ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2024 р. Справа № 911/3111/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» від 02.12.2024 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у справі

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер»

за участютретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 153828,54 грн,

встановив:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі позивач, АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 14.11.2024 № 392-10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» (далі відповідач, ТОВ «Росер») про стягнення заборгованості в сумі 153828,54 грн, що є розміром 70% орендної плати за період із жовтня 2021 року по лютий 2022 року.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1593 від 17.07.2014.

Господарський суд Київської області ухвалою від 25.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Також цією ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

02.12.2024 через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «Росер» надійшли відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про витребування від позивача оригіналів письмових доказів для огляду.

Аналогічного змісту відзив та клопотання надійшли до суду 05.12.2024 поштою в паперовій формі.

Обгрунтовуючи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач зазначає, що з огляду на зміст та обґрунтування позовних вимог ця справа не відноситься до малозначних, а з огляду на зміст рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2022 у справі № 911/1789/17 за позовом АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до ТОВ «Росер», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області, про зобов`язання вчинити дії та стягнення 1162058,24 грн заборгованості за договором оренди від 17.07.2014 № 1593 визнання цієї справи (№ 911/3111/24) малозначною є передчасним.

Відповідач вказує, що твердження, на яких гуртуються позовні вимоги у справі № 911/3111/24, суперечать висновкам суду, викладеним у рішенні Господарського суду Київської області від 12.09.2022 у справі № 911/1789/17, які, у свою чергу, є цілком відмінними від висновків суду у справі № 911/2400/23 та у рішенні Господарського суду Київської області від 12.09.2022 у справі № 911/465/21.

Оскільки всі чотири справи (на думку відповіадача, із взаємовиключними твердженнями та висновками) стосуються правовідносин між тими ж сторонами та за тим самим договором оренди від 17.07.2014 № 1593, відповідач не вважає за можливе розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, відповідач просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Окремо відповідач зауважує, що ставить під сумнів достовірність ряду долучених до позовної заяви копій письмових доказів і є нагальна необхідність дослідження їх оригіналів у судовому засіданні.

Так, відповідач подав окреме клопотання, у якому просить суд витребувати в АТ «Укрзалізниця» оригінали письмових доказів, копії яких є додатками до позовної заяви, для огляду.

Розглянувши клопотання ТОВ «Росер» від 02.12.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Положеннями статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є стягнення грошових коштів у загальній сумі 153828,54 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того ця справа, відповідно до змісту позовних вимог, не належить до категорії справ, визначених у частині четвертій статті 247 ГПК України. Отже справа є малозначною і має розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання відповідача на відмінність висновків у судових рішеннях, які стосуються правовідносин між тими ж сторонами за тим же самим договором, не впливають на складність справи та необхідність у зв`язку з цим переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Необхідно зазначити, що процесуальні права учасників справи, зокрема, щодо подання заяв по суті спору та відповідних доказів, жодним чином не обмежуються у спрощеному позовному провадженні.

Так, відповідно до частин першої і другої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного, так і загального) учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із приписами статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже відповідач не позбавлений права реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, в порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки ця справа є малозначною, яка розглядається тільки в порядку спрощеного позовного провадження, та заявлене клопотання не містить належного обґрунтування щодо необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що відповідне клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Водночас, розглянувши клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів письмових доказів, суд вирішив задовольнити клопотання з таких підстав.

Частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною шостою статті 91 ГПК України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З метою дотримання основних засад господарського судочинства, а також для забезпечення справедливого і неупередженого вирішення спору, суд дійшов висновку щодо задоволення клопотання ТОВ «Росер» про витребування від позивача оригіналів письмових доказів для огляду.

Водночас, враховуючи задоволення клопотання ТОВ «Росер» про витребування оригіналів письмових доказів, суд вважає, що повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи не є можливим без проведення судового засідання.

Згідно із частиною п`ятою статті 252 ГПК України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 91, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити без задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» від 02.12.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

3. Призначити розгляд справи по суті на 13.01.2025 о 12:05. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108).

4. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» від 02.12.2024 про витребування від позивача оригіналів письмових доказів для огляду.

5. Витребувати від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» оригінали письмових доказів, копії яких є додатками до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні.

6. Викликати в судове засідання повноважних представників учасників справи. Повноваження представників мають бути підтверджені документами відповідно до статті 60 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін