УХВАЛА

м. Київ

09.12.2024Справа №910/14810/24
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К" та Товариства з обмеженою відповідальністю" ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ" до фізичної особи-підприємця Іваненко Юрія Валентиновича про визнання недійсними договорів надання послуг від 20.04.2018 № 070562, від 01.07.2020 №1, б/н від 21.11.2018 та стягнення 3 326 230,00 грн, 3 405 415,00 грн грошових коштів в порядку застосування наслідків недійсних правочинів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна комодітна компанія" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Іваненко Юрія Валентиновича про визнання недійсним договору надання послуг від 20.04.2018 № 070562 укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ» та Фізичною особою-підприємцем Іваненко Юрієм Валентиновичем, визнати недійсним договір від 01.07.2020 №1 укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ» та Фізичною особою-підприємцем Іваненко Юрієм Валентиновичем, стягнути з Фізичної особи-підприємця Іваненко Юрія Валентиновича на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ» 3326230,00 грн грошових коштів в порядку застосування наслідків недійсного правочину, визнати недійсним договір надання послуг б/н від 21.11.2018 укладений між Товариством з додатковою відповідальністю "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К " та Фізичною особою-підприємцем Іваненко Юрієм Валентиновичем, стягнути з Фізичної особи-підприємця Іваненко Юрія Валентиновича на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К " 3405415,00 грн грошових коштів в порядку застосування наслідків недійсного правочину.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 47 Господарського процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Частиною першою статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому, об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Суд ознайомившись із позовною заявою встановив наступне:

- позов поданий двома позивачами: Товариством з додатковою відповідальністю "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К" та Товариством з додатковою відповідальністю «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ» до фізичної особи-підприємця Іваненко Юрія Валентиновича;

- предметом спору є наступні договори: б/н від 21.11.2018 укладений між Товариством з додатковою відповідальністю "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К" та Фізичною особою-підприємцем Іваненко Юрієм Валентиновичем; від 20.04.2018 № 070562 та договір від 01.07.2020 №1 укладені між Товариством з додатковою відповідальністю «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА КОМПАНІЯ» та Фізичною особою-підприємцем Іваненко Юрієм Валентиновичем.

Отже, позовні вимоги ґрунтуються на трьох окремих договорах, що свідчить про те, що права та обов`язки позивачів з відповідачем виникли з різних підстав, які відповідно становлять самостійні предмети розгляду.

Враховуючи зазначене, спільний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме встановленню усіх обставин справи, з`ясуванню спірних правовідносин сторін, оскільки позов подано на підставі трьох договорів, кожен з яких має окреме коло фактичних обставин спору та доказів, які необхідно буде дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору, надати їм правову оцінку, зокрема, істотним умовам договорів, які є різними, встановити наявність / відсутність підстав для визнання дійсним кожного з договорів.

Однак, сумісний та одночасний розгляд всіх заявлених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного договору, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Виконання зобов`язань за кожним договором є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні договори).

Крім того, необхідно наголосити, що порушення правил об`єднання позовних вимог, якщо суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи їх не роз`єднає, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище позовні вимоги товариств ґрунтуються на трьох самостійних договорах, укладених кожним товариством з відповідачем окремо.

Таким чином, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у даній справі є три окремих договорів про надання послуг, кожен із яких, в тому числі маючи різний суб`єктний склад, відповідно і породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів (які укладені в різний період часу, мають різний об`єкт дослідження, обґрунтування різними доказами, тощо).

Отже, зазначені вимоги не пов`язані за принципом однорідності та підставами виникнення, а також не є похідними. При сумісному розгляді указаних вимог вирішення спору буде утрудненим та потребуватиме значного часу для дослідження доказів та надання оцінки всім цим обставинам у сукупності.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачами вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Також необхідно зазначити, що заявлені позивачами вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, а тому не можуть вважатися однорідними, а відтак і норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Отже, господарський суд дійшов висновку про те, що сумісний розгляд позовних вимог, що ґрунтуються на 3 різних договорах, які не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах строку, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 74, 173, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

2. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна