.2021 № 303 та в подальшому - наказом від 31.01.2022 №58.

За умовами Договору:

- СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (пункт 1.3);

- ОСП (оператор системи передачі) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку (пункт 1.4);

- врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (пункт 1.5);

- вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратор розрахунків - позивач) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії (пункт 2.1);

- порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (пункт 2.2);

- ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (підпункт 2 пункту 3.2);

- ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку (підпункт 1 пункту 3.3);

- СВБ зобов`язана здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку (підпункт 5 пункту 3.5);

- виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку та згідно з умовами цього Договору (пункт 5.1 Договору);

- якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП (пункт 5.7);

- ОСП надає СВБ у паперовому/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП) два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано (пункт 5.9);

- СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП; пункт 5.10);

- договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (пункти 9.1, 9.2);

- додатком до цього договору є акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (пункт 11).

У матеріалах справи наявні листи позивача, адресовані учасникам ринку електричної енергії, в яких зазначено, що зауваження до виставлених актів купівлі-продажу розглядатимуться виключно у випадку, якщо вони підкріплені відповідними обгрунтовуючими матеріалами (посилання на модуль системи ММS зі скрін-шотами даних, що відрізняються від наведених у даному акті, посилання на нормативний документ тощо). У разі невиконання таких вимог, звернення від учасників ринку не розглядатимуться.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на електронну адресу відповідача, разом із супровідними листами, направлялися на підпис акти-корегування (врегулювання), підписані електронним кваліфікованим підписом представника позивача:

- від 28.06.2022 №ВР/22/01-0513 (за січень 2022) на суму 18 255 448,74 грн.;

- від 10.08.2022 №ВР/22/03-0513 (за березень 2022) на суму 14 814 123 грн.;

- від 11.05.2023 №ВР/22/03-0513 (за березень 2022 ) на суму 4 847,18 грн.;

- від 16.09.2022 №ВР/22/04-0513 (за квітень 2022) на суму 5 170 295,59 грн.;

- від 04.09.2023 №ВР/22/10-0513 (за жовтень 2022) на суму 15 836 326,75 грн.;

- від 30.03.2023 №ВР/22/12-0513 (за грудень 2022) на суму 4 148 541,37 грн.;

- від 21.04.2023 №ВР/23/01-0513 (за січень 2023) на суму 24 934 160,29 грн.;

- від 10.05.2023 №ВР/23/02-0513 (за лютий 2023) на суму 293 575 грн.;

- від 30.04.2023 №ВН/23/04-0513 (за квітень 2023) на суму 73 199,24 грн.

Як докази направлення відповідачу актів коригування (врегулювання) позивачем до матеріалів справи долучено копії скріншотів сторінок електронного документообігу Компанії.

Крім того, позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставляв відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури), сформовані на основі вказаних актів-коригування (врегулювання), які СВБ (АТ Миколаївобленерго) зобов`язаний був сплатити АР на рахунок із спеціальним режимом використання за балансуючу електричну енергію та небаланси електричної енергії.

Так, на виконання умов Договору та пунктів 7.3.1, 7.7.3 Правил ринку позивач сформував та виставив відповідачу рахунки:

- від 23.09.2022 №208 (за січень 2022) на суму 18 255 448,74 грн;

- від 02.12.2022 №253 (за березень 2022) на суму 14 814 123,00 грн;

- від 12.05.2023 №014 (за березень 2022) на суму 4 847,18 грн;

- від 05.01.2023 №230 (за квітень 2022) на суму 5 170 295,59 грн;

- від 04.09.2023 №436 (за жовтень 2022) на суму 15 836 326,75 грн;

- від 21.12.2023 №211 (за грудень 2022) на суму 4 148 541,37 грн;

- від 08.01.2024 №438 (за січень 2023) на суму 24 934 160,29 грн;

- від 18.01.2024 №450 (за лютий 2023) на суму 293 575,00 грн;

- від 26.04.2023 №590 (за квітень 2023) на суму 73 199,24 грн.

Всього виставлено рахунків на загальну суму 83 530 517,16 грн.

Отримання рахунків-фактур для оплати електричної енергії з метою врегулювання небалансів відповідачем не заперечувалося. Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків виконував частково із простроченням виконання грошового зобов`язання.

Так, за даними позивача, станом на 23.02.2024 (остання заява позивача про збільшення позовних вимог), зобов`язання відповідача по виставленим рахункам були виконані частково на суму 11 817 299,62 грн, у тому числі по рахункам за січень, березень (рахунок від 02.12.2022№253), грудень 2022 року.

За даними позивача, за відповідачем у спірних правовідносинах обліковується заборгованість за Договором у розмірі 71 713 217,54 грн, у тому числі за січень, березень-квітень, жовтень 2022 року, січень-лютий, квітень 2023 року.

У матеріалах справи також наявні такі документи, надані позивачем:

- акти зарахування зустрічних однорідних вимог у спірних правовідносинах;

- акт від 30.04.2022 надання послуги згідно з Договором від 24.05.2019 № 0513-03041;

- додаткова угода від 28.12.2021 до Договору про надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 24.05.2019 № 0513-03041.

- акт звірки взаємних розрахунків, з додатком до нього.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- акти-корегування (врегулювання) до актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (2 шт.);

- листування учасників справи щодо завантаження даних комерційного обліку за період березень-квітень 2022 року;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 30 вересня 2023 року;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2022 рік;

- план ремонту та відновлення інфраструктури Товариства станом на 29.09.2023;

- листування Товариства щодо арешта рахунків;

- наказ Міністерства енергетики України від 08.01.2024 № 6 "Про заходи зі зменшення взаємної заборгованості на ринку електричної енергії та листування учасників справи на виконання вказаного наказу";

- платіжні інструкції щодо погашення заборгованості;

- акти зарахування зустрічних однорідних вимог у спірних правовідносинах;

- акт звірки взаємних розрахунків, з додатком до нього.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи у стягненні основного боргу у розмірі 5 170 295,59 грн., виходили з того, що вказана сума була нарахована позивачем за квітень 2022 року (рахунок від 05.01.2023 №230), а при розгляді іншої справи - №916/1659/22, рішення в якій набрало законної сили, судом було встановлено, що з боку Компанії, як учасником ринку, була вчинена низка порушень, що призвела до формування недостовірних рахунків за квітень 2022 року за Договором та некоректного акта-коригування за квітень 2022 року, що свідчить про безпідставність відповідних вимог позивача у даній справі №915/357/23.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з встановлення обставин допущення відповідачем прострочення своїх грошових зобов`язань перед позивачем.

Вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено судом частково.

Так, перевіривши розрахунки, долучені позивачем до позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку щодо його необґрунтованості, оскільки у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу за рахунком від 05.01.2023 №230 на суму 5 170 295,59 грн. (за квітень 2022 року), визналися необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо нарахуванням процентів річних та інфляційних втрат, пов`язаних із простроченням виконання зобов`язання по вказаному рахунку, а, отже, у стягненні з відповідача 3% річних у розмірі 172 472,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 284 580,27 грн. судом відмовлено.

В іншій частині вимог розрахунок визнано судом правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 412 969,63 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 888 603,56 грн. судом першої інстанції були задоволені.

Одночасно, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, суд першої інстанції встановивши, що в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості за Договором у розмірі 61 542 921,95 грн. відсутній предмет спору, визнав, що відповідне зобов`язання є припиненим.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Компанія звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024 в частині відмови у стягненні основного боргу у розмірі 5 170 295,59 грн., 3% річних у розмірі 172 472,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 284 580,27 грн.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції в силі в даній частині, виходив з такого.

Обставини, які були встановлені судами у справі №916/1659/22 не потребують доказування при розгляді даної справи.

Так, у зазначеному рішенні було встановлено та не оспорено учасниками судового провадження у справі № 916/1659/22, що у квітні 2022 року мав місце технічний збій в роботі центрального сервера автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) внаслідок обстрілів об`єктів критичної інфраструктури України.

Господарським судом у справі № 916/1659/22 визначено наступне: "Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", виступаючи у спірних правовідносинах як ППКО, листом №01-4953/03-вих від 27.04.2022 проінформувало позивача, який, в свою чергу, діяв у цих правовідносинах в якості АКО, про відмову центральної серверної платформи інтеграції, обробки та розрахунку даних комерційного обліку для платформи MMS, у зв`язку з чим в подальшому Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проводили численні наради щодо шляхів вирішення зазначеної ситуації з метою стабілізації надання даних.

Крім того, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" неодноразово зверталося до позивача з приводу того, що за період 14, 16-30 квітня 2022 року на платформі Market Management System (MMS) за 1 версією ВП "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ППКО) було передано некоректні погодинні значення електричної енергії, що призвело до позитивних погодинних небалансів за зазначений період, при цьому відповідач не мав можливості самостійно відкоригувати завантажені погодинні обсяги у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень, а тому для вирішення даного питання пропонував Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" надати Акціонерному товариству "Миколаївобленерго" функції ППКО по віртуальній точці 62ZV19012G69893U для завантаження достовірних погодинних обсягів за вказані дати, після чого за результатами внесених достовірних даних позивач мав би можливість перерахувати обсяги небалансів та сформувати належний рахунок-фактуру з коригованими даними, що підтверджується наявними у матеріалах справи листами №01.01/31-1798 від 29.04.2022, №04.01/31-59 від 10.05.2022 та №01.01/31-1924 від 16.05.2022.

Робота центрального серверу АСКОЕ, а також формування та надання даних комерційного обліку до ВП "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у звичному режимі були відновлені лише у травні місяці 2022 року.

При цьому, не зважаючи на обізнаність позивача ще у квітні місяці 2022 року про збій в роботі центрального сервера автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії та завантаження некоректних показників, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" лише 07.05.2022 надало відповідачу можливість змінити ППКО по віртуальній точці та, відповідно, можливість завантажувати на платформу MMS дані замість Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". Однак, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" було позбавлене можливості перезавантажити дані за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року, оскільки позивач закрив канали зв`язку за квітень місяць 2022 року.

Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує на тому, що сам позивач у листах №01/18186 від 10.05.2022 та №01/21738 від 03.06.2022 зазначив про те, що недостовірність даних комерційного обліку за квітень місяць 2022 року має наслідком виставлення некоректних рахунків, що призводить до фінансових збитків учасників ринку (зокрема, Акціонерного товариства "Миколаївобленерго").

Водночас у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні процесуального закону доказу на підтвердження того, що ним було проведено перерахунок обсягів небалансів за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року (11.04.2022-30.04.2022), за результатами якого скориговано вартість небалансу електричної енергії за вказаний період, заборгованість за який заявлена Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" до стягнення у даній справі."

Крім того, судом у справі №916/1659/22 зазначено, що "Наданий позивачем до суду першої інстанції рахунок-фактура №230 від 05.01.2023 жодним чином не підтверджує факт проведення врегулювання небалансів з урахуванням коректних даних (належних/правильних обсягів небалансів), оскільки, по-перше, за своєю правовою природою вказаний рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати, та не включає в себе жодних відомостей про обсяги небалансів; по-друге, зазначений рахунок виставлено за квітень місяць 2022 року, тобто повний місяць, у той час як у цій справі заборгованість заявлена за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року."

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий позивачем у даній справі (№915/357/23) рахунок-фактура від 05.01.2023 №230 визначає заборгованість за повний місяць квітень 2022 року і у вказаній рахунок увійшли подекадні розрахунки, які (як було встановлено судом по справі №916/1659/22) були сформовані на підставі некоректних даних, що свідчить про те, що рахунок від 05.01.2023 №30 є неправильним, а визначена позивачем заборгованість у розмірі 5 170 295,59 грн. безпідставною.

У позивача відсутні первинні документи, які підтверджують факт врегулювання небалансів на підставі скорегованих даних за квітень 2022 року, тому рахунок від 05.01.2023 №30 не підлягає оплаті.

Крім того, позивач не дотримався приписів пункту 10.2.26 глави 10.2 розділу 10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії щодо правового регулювання відносин на ринку електричної енергії.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною подання касаційної скарги стала незгода Компанії з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення основного боргу в розмірі 5 170 295,59 грн. та похідних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 172 472,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 284 580,27 грн. В іншій частині судові рішення не оскаржуються жодним учасником справи.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс. За результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Питання розрахунків на ринку електричної енергії, в тому числі обчислення небалансів електричної енергії, визначені розділом V Правил ринку.

Згідно з пунктами 5.14.1 - 5.14.3 глави 5.14 розділу V Правил ринку (у редакції, що діяли у період формування спірного акту-корегування) передбачено, що розрахунки за небаланси електричної енергії включають обчислення небалансу електричної енергії шляхом проведення розрахунків для кожного торгового дня: 1) небалансів електричної енергії кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня; 2) кредиту та дебету за небаланси електричної енергії для кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня.

Пунктом 5.28.1 глави 5.28 розділу V Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.

Відповідно до пункту 5.29.4 глави 5.29 Правил ринку для кожного розрахункового місяця здійснюються 3 подекадні розрахунки - один для кожної декади. У контексті подекадних розрахунків АР переглядає щоденні звіти про розрахунки, видані протягом відповідного періоду, і визначає та коригує будь-які помилки в дебетуванні і кредитуванні небалансів електричної енергії. Подекадний розрахунок здійснюється не пізніше четвертого робочого дня після 11, 21 та останнього дня розрахункового місяця.

Пунктом 5.29.6 глави 5.29 Правил ринку визначено, що для кожного розрахункового місяця здійснюється підсумковий розрахунок з урахуванням врегулювання за попередні 6 місяців. У контексті підсумкових розрахунків АР (адміністратор розрахунків) переглядає щоденні звіти про розрахунки, видані протягом кожного з попередніх шести місяців, і визначає та коригує будь-які помилки в дебетуванні і кредитуванні небалансів електричної енергії. АР також перевіряє дані обчислень, що використовувались у щоденних розрахунках за будь-яких надзвичайних ситуацій протягом відповідного періоду, ураховуючи новіші дані.

Основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (зі змінами).

Відповідно до пункту 2.1.1 названого Кодексу комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО (адміністратор комерційного обліку) та здійснюється ППКО (постачальник послуг комерційного обліку) відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Згідно з пунктом 2.1.2 Кодексу комерційного обліку метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у визначений проміжок часу для її подальшого використання та здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Пунктом 2.3.1 Кодексу комерційного обліку визначено, що ППКО зобов`язані, зокрема, формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1.2.1 Кодексу комерційного обліку автоматизована система комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) - це різновид автоматизованої системи, що складається із засобів вимірювальної техніки, а також з устаткування, що забезпечує збір, обробку, збереження та відображення інформації, засобів зв`язку та синхронізації часу, функціонально об`єднаних для забезпечення комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Питання застосування принципу правової визначеності розкрито Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21.

У цій справі Велика Палата Верховного Суду звернулася до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії"(Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення ЄСПЛ від 29 листопада 2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви міста Лупені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11, п. 123). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення ЄСПЛ від 22 листопада 1995 року у справі "С. В. проти Сполученого Королівства" (S. W. v United Kingdom), заява № 20166/92, п. 36).

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom), заява № 27238/95, ЄСПЛ наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Так, у справі № 916/1659/22 за позовом Компанії до Товариства про стягнення боргу у загальній сумі 4 880 400, 78 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 4 732 415,16 грн., 3 % річних у сумі 20 210,41 грн. та інфляційні втрати в сумі 127 775,21 грн., в якій позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором у частині оплати небалансу електричної енергії за період 11.04.2022-30.04.2022, прийнято постанову Південно-західним апеляційним господарським судом від 23.08.2023, якою у задоволенні позову відмовлено. Зокрема, суд виходив з такого:

- на виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий період 11.04.2022 - 30.04.2022 на загальну суму 4 732 415,16 грн;

- у квітні місяці 2022 року виник технічний збій у роботі центрального сервера автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) внаслідок обстрілів об`єктів критичної інфраструктури України;

- листом № 01-4953/03-вих від 27.04.2022 Підприємство, виступаючи у спірних правовідносинах як постачальник послуг комерційного обліку (ППКО), проінформувало позивача, який, в свою чергу, діяв у цих правовідносинах в якості адміністратора комерційного обліку (АКО), про відмову центральної серверної платформи інтеграції, обробки та розрахунку даних комерційного обліку для платформи MMS;

- відповідач неодноразово звертався до позивача з приводу того, що за період 14, 16 - 30 квітня 2022 року на платформі MMS за 1 версією ВП "Енергоатом-Трейдинг" ППКО було передано некоректні погодинні значення електричної енергії, що призвело до позитивних погодинних небалансів за зазначений період;

- відповідач не мав можливості самостійно відкоригувати завантажені погодинні обсяги у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень;

- робота центрального серверу АСКОЕ, а також формування та надання даних комерційного обліку у звичному режимі були відновлені лише у травні місяці 2022 року;

- не зважаючи на обізнаність позивача ще у квітні місяці 2022 року про збій в роботі центрального серверу АСКОЕ та завантаження некоректних показників, позивач лише 07.05.2022 надав відповідачу можливість змінити ППКО по віртуальній точці та, відповідно, можливість завантажувати на платформу MMS дані замість позивача;

- однак, відповідач був позбавлений можливості перезавантажити дані за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року, оскільки позивач закрив канали зв`язку за квітень місяць 2022 року;

- доказів щодо проведення позивачем перерахунку обсягів небалансів за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року (11.04.2022 - 30.04.2022), за результатами якого скориговано вартість небалансу електричної енергії за вказаний період відсутні;

- рахунок-фактура від 05.01.2023 № 230 не підтверджує факт проведення врегулювання небалансів з урахуванням коректних даних (належних/правильних обсягів небалансів);

- отже, позивач облікував основну заборгованість з порушенням пунктів 2.1.2, 2.3.1 Кодексу комерційного обліку щодо обов`язку надання достовірної інформації про обсяг спожитої електроенергії, обтяживши її компенсаційними нарахуваннями, та заявив відповідні суми до стягнення на підставі некоректних рахунків-фактур, не скорегованих з урахуванням правильних обсягів небалансів, а місцевий господарський суд залишив поза увагою таку недобросовісну поведінку останнього;

- позивач не довів факту існування основної заборгованості у заявленому до стягненні розмірі, та, як наслідок, наявності правових підстав для здійснення компенсаційних нарахувань (3% річних та інфляційних втрат) на заборгованість у такому розмірі.

Таким чином, у зазначеному рішенні суду апеляційної інстанції було встановлено та не оспорено учасниками справи №916/1659/22, що у квітні місяці 2022 року мав місце технічний збій у роботі центрального сервера автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) внаслідок обстрілів об`єктів критичної інфраструктури України.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наданий позивачем у даній справі (№915/357/23) рахунок-фактура від 05.01.2023 №230 визначає заборгованість за повний місяць квітень 2022 року і у вказаний рахунок увійшли подекадні розрахунки, які (як було встановлено судом у справі №916/1659/22) були сформовані на підставі некоректних даних, що свідчить про те, що рахунок від 05.01.2023 №30 є неправильним, а визначена позивачем заборгованість у розмірі 5 170 295,59 грн. - безпідставною, тому і відмовити у задоволенні позову в даній частині.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Що ж до посилання скаржника на те, що наявним у даній справі актом звірки взаємних розрахунків з додатком №1, який був складений Компанією та Товариством на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.03.2024, Товариство визнало борг за відповідний період, то Суд зазначає таке.

Акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.09.2019 у справі № 910/14566/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Однак, судами попередніх інстанцій не встановлено наявність належних первинних документів, що підтверджують заборгованість відповідача за квітень 2022 року у розмірі 5 170 295,59 грн. згідно з рахунком від 05.01.2023 №30.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

Оскаржувані судові рішення у повній мірі відповідають вимогам процесуальних норм щодо повноти дослідження обставин справи та застосування категорій стандартів доказування.

Скаржником не доведено необхідності у формуванні висновку Верховного Суду щодо застосування наведених ним норм права у спірних правовідносинах та неправильності їх застосування судами попередніх інстанцій.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені з дотриманням норм права.

Верховний Суд вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на вказані висновки Верховного Суду, наведені у цій постанові.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції Суд вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків судів попередніх інстанції, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

З огляду на викладене визначених процесуальним законом підстав для скасування рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 не вбачається.

Судові витрати

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судовий збір за подання касаційної скарги покладається на Компанію, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 у справі № 915/357/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя І. Колос