За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
пророзподіл судових витрат
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
доПриватного підприємства "Торговий дім "Ярило"
простягнення 31 239,77 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
15.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на дії/бездіяльність Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ).
Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 вказану скаргу визнано обґрунтованою та задоволено.
02.12.2024 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.
Відповідно до положень ст. 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у скарзі на дії ДВС вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які товариство очікує понести у зв`язку із оскарженням дій державного виконавця, не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України, в котрих відповідно знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. При цьому, вартість однієї години роботи виконавця складає від 1 400,00 грн до 1 600,00 грн та вартість участі у судовому засіданні складає 2 000-2 500,00 грн.
Ухвалу за результатами розгляду скарги судом прийнято 28.11.2024, а заяву про витрати на професійну правничу допомогу направлено представником позивача до суду засобами поштового зв`язку - 30.11.2024, тобто з дотриманням визначеного частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За таких обставин, враховуючи, що справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити питання щодо розподілу витрат без виклику/повідомлення учасників справи. Позивачем до заяви долучено докази її направлення на юридичну адресу відділу ДВС.
Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Суд вказує, що Оболонським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Київ) не було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та жодних заперечень проти заявленого позивачем розміру витрат.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц, де зазначено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано наступні документи (копії):
- договір № 27-09-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.09.2024 із актом приймання-передачі документів;
- акт від 29.11.2024 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору № 27-09-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.09.2024.
Відповідно до п. 3.1. договору № 27-09-2024/1, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 500,00 грн.
З долученого до заяви Акту здачі-приймання від 29.09.2024 вбачається, що всього було надано послуг з правової допомоги на суму 6 000,00 грн. В акті також наведений детальний обсяг виконаних робіт/наданих послуг, кількість витраченого часу.
Таким чином, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката за розгляд скарги на дії/бездіяльність органів ДВС на суму 6 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом скарги в суді, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат, у зв`язку з чим, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про розподіл судових витрат підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 126, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено та підписано 09.12.2024 року.
Суддя Ю.О.Підченко