УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

05.12.2024Справа № 910/17874/23

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву б/н від 02.12.2024 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Спиртовий завод "Суходоли"

у справі № 910/17874/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спиртовий завод "Суходоли"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення в частині

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спиртовий завод "Суходоли" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення від 31.08.2023 року № 236-р у справі № 145-26.13/189-21 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, що стосується позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 року у справі № 910/17874/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2024 року касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року у справі № 910/17874/23 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року матеріали справи № 910/17874/23 передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 року прийнято справу № 910/17874/23 до провадження, ухвалено розгляд справи № 910/17874/23 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.11.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 року підготовче засідання відкладено на 19.11.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 року підготовче засідання відкладено на 03.12.2024 року.

03.12.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спиртовий завод «Суходоли» надійшла заява б/н від 02.12.2024 року «Про забезпечення позову», в якій позивач просить суд: (1) вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення № 236-р від 31.08.2023 року Антимонопольного комітету України в частині щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Спиртовий завод «Суходоли» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; (2) вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення нарахування пені від суми штрафу передбаченого пунктом 3 (три) рішення № 236-р від 31.08.2023 року Антимонопольного комітету України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; (3) стягнути з Антимонопольного комітету судові витрати.

Подана заява обґрунтована тим, що (1) дія рішення № 236-р від 31.08.2023 року Антимонопольного комітету України дає можливість стягувати з позивача в примусовому порядку штраф у розмірі 14 050 799,00 грн. за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини оскаржуваного рішення, а також нараховувати пеню за кожен день прострочення сплати штрафу від суми штрафу, не очікуючи остаточного рішення суду у даному спорі; (2) стягнення значної суми штрафу негативно вплине на виробничий процес товариства та поставить під загрозу його фінансову платоспроможність; (3) в разі задоволення позову повернення суми штрафу у розмірі 14 050 799,00 грн. з державного бюджету може бути неможливим або значно утрудненим.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спиртовий завод «Суходоли» про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

В силу положень Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України в силу своїх повноважень приймають відповідні рішення, як-то: рішення у заявах про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання (ст. 28 Закону); рішення у справах про узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання (ст. 31 Закону); рішення у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ст. 48 Закону).

Судом встановлено, що оскаржуване рішення Антимонопольним комітетом України прийняте у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції в порядку ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

З огляду на те, що оскаржуваним рішенням Антимонопольного комітету України ТОВ "Спиртовий завод "Суходоли" визнано таким, що вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, то за відсутності визначення іншого, оскарження такого рішення до суду передбачає автоматичне зупинення його виконання на час розгляду справи (на відміну від рішень, прийнятих в порядку ст. 28, 31 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), отже правові підстави для повторного зупинення рішення Антимонопольного комітету України № 236-р від 31.08.2023 року відсутні.

При цьому, право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу Антимонопольного комітету України за заявою, поданою до суду відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не може розглядатися як підстава для забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 916/492/19, від 14.11.2019 року у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 року у справі № 912/2156/19 та від 15.06.2020 року у справі № 910/13158/19.

Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

З огляду на наведене, норми ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачають автоматичне зупинення нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Додатково суд відмічає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення Антимонопольним комітетом України дій, направлених на примусове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спиртовий завод "Суходоли" штрафу накладеного оскаржуваним рішенням.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить нормативно правового обґрунтування щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, тому суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, 139, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н від 02.12.2024 року "Про забезпечення позову" Товариству з обмеженою відповідальністю "Спиртовий завод "Суходоли" у справі № 910/17874/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 05 грудня 2024 року.

Суддя О.В. Котков