ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 Справа № 922/1229/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Індастріал Філдс Лімітед, м. Портсмут, Велика Британія (Industrial Fields Limited, company № 5540210 from 18.08.2005, VAT 888245278, Gatcombe House, Copnor Road, Portsmouth, England, PO3 5 EJ)
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (адреса: 61037, м. Харків, пр.-т Героїв Харкова, буд. 199; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Завод Електроважмаш" (адреса: 61089, м. Харків, пр.-т Московський, буд. 299; )
про стягнення 32741592,77 рос. руб., що еквівалентно 13803855,51 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Приянчук І. В. (ордер серії АІ № 1587018 від 10.04.2024);

відповідача та третьої особи - Бакулін А. С. (витяг з ЄДРПОУ);

ВСТАНОВИВ:

Індастріал Філдс Лімітед (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (далі - відповідач) 32741592,77 рос. руб., що еквівалентно 13803855,51 грн, з яких:

30053105,28 рос. руб. - основної заборгованості;

300531,05 рос. руб. - пені;

2387956,44 рос. руб. - 3% рінчих.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 207057,83 грн та 6594,00 євро на професійну правничу допомогу.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення АТ "Завод Електроважмаш" умов контракту на поставку продукції № 238-16/1051 від 21.04.2021 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за поставлений товар, тоді як Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" є правонаступником АТ "Завод Електроважмаш".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 08.05.2024; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Завод Електроважмаш" (далі третя особа); встановлено сторонам та третій особі строк для подання заяв по суті спору.

У підготовчих засіданнях неодноразово оголошувалась перерва.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження, ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2024 клопотання Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх. № 13232 від 22.05.2024) про витребування доказів про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Служби безпеки України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.алопідвальна, 16) інформацію щодо наявності громадянства Російської Федерації у наступних фізичних осіб:

- ОСОБА_1 (рос.: ОСОБА_2 ); дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Москва. Має паспорт громадянина Великої Британії та Північної Ірландії №527452764, що діє у період 23.03.2015 по 23.05.2025.

Якщо дана особа вийшла з громадянства рф (втратила, припинила громадянство рф) надати інформацію про дату та підстави виходу (втрати, припинення) громадянства російської федерації;

- Чернова Марина (рос.: Чернова Марина); дата народження 19.03.1960; місце народження м. Волгоград. Має паспорт громадянина Великої Британії та Північної Ірландії № 527450157, що діє у період 23.03.2015 по 23.07.2025.

Якщо дана особа вийшла з громадянства рф (втратила, припинила громадянство рф) зобов`язано надати інформацію про дату та підстави виходу (втрати, припинення) громадянства російської федерації. В іншій частині клопотання залишено без розгляду.

На виконання вказаної ухвали Служба безпеки України надала суду лист від 11.07.2024 (вх. № 17974 від 16.07.2024) щодо запитуваної інформації.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 клопотання Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх. № 11759 від 03.05.2024 та вх. № 14504 від 04.06.2024) про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Індастріал Філдс Лімітед, м. Лондон, Велика Британія (Industrial Fields Limited, company № 5540210 from 18.08.2005, VAT 888245278, Gatcombe House, Copnor Road, Portsmouth, England, PO3 5 EJ) такі документи:

- інформацію (письмові пояснення) та підтверджуючі документи про власників, членів органів управління та інших керівників Індастріал Філдс Лімітед, м. Лондон, Велика Британія, зокрема, про їх громадянство та резидентство, наявність зв`язків з Товариством з обмеженою відповідальністю ВІЗ-Сталь та іншими компаніями, які є резидентами Російської Федерації, юридичними та фізичними особами до яких застосовані санкції та чи не є вони самі такими особами;

- інформацію (письмові пояснення) та підтверджуючі документи про характер взаємовідносин Індастріал Філдс Лімітед, м. Лондон, Велика Британія з вантажовідправником та виробником за спірним контрактом Товариством з обмеженою відповідальністю ВІЗ-Сталь (620028, м. Єкатеринбург, вулиця Кірова, буд. 28, Росія). В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Позивач надав суду письмові пояснення (вх. № 19267/24 від 31.07.2024) в яких надав роз`яснення щодо витребуваних документів та інформації, а також просив суд залучити до матреріалів справи документи, витребувані в нього вказаною вище ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2024 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх. № 20617 від 16.08.2024) про витребування доказів відмовлено.

Крім того, в процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження, відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 11336/24 від 30.04.24) в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Індастріал Філдс Лімітед (м. Лондон, Велика Британія) по даній справі. В обгрунтування відзиву відповідач, зокрема, посилається на те, що у нього відсутні будь-які правові підстави для оплати на користь позивача за Контрактом №238-16/1051, оскільки умови Контракту передбачають: 1) транскордонне переведення валютних цінностей з України або переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів в іноземній валюті; 2) оплату в рублях РФ (п.3.1. Контракту), тоді як Постановою Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи у період запровадження воєнного стану» від 24.02.2024 №18 наведені дії здійснювати заборонено.

Також відповіждач вказує, що за Контрактом №238-16/1051 позивач є лише постачальником продукції, тоді як Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь», резидент Російської Федерації, є його виробником і вантажовідправником, про що сказано в специфікації до спірного Контракту. Відповідно, для поставки продукції на адресу відповідача позивач мав би її придбати у виробника (вантажовідправника) і найімовірніше таке придбання мало б відбутися на оплатній основі.

Разом з тим, відповідач вказує, що виходячи зі змісту ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 №638-IХ, Російську Федерацію визнано в Україні державою-терористом. При цьому, Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 7 грудня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 07.12.2023 №813/2023 (Додаток №2 позиція 117) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь» покладені санкції строком на 10 років (до 07.12.2033).

З огляду на викладене, відповідач вважає, що можлива передача коштів відповідачем позивачу за спірним Контрактом, може бути пов`язаною з передачею коштів позивачем виробнику - резиденту держави-терориста (до або після передачі коштів відповідачем позивачу), та юридичній особі до якої застосовані санкції, що в свою чергу може бути розцінено як співучасть відповідача у терористичній діяльності та/або як співучасть у діяльності, пов`язаній з уникненням санкційних обмежень.

Окрім того, відповідач вказує, що у нього відсутні законні підстави для уплати сум по Контракту №238-16/1051 на підставі ст. 1, 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Також відповідач вважає передчасними висновки позивача про факт правонаступництва Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» щодо прав та обов`язків Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш», оскільки в даному випадку процедура правонаступництва не завершена, а Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш» може самостійно виступати відповідачем у судовій справі.

Окрім того, відповідач також звертає увагу на помилковість здійсненого позивачем розрахунку 3% річних.

Третя особа надала суду письмові пояснення (вх. № 11344/24 від 30.04.24) в яких зазначає, що вона заперечує проти позову та підтримує позицію відповідача з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 12171/24 від 09.05.2024) в якому спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та наполягає на задловоленні заявленого позову.

Зокрема позивач вважає безпідставними посилання відповідача на неможливість здійснення розрахунків за контрактом №238-16/1051 з огляду на вимоги Постанови Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи у період запровадження воєнного стану» № 18 оскільки дана постанова була прийнята 24.02.2024, тоді зобов`язання з оплати поставленого товару виникло у АТ «Завод «Електроважмаш» (правонаступником якого є позивач) до прийняття зазначеної постанови.

При цьому, позивач наголошує на тому, що введення визначених у Постанові НБУ № 18 обмежень на оплату (проведення розрахунків) у російських та білоруських рублях не анулює заборгованість боржників, номіновані у цих валютах і не звільняє боржників від виконання своїх контрактних зобов`язань, включаючи оплату коштів за отриману продукцію, і лише тимчасово (протягом строку дії цієї Постанови НБУ №18) робить неможливим проведення суб`єктами господарювання банківських платежів/розрахунків у таких валютах. Позивач зазначає, що враховуючи дану обставину, а також недопущення спливу строку позовної давності і виникла необхідність захисту прав та інтересів позивача і подання позову в межах даної справи.

Щодо посилання відповідача на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь» яка є виробником продукції, що була поставлена за спірним Контрактом, є резидентом Російської Федерації та на нього покладено санкції строком на 10 років згідно із Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 07 грудня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», позивач зазначає, що поставка товару за контрактом відбувалася в 2021 році, тобто до початку збройної агресії Російської Федерації проти України, та застосуванння санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь». Окрім того, позивач наголошує на тому, що постачальником продукції за контрактом №238-16/1051 є саме позивач а не Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь», тодія як до позивача, не застосовано будь-яких санкцій, підприємство позивача зареєстровано за законодавством Сполученого королівства Великобританії та Північної Ірландії, його засновниками та директором не є громадяни Російської Федерації.

Також позивач вважає безпідставними доводи відповідача про те, що Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» не набуло право на обов`язків Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш», та про наявність у відповідача форс-мажорних обставин.

Відповідач надав суду заперечення (вх. № 12529/24 від 14.05.24) в яких наполягає на безпідставності доводів позивача, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, просить суд відмовити йому в задоволенні позову.

Зокрема, відповідач вважає необгрунтованими посилання позивача, як на підставу для проведення оплати, на те, що існуючий борг виник до введення в Україні воєнного стану та прийняття Постанови Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи у період запровадження воєнного стану» № 18 від 24.02.2024, оскільки зазначеною постановою введено пряму заборону на оплату у рублях Російської Федерації, і така заборона не залежить від того коли була передана продукція до повномасштабного вторгнення чи після.

Також відповідач зазначає, що станом на даний час процедура приєднання третьої особи до відповідача не є таким що відбулося, а тому відповідач не має нести відповідальність за зобов`язаннями третьої особи.

Також в процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження сторонами надавалися письмові пояснення щодо процесуальних питань пов`язаних з розглядом справи, заявлених сторонами клопотань та надання додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2024.

Судове засідання з розгляду справи по суті також неодноразово відкладалося.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2024 задоволено клопотання Акціонерного товариство "Завод Електроважмаш" (вх. № 26719 від 23.10.2024) про поновлення пропущеного строку для надання доказів та залучення їх до матеріалів справи (з урахуванням доповнень (вх. № 28452 від 12.11.2024), поновлено Акціонерному товариству "Завод Електроважмаш" строк для подання доказів та залучено документи, додані до письмових пояснень (вх. № 26719 від 23.10.2024 та вх. № 28452 від 12.11.2024) до матеріалів справи; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх. № 26739 від 23.10.2024) про поновлення пропущеного строку для надання доказів та залучення їх до матеріалів справи., поновлено Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" строк для подання доказів та залучено документи, додані до письмових пояснень (вх. № 26739 від 23.10.2024) до матеріалів справи; задоволено клопотання Індастріал Філдс Лімітед (вх. №28541 від 13.11.2024) про поновлення пропущеного строку для надання доказів та залучення їх до матеріалів справи., поновлено Індастріал Філдс Лімітед строк для подання доказів та залучено документи, додані до письмових пояснень (вх. №28541 від 13.11.2024) до матеріалів справи.

Також в процесі розгляду справи по суті відповідач надав суду клопотання (вх. № 23645/24 від 19.09.24) в якому просить суд зменшити розмір пені, річних та інфляційних на 99% від тих сум, які просить стягнути позивач, посилаючись на скрутне матеріальне становище підприємства відповідача, важливість діяльності підприємства в умовах воєнного часу, відсутність своєї вини в існуючому спорі з позивачем, тощо.

Позивач надав суду заперечення на клопотання відповідача (вх. № 26552/24 від 22.10.24) про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому вважає доводи відповідача, наведені в цьому клопотанні, необгрунтованими, просить суд відмовити в його задоволенні. Окремо позивач звертає увагу суду на те, що Рішення МКАС № 3321 від 30.09.2024 яким в аналогічних правовідносинах в повному обсязі задоволено поданий ним позов до відповідача у даній справі про стягнення боргу за зовнішньоекономічним контрактом.

Також позивач надав суду додаткові письмові пояснення (вх. № 29739/24 від 26.11.24) в яких, зокрема, зазначає, що інформація виконавчого органу (директора) компанії Індастріал Філдс Лімітед (Великобританія) та надана фінансова звітність вказують як на відсутність активної господарської (діяльності) в цілому, так і на відсутність протягом періоду збройної агресії російської федерації, будь-яких трансакцій та діяльності на російському ринку.

При цьому, позивач також наполягає на тому, що в нього відсутня заборгованість перед ТОВ «ВІЗ-Сталь» за продукцію, яку була придбана ним та передана відповідачу за контрактом на поставку продукції № 238-16/1051 від 21.04.2021.

Відповідач надав суду додаткові письмові пояснення (вх. № 29822/24 від 27.11.24) в яких, зокрема, наполягає на тому, що до спірних правовідносин має бути застосовано вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», оскільки за встановленими у Постанові КМУ від 03.03.2022 №187 критеріями Позивач відноситься до осіб, пов`язаних з державою-агресором, тоді як сплата коштів відповідачем за Контрактом №238-16/1051 підпадає під критерій виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті, про який зазначено у абзаці 5 підпункту 1 пункту 1 Постанови КМУ від 03.03.2022 №187.

На судове засідання 27.11.2024 прибули представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник позивача просить суд заявлений позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, а у випадку якщо суд дійде висновку про обгрунтованість вимог позивача зменшити розмір штрафних санкцій згідно з поданим відповідачем клопотанням.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Щодо компанії Індастріал Філдс Лімітед та її правовідносин з ДП «Завод «Електроважмаш» (АТ «Завод «Електроважмаш»).

Як свідчать матеріали справи, позивач - Індастріал Філдс Лімітед (Industrial Fields Limited, company № 5540210 from 18.08.2005, VAT 888245278, Gatcombe House, Copnor Road, Portsmouth, England, PO3 5 EJ; раніше відома як АТГ Оверсіас ЛТД) зареєстровано в Англії та Уельсі 18 серпня 2005 року за номером 5540210; згідно з документами у справі компанії № 5540210 (Індастріал Філдс Лімітед), її директорами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; місцезнаходження зареєстрованого офісу є; Gatcombe House, Copnor Road, Portsmouth, England, PO3 5 EJ; компанія існує безперервно з моменту її створення і Реєстратор компанії не вживає жодних заходів щодо виключення компанії з реєстру або її ліквідації як такої, що припинила своє існування; ті самі відомості про Індастріал Філдс Лімітед також містяться у належним чином засвідченій копії перекладу апостильованого Свідоцтва від 31 січня 2024 року про реєстрацію компанії Індастріал Філдс Лімітед у Торговому реєстрі компаній Англії та Уельсу за № 5540210.

Згідно з інформацією про акціонерів, акціонером (власником) компанії Індастріал Філдс Лімітед є компанія Шарм Комунікеншн Лімітед, яка в свою чергу зареєстрована в Англії та Уельсі 09 липня 2003 року за номером 4792083.

Згідно з документами у справі англійської компанії № 4792083 (Шарм Комунікеншн Лімітед) її директором є ОСОБА_5 ; місцезнаходження зареєстрованого офісу є: 4 Pomona Road, Shanklin, United Kingdom P037 6PF; компанія існує безперервно з моменту її створення і Реєстратор компанії не вживає жодних заходів щодо виключення компанії з реєстру або її ліквідації як такої, що припинила своє існування:

Згідно з Інформацією про акціонерів, акціонерами компанії Шарм Комунікейшн Лімітед є фізичні особи: Чернова Марина (500 простих акцій) та ОСОБА_5 (500 простих акцій).

Таким чином враховуючи, що засновником англійської компанії Індастріал Філдс Лімітед с англійська компанія Шарм Комунікейшн Лімітед, то відповідно її акціонери - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками компанії Індастріал Філдс Лімітед;

При цьому, як свідчать матеріали справи, власники компанії індастріал Філдс Лімітед - Микола Чернов та ОСОБА_6 є громадянами та резидентами Великої Британії, що підтверджується копіями їх паспортів.

Крім того, власники компанії Індастріал Філдс Лімітед - Микола Чернов та ОСОБА_6 є резидентами Великої Британії, факт їх резиденства підтверджується інформацією з посиланням на рахунок для сплати податку з доходів фізичних осіб 23131974 з першим платежем 01.04.2024 та інші платежі, що піддягають сплаті з 01.05.2024 по 01.01.2025 і будуть стягуватися автоматично шляхом прямого дебетування відповідно до попередньої домовленості із загальною сумою до сплати Ј3398.04.

Як вже зазначалось вище, директорами англійської компанії Індастріал Філдс Лімітед є: ОСОБА_4 (громадян і резидент Великої Британії) і ОСОБА_7 - громадянин та резидент Болгарії, що підтверджується копією його посвідчення особи із зазначенням адреси місця його реєстрації із перекладом з болгарської мови із офіційною печаткою перекладача.

Згідно з листом Служби Безпеки України № 8/4/1-5674 від 11.07.2024 повідомляєтся, повідомляється що інформація щодо наявності, відсутності або виходу з російського громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 - рос.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Москва, РФ, паспорт громадянина Великої Британії № НОМЕР_1 та Чернової Марини (Чернова Марина - рос.), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Волгоград, РФ, паспорт громадянки Великої Британії № НОМЕР_2 , в Службі безпеки України відсутня.

Разом з тим, згідно з наданим відповідачем листом Служби Безпеки України № 70/5/6-11255 від 16.10.2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва, РФ) має громадянство РФ, підтверджене діючим паспортом громадянина Російської Федерації № виданий 17.10.2002 р. органом 770-060 (отделение Управления Федеральной миграционной службы России по г. Москве по району Сокольники).

Суд також констатує, що з наданого третьою особою Аудиторського звіту від 12.05.2017 про результати державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» за період з 01.09.2015 по 31.01.2017 вбачається наступне.

На стор. 10 даного Аудиторського звіту зазначено, що у період з 01.09.2015 по 31.12.2015 ДП «Завод «Електроважмаш» було реалізовано продукції (товарів, робіт, послуг) на експорт 71,16% від загальної суми реалізації. Протягом 2016 року процент продукції ДП «Завод «Електроважмаш» на експорт склав 80,4%.

На стор. 40-42 Аудиторського звіту зазначається, що у період з 01.09.2015 по 31.01.2017 основними замовниками продукції підприємства були «Industrial Fields Limited», «Pitfield Traders Ltd» (Об`єднане Королівство Великобританії). Але при цьому зазначено, що здебільшого вантажоотримувачем продукції, яка була реалізована вищезазначеним замовникам, були підприємства, які знаходяться на території РФ.

Серед таких підприємств з території РФ зазначені ООО «Элмаш-ЛТО» (115419, Російська Федерація, м. Москва, вул. Орджонікідзе, буд.11, стр. 11), АО «УК «Брянский машиностроительный завод» (241015, Російська Федерація, м. Брянськ, вул. Ульянова, 26), ОАО «Верещагинский ПРМЗ «Ремпутьмаш» (617120, Російська федерація, Пермський край, Верещагінський район, Верещагіно, вул. Карла Маркса, 17); ООО «АЕ5000» (Російська Федерація, м. Бєлгород, Михайлівське шосе, буд.23); ОАО «Ярославский ВРЗ «Ремпутьмаш» (Російська Федерація, 150020, м. Ярославль, вул. Пролетарська, 4-я, д. 3); ОАО «Пермский МРЗ «Ремпутьмаш» (Російська Федерація, 614000, м. Пермь, вул. Радянська, буд.1) тощо.

Тобто, Індастріал Філдс Лімітед протягом зазначеного проміжку часу поставляв продукцію виробництва ДП «Завод «Електроважмаш» підприємствам залізничної галузі росії.

На стор. 43 Аудиторського звіту наводяться пояснення заступника директора з юридичних питань ДП «Завод «Електроважмаш», що підприємство, починаючи з 2004 року шукало шляхи отримання та розвитку ринку продукції для будівництва та модернізації тепловозів та електровозів. До того тривалий проміжок часу підприємство майже не мало реалізації продукції на зазначеному ринку. Єдиним найзначнішим виробником тепловозів у Hосії є ЗАТ «Трансмашхолдінг» (далі ТМХ), що володіє тепловозобудівними підприємствами. ДП «Завод «Електроважмаш» разом з ТМХ постійно приймав участь в розробці нових моделей тепловозів та електровозів. При цьому, ТМХ висував додаткові жорсткі умови співпраці, зокрема такі як представлення лише Hосійського сертифікату походження, а не Українського та навіть відкриття комплексної збірки обладнання на території РФ. ДП «Завод «Електроважмаш» не мало можливості задовільнити всі вказані вимоги ТМХ. Протягом перемовин, що проводились між підприємствами з боку ТМХ було запропоновано залучити посередників, які б мали можливість взяти на себе всі ризики та виконання додаткових функцій, що не можуть бути виконані безпосередньо ДП «Завод «Електроважмаш». На роль компанії посередників були запропоновані «Pitfield Traders Ltd» та «Industrial Fields Limited».

З викладеного вбачається, що зародження господарських відносин між ДП «Завод «Електроважмаш» та Індастріал Філдс Лімітед відбулося з ініціативи російської залізничної корпорації ЗАТ «Трансмашхолдінг» спеціально з метою полегшення входження ДП «Завод «Електроважмаш» на російський ринок та подальшої участі у ньому. В подальшому ж, Індастріал Філдс Лімітед став для ДП «Завод «Електроважмаш» посередником у взаємовідносинах з російськими суб`єктами господарювання.

В 2016 році січні 2017 року обсяг реалізації продукції на замовлення «Industrial Fields Limited» становив 50,35% від загального обсягу реалізації (стор. 41 Аудиторського звіту).

Отже, у той час Індастріал Філдс Лімітед був не тільки постачальником для ДП «Завод «Електроважмаш», але й головним замовником його продукції та послуг, якому реалізовувалося більше половини від усього обсягу реалізації продукції АТ «Завод «Електроважмаш».

З рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 27.09.2024 у справі 19/2024 та наданих Індастріал Філдс Лімітед документів в межах даної справи вбачається що правовідносини між Індастріал Філдс Лімітед та АТ «Завод «Електроважмаш» існували і в 2021 році.

Таким чином, Індастріал Філдс Лімітед принаймні до 2021 року був тісно пов`язаний з російським ринком, зокрема був як замовником так і постачальником продукції АТ «Завод «Електроважмаш» для Російських суб`єктів господарювання.

Разом з тим, як стверджує позивач, кінцеві бенефіцірні власники компанії Індастріал Філдс Лімітед, які є громадянами та резидентами Великої Британії та Північної Британії і тривалий час там проживають, не розділяють політику РФ щодо вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року та проведення на території України воєнних дій, та після початку війни закрили своє представництво у Російській Федерації (що також підтверджується Випискою із державного реєстру акредитованих філіалів, представництв іноземних юридичних осіб, Інформаційним листом про внесення записів в державний реєстр акредитованих філіалів, представництв іноземних юридичних осіб, а також повідомленням про зняття з обліку іноземної організації в податковому органі).

При цьому, ОСОБА_1 та Чернова Марина не є санкціонованими особами як за законодавством України, так і за законодавством Великої Британії та Північної Ірландії, що підтверджується фактом їх відсутності у списку санкціонованих осіб України та Сполученого королівства.

За інформацією, наданою компанією Індастріал Філдс Лімітед з доданою фінансовою (бухгалтерською) звітністю, з початку 2022 року операційна діяльність компанії була зупинена; у зв`язку з введенням санкцій банківські операції між Великобританією і Росією були припинені; окрім закриття представництва у 2022 році у Росії, були закриті всі банківські рахунки у Росії.

Щодо правовідносин Індастріал Філдс Лімітед та ТОВ «ВІЗ-СТАЛЬ», м. Екатеринбург, Свердловська обл., Росія щодо придбання продукції, яка в подальшому поставлялася ДП «Завод «Електроважмаш» на підставі Контракту на поставку продукції № 238-16/1051 від 26.04.2021.

Як свідчать матеріали справи, Індастріал Філдс Лімітед на умовах Контракту № 238-16/1051 було поставлено АТ «Завод «Електроважмаш» металопродукцію (сталь анізотропну) виробництва ТОВ «ВІЗ-Сталь» у кількості 393,84 тони у період з 27 травня по 09 червня 2021 року на загальну суму 60 млн. 618 тис. 67 російських рублів 28 кол. Проте, як стверджує Індастріал Філдс Лімітед, АТ «Завод «Електроважмаш» не в повному обсязі виконало свої зобов`язання з її оплати, що і зумовило необхідність звернення Індастріал Філдс Лімітед до суду з позовом який розглядається в межах даної справи.

Разом з тим, як зазначає Індастріал Філдс Лімітед, метало продукція (сталь анізотропна), що є предметом вказаного контракту та була ним поставлена АТ «Завод «Електроважмаш», була придбана Індастріал Філдс Лімітед у ТОВ «ВІЗ-Сталь» згідно з Контрактом на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року (далі - Контракт з ТОВ «ВІЗ-Сталь»).

Суд констатує, що згідно з п. 1.1. Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь», ТОВ «ВІЗ-Сталь», як продавець, при наявності оплати зобов`язується відвантажити, а Індастріал Філдс Лімітед, як покупець, зобов`язується оплатити та прийняти металопродукцію згідно з щомісячними специфікаціями (заказами на поставку продукції), які є невід`ємними частинами договору.

Згідно із пунктом 2.3 Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь», розрахунки за замовлену продукцію здійснювалися на умовах 100% передоплати.

Відповідно до пункту 2.5 Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь», для остаточного розрахунку Продавець (ТОВ «ВІЗ-Сталь») направляє Покупцю (Індастріал Філдс Лімітед) рахунок на фактичну відвантажену продукцію, при невідповідності вартості відвантаженої продукції сум і передоплати, здйсненої Покупцем:

2.5.1. Покупець протягом 60 календарних днів після закінчення місяця відвантаження, направляє Продавцю вимогу про повернення надмірно сплачених грошових коштів, які Продавець повертає протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги Покупця. Продавець вправі зарахувати надмірно сплачені Покупцем грошові кошти в рахунок сплати продукції за іншим замовленням на поставку продукції в межах цього Контракту, що припиняє зобов`язання Продавця з їх повернення. За період з дати перерахування Покупцем грошових коштів на рахунок Продавця до моменту пред`явлення Покупцем вимоги з повернення надмірно сплачених грошових коштів і спливу строку для їх повернення не підлягають сплаті відсотки за статтею 395 ГК ВФ.

2.5.2. Покупець здійснює доплату різниці протягом 30 календарних днів з дати рахунку Продавця із посиланням на номер рахунку і номер Контракту, якщо вартість відвантаженої продукції ви ліс суми передоплати.

Пунктом 13.1 Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь» встановлено строк дії Контракту з 01 квітня 2021 року до 31 березня 2022 року в частині розміщення (прийняття) специфікацій (замовлень на поставку продукції) на поставку продукції і виконання зобов`язань з відвантаження продукції згідно з погодженими специфікаціями, а в частині надання документі і проведення взаєморозрахунків до 01 листопада 2022 року.

Згідно зі специфікацією № 1 до Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь» сторонами названого контракту узгоджено, що до поставки в рамках контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь» підлягає наступна металлопродукція Сталь анізотропна виробництва ТОВ «ВІЗ-Сталь» в кількості 396 тонн на суму 52608680 рос. рублів; отримувачем продукції визначено АТ «Завод «Електроважмаш»

Як стверджує Індастріал Філдс Лімітед з посиланням на Банківські виписки СІМ, Індастріал Філдс Лімітед 05 квітня 2021 року перерахувало ТОВ «ВІЗ-Сталь» кошти в сумі 52600680 рос рублів, що є 100% передоплатою за продукцію згідно із Специфікацією № 1 до Контракту з ТОВ «ВІЗ-Сталь», а в подальшому 09 лютого 2022 року ТОВ «ВІЗ-Сталь» на умовах пункту 2.5.1 Контракту перерахувало залишок надмірно сплачених Індастріал Фідлс Лімітед грошових коштів за цим Контрактом в сумі 286912,80 рос. рублів.

З підписаного між Індастріал Філдс Лімітед та ТОВ «ВІЗ-Сталь» Акт звірки взаємних розрахунків від 08 листопада 2021 року вбачається що на дату підписання цього Акта наявний залишок надмірно сплачених Індастріал Філдс Лімітед коштів в сумі 286912,80 рублів, які, як зазначає Індастріал Філдс Лімітед, 09 лютого 2022 року ТОВ «ВІЗ-Сталь» повернуло йому.

Щодо правовідносин Індастріал Філдс Лімітед та АТ «Завод «Електроважмаш» за Контрактом на поставку продукції № 238-16/1051 від 26.04.2021.

Як свідчать матеріали справи, компанією Індастріал Філдс Лімітед було акцептовано оферту Державного підприємства «Завод «Електротяжмаш», викладену у пропозиції (заявці за вих. № 201-06/149 від 15.04.2021) на розміщення англійською компанією у виробництво та постачання на адресу підприємства сталь анізотропної марки 1 150-50S, 0,50x750 з покриттям ТШ ГОСТ 32482-2 у кількості 396 тон., та з цією метою 26 квітня 2021 року між Індастріал Філдс Лімітед та Державним підприємством «Завод «Електротяжмаш» було укладено Контракт на поставку продукції № 238-16/1051 (даті - Контракт) на загальну суму 61 566 800.00 рублів РФ.

За умовами вищевказаного Контракту; компанія Industrial Fields Limited (далі -Продавець) зобов`язувалась поставити, а Державне підприємство «Завод «Електротяжмаш» (далі - Покупець) сплатити та прийняти металевий прокат (далі продукція) відповідно до номенклатури, кількості га цін, зазначених у специфікаціях до цього Контракту, які є невід`ємною його частиною (пункт 1.1 Контракту); загальна сума цього Контракту становила 61566800.00 руб. РФ (пункт 2.1 Контракту); у ціну на продукцію було включено вартість митного оформлення на території Продавця, а також усі витрати, пов`язані і перевезенням товару (відвантаження, доставка та інші) на умовах, зазначених у специфікаціях до цього Контракту (пункт 2.3 Контракту); поставка продукції здійснювалась на умовах, зазначених у специфікаціях до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною (пункт 4.1 Контракту); поставка продукції здійснювалась автомобільним або залізничним транспортом Продавця, при цьому право власності на продукцію переходить у момент передачі продукції Покупцю (пункт 4.3 Контракту); поставка продукції повинна бути здійснена протягом 40 календарних днів з моменту отримання заявки Покупця (пункт 4.2 Контракту); у момент відвантаження продукції Продавець передає Покупцеві оригінали наступних документів: сертифікат якост і виробника, комерційний імвойс, експортну декларацію, пакувальні листи та інше (пункт 5.1 Контракту).

Відповідно до Специфікації № 1, що є додатком № 1 до Контракту, продукцію, що поставляється є сталь анізотропна марки T150-50S, 0.50x750 з покриттям ТШ ГОСТ 32482-2 виробництва ТОВ «ВІЗ-Сталь» у кількості 400 тон на загальну суму 61 566 800 рублів РФ (ціна за одиницю - 153 917,00 рублів). При цьому, сторони Контракту у Специфікації № 1 погодили, що відправником вантажу (продукції) є ТОВ «ВІЗ-Сталь» (620219, Свердловська область, місто Єкатеринбург, вул. Кірова, 28. ГСП-14, Росія), поставка продукції здійснюється залізничним транспортом на умовах DAP, станція «Соловей», Росія (згідно з ІНКОТЕРМС-2010); поставка продукції автотранспортом здійснюється на умовах DAP. м. Харків, Україна (згідно з ІМКОТЕРМС-2010); вантажоодержувачем продукції є Державне підприємство «Завод «Електротяжмаш», Україна. 61089, м. Харків, проспект Московський, 299.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту, Покупець проводить оплату в рублях РФ протягом 60 календарних днів від дати поставки продукції на склад Покупця.

Пунктом 8.1 Контракту визначено, що у разі несвоєчасної оплати продукції продавець має право вимагати сплату пені у розмірі 0.1 % від простроченої суми платежу за кожний день прострочення, але не більше ніж 1% від неоплаченої суми.

У пункті 11.1 Контракту визначено, що всі суперечки, розбіжності, які можуть виникнути під час виконання цього Контракту або у зв`язку з ним. Сторони домовилися вирішувати шляхом переговорів.

При цьому, у пункті 11.2 Контракту визначено, що досудовий розгляд спорів є обов`язковим.

У пункті 13.1 Контракту визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 березня 2022 року, а у частині гарантійних зобов`язань - до закінчення строку гарантії, а фінансових зобов`язань до повного виконання зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, на виконання взятих за Контрактом зобов`язань продавцем було поставлено продукцію згідно з наведеними супровідними документами:

1. Інвойс від 13.05.2021 щодо поставки 66 тон продукції на суму 10158522,00 руб., Накладна смгс 30843667; Сертифікат якості і кількості №212254 від 12.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 27.05 2021, митна декларація 10511010/210521/0082692;

2. Інвойс від 13.05.2021 щодо поставки 66 тон продукції на суму 10158522,00 руб., Накладна смгс 30843607; Сертифікат якості і кількості №212255 від 12.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 29.05 2021, митна декларація 10511010/210521/0082692;

3. Інвойс від 13.05.2021 щодо поставки 66 тон продукції на суму 10158522,00 руб., Накладна смгс 30852297; Сертифікат якості і кількості №212256 від 12.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 29.05 2021, митна декларація 10511010/240521/ 0083854;

4. Інвойс від 13.05.2021 щодо поставки 66 тон продукції на суму 10158522,00 руб., Накладна смгс 30852348; Сертифікат якості і кількості №212257 від 12.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 29.05 2021, митна декларація 10511010/240521/ 0083854;

5. Інвойс від 27.05.2021 щодо поставки 68,180 тон продукції на суму 10494061,06 руб., Накладна смгс 30879308; Сертифікат якості і кількості №212570 від 25.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 08.06.2021, митна декларація 10511010/280521/0086890;

6. Інвойс від 02.06.2021 щодо поставки 61.660 тон продукції на суму 9490522.22 руб., Накладна смгс 30879308; Сертифікат якості і кількості №212635 від 27.05.21; дата вивозу товару з Білгородської митниці 09.06.2021, митна декларація 10511010/030621/0089875.

Всього поставлено 393,84 тони продукції на загальну суму 60618671,28 рублів.

Покупаем було прийнято поставлену Продавцем продукцію у повному обсязі без зауважень та оформлення претензій, рекламаційних актів щодо якості та комплектності продукції.

Поставлену продукцію покупцем оплачено частково, а саме, у період з 22 червня по 12 серпня 2021 року було частково оплачено поставлену Продавцем продукцію на загальну суму 30 565 566 рублів, що підтверджується платіжними дорученнями: № 28 від 22.06.21 на суму 4000000 руб.; № 34 від 12.07.2021 на суму 4473448.24 рублів; № 40 від 15.07.2021 на суму 4050177,06 рублів; № 41 від 22.07.2021 на суму 4000000 рублів; № 42 від 28.07.2021 на суму 4041940,70 рублів; № 43 від 11.08.2021 на суму 5000000 рублів; № 47 від 12.08.2021 на суму 5000000 рублів. Після 12 серпня 2021 року Покупцем не здійснювалась оплата за поставлену Продавцем продукцію за Контрактом.

Таким чином, решту поставленої продукції покупець не оплатив, та відповідно має перед продавцем борг за Контрактом в сумі 30 053 105,28 рос. рублів.

В зв`язку з простроченням покупцем взятих на себе зобов`язань, продавець на підставі ст. ст. 610, 612, 549, 625 ЦК України, ст. 232 ГК України та п. 8.1. контракту нарахував покупцю до сплати 300531,05 рос. руб. - пені та 2387956,44 рос. руб. - 3% річних.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року № 248-р було погоджено пропозицію Фонду державного майна України щодо перетворення Державного підприємства «Завод «Електротяжмаш» (код 00213121) в акціонерне товариство у процесі приватизації. 26 серпня 2021 року Державне підприємство «Завод Електротяжмаш» перетворено на Акціонерне товариство «Завод «Електротяжмаш». Також, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 1005-р було ухвалено рішення про те, що відповідно до пункту 22 частини 2 статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» погодитись із пропозицією Фонду держмайна України щодо реорганізації Акціонерного товариства «Завод «Електротяжмаш» (код 00213121) після завершення перетворення Державного підприємства «Завод «Електротяжмаш» у процесі приватизації шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Турбоатом» (код 05762260) відповідно до вимог законодавства.

На підставі вищевикладеного було здійснено комплекс заходів та процедур щодо приєднання Акціонерного товариства «Завод «Електротяжмаш» до Акціонерного товариства «Турбоатом» (найменування змінено на Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» (код 0576269).

З огляду на викладене, Індастріал Філдс Лімітед вважає, що Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» є правонаступником Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» за всіма договірними зобов`язаннями останнього, включаючи й вищезгаданий Контракт на поставку продукції № 238-16/1051.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог п. п. 11.1, 11.2 контакту та з метою досудового врегулювання спору Індастріал Філдс Лімітед звернувся до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» з Претензією № 01-06/23-1 від 01.06.2023 в якій вимагав сплати існуючого боргу за Контрактом на поставку продукції № 238-16/1051.

Однак, зазначена претензія була залишена Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» без відповіді та без задоволення викладлених в ній вимог.

Зазначені обставини стали підставами для звернення Індастріал Філдс Лімітед з позовом у даній справі в якому названа компанія просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» 32741592,77 рос. руб., що еквівалентно 13803855,51 грн, з яких 30053105,28 рос. руб. - основної заборгованості, 300531,05 рос. руб. пені, та 2387956,44 рос. руб. - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо правонаступництва Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» за зобов`язаннями Державного підприємства «Завод Електротяжмаш».

Суд зазначає, що питання правонаступництва між Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" та Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" неодноразово досліджувалось судами.

Зокрема, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 березня 2023 року у справі № 922/3979/21 залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими встановлені наступні обставини.

Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.05.2021 року щодо Державного підприємства Завод Електроважмаш внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті його реорганізації. Вимоги кредиторів розглядаються до 20.07.2021 року.

26.08.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис №000089799 про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (). Крім цього внесено дані про те, що Акціонерне товариство Завод Електроважмаш () є правонаступником Державного підприємства Завод Електроважмаш ().

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 за № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом", погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (код згідно з ) після завершення перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" у процесі приватизації шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" (код згідно з ).

Протоколом позачергових загальних зборів АТ "Українські енергетичні машини" (попередня назва АТ "Турбоатом") від 01.12.2021 № 31/2021 прийнято рішення, зокрема, про затвердження Передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини".

Згідно з пунктом 1 цього Передавального акту, правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків, АТ "Завод "Електроважмаш" переходить правонаступнику - (АТ "Українські енергетичні машини" з моменту затвердження даного Передавального акту з 01.12.2021, а саме поточна кредиторська заборгованість за розрахунками за товари, роботи, послуги на суму 662717 тис.грн.

Відповідно до пункту 4 Передавального акту всі підтверджені належним чином права, обов`язки, зобов`язання Товариства, що приєднується, а також права, обов`язки, зобов`язання інших осіб в частині правовідносин з Товариством, що приєднується, переходять в повному обсязі до Товариства-правонаступника навіть у випадку, якщо вони мали (матимуть) місце після дати складання Передавального акту або з будь-яких причин не були включені в Передавальний акт.

21.12.2021 проведено спільні позачергові загальні збори АТ "Українські енергетичні машини" та АТ "Завод "Електроважмаш", порядок денний яких серед іншого містить питання внесення змін до статуту АТ "Укренергомашини", шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно до пункту 1.4 статуту АТ "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів АТ "Українські енергетичні машини" та АТ "Завод "Електроважмаш" від 23.12.2021 №32/2021, АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" (правонаступник АТ "Укренергомашини").

Згідно з Протоколом спільних позачергових зборів "Завод "Електроважмаш" та АТ "Українські енергетичні машини" від 23.12.2021, що є у вільному доступі на сайті останнього Режим доступу: https://ukrenergymachines.com/investors/229/230/8193, а також у вільному доступі є і чинний Статут АТ "Українські енергетичні машини" Режим доступу: https://ukrenergymachines.com/content/documents/36/3519/files/%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%82%D1%83%D1%82.PDF, де згідно пунктом 1.4 АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".

Відповідно до пункту 4 Передавального акту всі підтверджені належним чином права, обов`язки, зобов`язання Товариства, що приєднується, а також права, обов`язки, зобов`язання інших осіб в частині правовідносин з Товариством, що приєднуються, переходять в повному обсязі до Товариства-правонаступника навіть у випадку, якщо вони мали (матимуть) місце після дати складання Передавального акту або з будь-яких причин не буди включені в Передавальний акт.

Частиною 4 статті 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

В разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 у справі № 910/4656/14).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19) дійшов висновку про те, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

У частині восьмій статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Водночас при відповідній реорганізації не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 922/347/21.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17.

Верховний Суд у своїх судових рішеннях неодноразово констатував, що чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх судових інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася.

За таких обставин, в контексті застосування статей 104, 107 ЦК України, та беручи до уваги не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, суд вважає, що такий момент сам по собі не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи. Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц, від 04.11.2020 у справі №922/817/18.

У даному випадку, з метою виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005 "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом", наказом Фонду від 01.12.2021 №2143 "Щодо АТ "Завод "Електроважмаш" ()" затверджено Передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини", згідно з яким усі активи, зобов`язання, майно, права та обов`язки товариства, що приєднується, передаються товариству-правонаступнику, а саме, АТ "Українські енергетичні машини" в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України з дати затвердження та підписання передавального акта.

Як вбачається із протоколу позачергових загальних зборів АТ "Українські енергетичні машини" (попередня назва - АТ "Турбоатом") від 01.12.2021 №31/2021, прийнято рішення, зокрема, про затвердження Передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини".

Передавальний акт затверджено як АТ "Українські енергетичні машини", так і Фондом державного майна України (наказ №2143 від 01.12.2021).

Отже у спірних правовідносинах правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків, Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" перейшло правонаступнику - Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" з моменту затвердження даного Передавального акту, а саме - з 01.12.2021.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.03.2023 у cправі №922/3979/21 та від 18.08.2023 у справі №922/4650/21.

Частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірними доводи Індастріал Філдс Лімітед про те, що саме Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» має відповідати за зобов`язаннями ДП «Завод «Електроважмаш» за Контрактом на поставку продукції № 238-16/1051, як правонаступник ДП «Завод «Електроважмаш».

Зазначене в свою чергу спростовує доводи Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про протилежне.

Щодо правової кваліфікації спірних правовідносин за Контрактом на поставку продукції № 238-16/1051.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Крім того, у статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Укладений між Індастріал Філдс Лімітед та ДП «Завод «Електроважмаш» є Контракт на поставку продукції № 238-16/1051 є зовнішньоекономічним договором.

Одним із міжнародних договорів, що є частиною національного законодавства України, у сфері міжнародної купівлі-продажу товарів є Конвенція ООП про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року (далі Конвенція), яка набрала чинності для України 01 лютого 1991 року.

Відповідно підпункту б) пункту статті 1 Конвенції, вона застосовується до договорів купівлі-продажу товарів між сторонами, комерційні підприємства яких перебуваються у різних державах, коли згідно з нормами міжнародного приватного права застосовано права Договірної держави.

В статті 3 Конвенції передбачено, що договори на поставку товарів, які потребують подальшого виготовлення або виробництва, вважаються договорами купівлі-продажу, якщо сторона, що замовляє товар, не бере на себе зобов`язання поставити істотну частину матеріалів, необхідних для виготовлення або виробництва таких товарів; ця Конвенція не застосовується до договорів, у яких зафіксовано, що зобов`язання сторони, яка поставляє товари, полягають переважно у виконанні роботи або в наданні інших послуг.

Також у статті 7 Конвенції встановлено, що при тлумаченні цієї Конвенції належить враховувати її міжнародний характер та необхідність сприяти досягненню однакового її застосування її додержання сумлінності в міжнародній торгівлі; питання, що стосуються предмета регулювання цієї Конвенції, які безпосередньо в ній не вирішені, підлягають вирішенню згідно із загальними принципами, на яких вона грунтується, за умови відсутності таких принципів - згідно з правом, застосованим відповідно до норм міжнародного приватного права.

Враховуючи те, що сторони Контракту на поставку продукції № 238-16/1051 належать до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності і у пункті 11.3 Контракту безпосередньо передбачено застосування матеріального та процесуального права України, відповідно, передусім до зобов`язань сторін Контракту при вирішенні даного спору повинні застосовуватися положення Конвенції, як частини законодавства України, та загальні принципи на яких вона грунтується, а до питань, не врегульованих цією Конвенцією підлягає застосуванню матеріальне право України.

Статтею 30 Конвенції передбачено, що продавець зобов`язаний поставити товар, передати документи, що стосуються його, та передати право власності на товар відповідно до вимог договору та цієї Конвенції.

У статті 33 Конвенції передбачено, що продавець повинен поставити товар;

а) якщо договір встановлює чи дає можливість визначити дату поставки - в що дату;

б) якщо договір визначає чи дає можливість визначити період часу для поставки - в будь-який момент у межах цього періоду;

с) в будь-якому іншому разі в розумний строк після укладення договору.

Також у пункті 1 статті 35 Конвенції зазначено, що продавець повинен поставити товар, який за кількістю, якістю й описанням відповідає вимогам договору і який затарований чи упакований так, як це вимагається за договором.

Статтею 53 Конвенції визначено, що покупець зобов`язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції.

Також статтею 59 Конвенції передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити вартість у день, який встановлено чи може бути визначено згідно з договором га цією Конвенцією, без необхідності якогось запиту або виконання яких-небудь формальностей з боку продавця.

Крім того, відповідно до частини 1 cт. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання Індастріал Філдс Лімітед своїх зобов`язань за контрактом на поставку продукції № 238-16/1051, та поставки на користь ДП «Завод «Електроважмаш» 393,84 тони продукції на загальну суму 60618671,28 рублів. ДП «Завод «Електроважмаш» було прийнято поставлену продукцію у повному обсязі без зауважень та оформлення претензій, рекламаційних актів щодо якості та комплектності продукції. Зазначене породжує у ДП «Завод «Електроважмаш» обов`язок оплатити цю продукцію в порядку та строк, встановлений названим вище Контрактом.

Однак, як вже зазначалося, поставлену продукцію ДП «Завод «Електроважмаш» оплатив лише частково, а саме, в сумі 30 565 566 рублів. Решта заборгованості в сумі 30 053 105,28 рос. рублів залишається не оплаченою, хоча строк виконання зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

З огляду на викладене, вимоги Індастріал Філдс Лімітед про сплату Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» решти заборгованості є такими, узгоджуються з вищенаведеними положеннями чинного законодавства.

Разом з тим, статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В позовній заяві Індастріал Філдс Лімітед вимагає сплати існуючої заборгованості в російських рублях.

Водночас, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про запровадження воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який продовжує бути запровадженим і до цього часу.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, законодавством України запроваджено низку правових обмежень на господарські та інші відносини резидентів України з резидентами Російської Федерації, у тому числі опосередковані.

Зокрема, 24.02.2022 Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову «Про роботу банківської системи у період запровадження воєнного стану» №18 (далі Постанова №18).

Відповідно до підп. 2 п.14 Постанови №18 уповноваженим установам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/ переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті у банках-резидентах, уключаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім випадків, перерахованих у підпунктах з 1 по 45 п.14 Постанови №18, до яких поставка/оплата за спірним Контрактом не відноситься.

Відповідно до підп. 1 п. 17 Постанови №18, уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів.

У зв`язку з викладеним у пунктах 14 та 17 Постанови №18, з 24.02.2022 у Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» станом на дату винесення даного рішення відсутні підстави для оплати за Контрактом №238-16/1051, оскільки умови наведеного Контракту передбачають: 1) транскордонне переведення валютних цінностей з України або переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів в іноземній валюті; 2) оплату в рублях РФ (п.3.1. Контракту).

Крім того, оскільки в позовній заяві Індастріал Філдс Лімітед вимагає сплати існуючої заборгованості саме в російських рублях, їх сплата Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» на виконання судового рішення є також неможливою з огляду на вищенаведені законодавчі заборони.

Щодо посилань Індастріал Філдс Лімітед на те, що станом на дату укладання контракту і настання у ДП «Завод «Електроважмаш» зобов`язання з оплати за контрактом Постанови №18 не існувало суд зазначає.

Постанови № 18 дійсно не існувало станом на вказаний Індастріал Філдс Лімітед, проте вона є чинною на момент винесення рішення, і її положення про заборону на транскордонне переведення валютних цінностей з України або переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів в іноземній валютіта заборону на оплату в рублях РФ не залежать від того, коли саме у особи виникло відповідне зобов`язання до 24.02.2024, коли такі перекази та не оплати були не забороненими, чи після вказаної дати. До того ж, необхідність прийняття Постанови № 18 була зумовлена повномасштабним вторгненням військ РФ до України, введенням в зв`язку з цим воєнного стану та необхідністю забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи (про що вказано в преамбулі цієї постанови).

За таких обстаивн, в задоволенні заявленого Індастріал Філдс Лімітед позову слід відмовити з зазначених підстав та мотивів.

Окрім того, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

АТ Українські енергетичні машини є стратегічним підприємством державного сектору економіки України.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року № 1228 управління корпоративними правами підприємства належить Державі в особі Кабінету Міністрів України (98,15 % його акцій належать Державі в особі КМУ).

Одночасно з цим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 АТ Українські енергетичні машини відноситься до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2022 № 643 АТ Українські енергетичні машини взагалі віднесений до категорії особливо важливих для економіки суб`єктів господарювання.

Головним завданням АТ Укренергомашини є виготовлення та постачання для об`єктів критичної інфраструктури загальнодержавного значення України турбінного та генераторного обладнання для здійснення життєво важливих функцій з енергозабезпечення Держави.

Загальновідомим є той факт, що 24.02.2022 почалася повномасштабна збройна агресія РФ проти України. Війна триває понині і в ній Україна вже понесла колосальні економічні втрати.

Як стверджує відповідач, протягом війним зафіксовані неодноразові обстріли будівель та споруд АТ «Укренергомашини», зокрема:

- 2 обстріли з крупнокаліберної артилерії;

- 2 обстріли з реактивних систем залпового огню;

- 12 ракетних обстрілів;

- 3 бомбових (КАБ) удари.

Загальна сума заподіяної відповідачу внаслідок неодноразових обстрілів РФ матеріальної шкоди відповідно до висновків Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» складає 577,8 млн. грн. Оцінка пошкодженого та знищеного майна повністю не закінчена й наразі триває.

В умовах воєнного стану, та систематичних обстрілів військами РФ енергетичних об`єктів України, діяльність АТ Укренергомашини з відновлення обладнання об`єктів критичної інфраструктури має надважливе значення, що в свою чергу сприяє виконанню пріоритетних завдань Держави зі створення необхідних умов для функціонування підприємств, установ і організацій паливно-енергетичного комплексу, а також їх підрядних організацій, які здійснюють будівництво, ремонт, відновлення, надання послуг, виготовлення чи поставку обладнання.

Зокрема, з початком збройної агресії РФ проти України, АТ Укренергомашини не зупинилося, а напроти, продовжує виконувати покладені на нього зобов`язання з постачання продукції для українських ГЕС, ГАЕС та АЕС - об`єктів критичної інфраструктури загальнодержавного значення, які входять в структури енергогенеруючих компаній ПрАТ Укргідроенерго та ДП НАЕК Енергоатом, які в умовах війни забезпечують електроенергією все населення, підприємства, установи та організації України.

Тобто, безпосередня діяльність АТ Укренергомашини, крім іншого, також спрямована на відновлення зруйнованого чи пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ майна об`єктів критичної інфраструктури, які забезпечують безперебійне функціонування об`єднаної енергетичної системи України.

Разом з тим, як вже зазначалося, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про запровадження воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який продовжує бути запровадженим і до цього часу.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 14.04.2022, Про Заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні" визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного та військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022, а також доручено Голові Верховної Ради України направити цю заяву в Організацію Об`єднаних Націй, Європейський Парламент, Парламентську Асамблею Ради Європи, Парламентську Асамблею ОБСЄ, Парламентську Асамблею НАТО, уряди та парламенти іноземних держав, доручити Голові Верховної Ради України звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним та військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності усіх винних осіб.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022, військову агресію Російської Федерації було засуджено як порушуючу статтю 2(4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Крім того, Російську Федерацію зобов`язали припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Таких висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі про звинувачення в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію.

Також Генеральна Асамблея ООН ухвалила Резолюцію ES-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, у тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує порушення міжнародного. гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включаючи Женевські Конвенції 1949 року та Додатковий протокол I 1977 року до них.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 №638-IХ:

тероризм суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних цілей;

терористичний акт - злочинне діяння у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена статтею 258 Кримінального кодексу України.

У разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258-260, 443, 444, а також іншими статтями Кримінального кодексу України, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до Кримінального кодексу України; активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, - кошти, майно, майнові і немайнові права, що повністю або частково, прямо чи опосередковано належать або перебувають під контролем осіб, що пов`язані з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, та активи, які отримані або походять від таких коштів, майна, майнових і немайнових прав, а також інші активи зазначених осіб;

терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; пропаганду російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України; проходження навчання тероризму; перетинання державного кордону України з терористичною метою фінансування та інше сприяння тероризму;

фінансування тероризму - надання чи збір будь-яких активів прямо чи опосередковано з метою їх використання або усвідомленням можливості того, що їх буде використано повністю або частково: для будь-яких цілей окремим терористом чи терористичною групою (організацією); для організації, підготовки або вчинення терористичного акту, втягнення у вчинення терористичного акту, публічних закликів до вчинення терористичного акту, створення терористичної групи (організації), сприяння вчиненню терористичного акту, проходження навчання тероризму, перетинання державного кордону України з терористичною метою, провадження будь-якої іншої терористичної діяльності, а також спроби вчинення таких дій;

терористична організація стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація визнається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації;

держава-терорист - держава, яка відкрито, з використанням власних збройних сил, інших збройних формувань, або приховано, з використанням збройних формувань, що діють від імені та (або) в інтересах такої держави, вчиняє терористичні акти, акти міжнародного терроризму.

Відповідно до пунктів 1 5 ст.25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, зокрема:

1) фінансували терористів, терористичні групи (терористичні організації);

2) надавали або збирали кошти безпосередньо чи опосередковано з наміром використання їх для вчинення терористичних актів чи кримінальних правопорушень терористичної спрямованості;

3) проводили операції з коштами та іншими фінансовими активами: фізичних осіб, які вчиняли чи намагалися вчинити терористичні акти чи кримінальні правопорушення терористичної спрямованості або брали участь у їх вчиненні чи сприяли вчиненню; юридичних осіб, майно яких безпосередньо чи опосередковано перебуває у власності чи під контролем терористів або осіб, які сприяють тероризму; юридичних і фізичних осіб, які діють від імені чи за вказівкою терористів або осіб, що сприяють тероризму, включаючи кошти, одержані або придбані з використанням об`єктів власності, що безпосередньо чи опосередковано перебувають у власності чи під контролем осіб, які сприяють тероризму, або пов`язаних з ними юридичних і фізичних осіб;

4) надавали кошти, інші фінансові активи чи економічні ресурси, відповідні послуги безпосередньо чи опосередковано для використання в інтересах фізичних осіб, які вчиняють терористичні акти або сприяють чи беруть участь у їх вчиненні, чи в інтересах юридичних осіб, майно яких безпосередньо чи опосередковано перебуває у власності чи під контролем терористів або осіб, які сприяють тероризму, а також юридичних і фізичних осіб, які діють від імені чи за вказівкою зазначених осіб;

5) надавали допомогу особам, які брали участь у вчиненні терористичних актів несуть відповідальність у відповідності до закону.

В даному випадку, за Контрактом №238-16/1051 здійснювалася поставка продукції виробником та вантажовідправником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь», м. Екатиренбург, Російська Федерація.

Разом з тим, Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 7 грудня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 07.12.2023 №813/2023 (Додаток №2 позиція 117) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь» покладені строком на 10 років (до 07.12.2033) санкції:

1) блокування активів тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);

10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);

11) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

12) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

13) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

14) заборона на набуття у власність земельних ділянок;

15) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (заборона укладення договорів та вчинення правочинів).

В даному випадку, безумовним є той факт, що поставка продукції Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь», яка в подальшому була отримана ДП «Завод «Електроважмаш», має оплатний характер.

Індастріал Філдс Лімітед вказує, що продукцію яка була поставлена ним в рамках Контракту, була попередньо придбана у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗ-Сталь» згідно з контрактом на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року на умовах 100% передоплати.

Однак, надання до Індастріал Філдс Лімітед заявки ДП «Завод «Електротяжмаш» за вих. № 201-06/149 від 15.04.2021 на розміщення англійською компанією у виробництво та постачання на адресу підприємства сталі анізотропної марки 1 150-50S, 0,50x750 з покриттям ТШ ГОСТ 32482-2 у кількості 396 тон., та укладання відповідного контракту від 26.04.2021 № 238-16/1051 відбулися пізніше ніж було укладено контракт на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року між Індастріал Філдс Лімітед та ТОВ «ВІЗ-Сталь», складання специфікації до наведеного контракту (з зазначенням в ній об`єму продукції, вантажотримувача - ДП «Завод «Електротяжмаш»).

Яким чином, Індастріал Філдс Лімітед дізнався про наміри ДП «Завод «Електротяжмаш» в подальшому замовити відповідний об`єм продукції станом на дату укладання контракту на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року складання специфікації до нього з матеріалів справи не вбачається, і відповідних пояснень сторонами та третьою особою суду не надано.

Крім того, в обгрунтування факту здійснення 100% передоплати за продукцію на користь ТОВ «ВІЗ-Сталь» на загальну суму 52 600 683 рос. рублів, Індастріал Філдс Лімітед надано копії банківських виписок СІМ за квітень 2021 року та лютий 2022 року, а також копія акту звірки взаєморозрахунків від 08.11.2021 складеного між ТОВ «ВІЗ-Сталь» та Індастріал Філдс Лімітед.

Однак, розглянувши надані Індастріал Філдс Лімітед копії банківських виписок СІМ за квітень 2021 року та лютий 2022 року суд констатує, що вони не містять ні повної назви банківської установи яка надає виписку та в якій відкрито рахунок, ні номера рахунку з якого відбувалися перерахування грошових коштів, не зазначено підстав для здійснення перерахунку, саме виписка не містить підпису відповідальної особи банківської установи яка надає виписку, записи щодо суми перерахування грошових коштів зроблено рукою невідомою особою без зазначення її прізвища та ім`я та наявності відповідних повноважень на внесення відповідних записів.

Зазначене, за відсутності відповідних платіжних документів за якими здійснювалося перерахування грошових коштів (платежі за якими відображені в банківських виписках СІМ за квітень 2021 року та лютий 2022 року), ставить під сумнів як факт перерахування грошових коштів про які йдеться у наведених вище виписках, так і те, що таке перерахування (в разі якщо воно дійсно мало місце) відбувалося саме в рамках та на виконання умов контракту на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року як передоплата за продукцію, поставлену Державному підприємству «Завод «Електротяжмаш» за Контрактом на поставку продукції № 238-16/1051.

Акт звірки взаєморозрахунків від 08.11.2021, на який посилається Індастріал Філдс Лімітед в обгрунтування зазанчених обставин, по-перше не є первинним документом, і по-друге, в ньому відсутні відомості стосовно того, що звірка здійснювалася саме за контрактом на поставку металопродукції №21-1300/2 від 15 лютого 2021 року (що в свою чергу не виключає можливість існування інших контрактів в рамках яких відбувалися оплати та здійснювалися певні поставки).

В разі ж, якщо грошові кошти Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» сплачені за отриману ДП «Завод «Електротяжмаш» продукцію за контрактом на поставку продукції № 238-16/1051, в подальшому надійдуть до ТОВ «ВІЗ-Сталь», зазначене може бути кваліфіковане як порушення санкційної політики України по відношенню до російського оборонно-промислового комплексу, так і безпосередньо до ТОВ «ВІЗ-Сталь», як резидента Російської Федерації та суб`єкта господарювання на якого накладено санкції Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 7 грудня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 07.12.2023 №813/2023 (Додаток №2 позиція 117).

Окрім того, такі дії Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» можуть бути розцінені як співучасть у терористичній діяльності та/або як співучасть у діяльності, пов`язаній з уникненням санкційних обмежень.

Так само, у випадку отримання сплачених Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» грошових коштів ТОВ «ВІЗ-Сталь», така оплата з боку Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» не буде грунтуватися на засадах розумості та справедливості, оскільки назване товариство саме постраждало в результаті обстрілів військами Російської Федерації, понесло значні збитки та в т.ч. результаті війни знаходиться в скрутному матеріальному становищі, однак в таких складних умовах продовжує працювати для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

У наведеній справі Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи, що позов у даній справі не підлягає задоволенню, суд керуючись ст. 123, 126, 129 ГПК України покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "04" грудня 2024 р.

Суддя О.І. Байбак