ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/927/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО», м. Харків

до відповідача фізичної особи підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича, м. Ужгород

про визнання недійсною заявки на перевезення вантажу, про захист ділової репутації та стягнення нематеріальної шкоди у розмірі 20 000,00 грн,

за зустрічним позовом фізичної особи підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО», м. Харків

про стягнення 55 000,00 грн

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Кусков О.М., керівник (в режимі ВКЗ);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Гончаров В.В., адвокат;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» заявило позов до фізичної особи підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича, яким просить:

- визнати недійсною укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () та фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) Заявку на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.2023;

- визнати недостовірною та такою, що порушує право товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сторінці товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () у мережі Інтернет на сайті https://lardi-trans.ua: - відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!!! Подали до суду!»; - претензію із приміткою: «Компанія Алекзо шахраї, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини»;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) відізвати та видалити наступну інформацію на сторінці товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () у мережі Інтернет на сайті https://lardi-trans.ua: - відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!!! Подали до суду!» - претензію із приміткою: «Компанія Алекзо шахраї, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини»;

- стягнути з фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () немайнову шкоду за розповсюдження недостовірної інформації у розмірі 20 000,00 грн на розрахунковий рахунок АТ КБ "ПРИВАТБАНК";

- стягнути з фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () 10 736,00 грн судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків.

На адресу Господарського суду Закарпатської області 16.10.2023 надійшла заява про усунення недоліків вх. №02.3.1-02/7189/23, за наслідками розгляду якої суд дійшов висновку, що позивач усунув виявленні у позовній заяві недоліки.

Ухвалою суду від 17.10.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору.

14.11.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява у справі № 907/927/23.

Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () на користь Фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича 55 000,00 грн заборгованості по оплаті послуг з перевезення вантажу та 2684,00 судового збору. Позов заявлено з посиланням на статті 509, 525, 526, 533, 625, 651, 653, 909 Цивільного кодексу України, статті 173, 193, 307 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 15.11.2023 року прийнято зустрічний позов за позовом фізичної особи підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» про стягнення 55 000,00 грн, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено подальший розгляд справи №907/927/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

28.11.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» надійшов відзив на позовну заяву.

11.12.2023 на адресу суду від фізичної особи підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.10.2024 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Позивач за первісним позовом просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідачем за первісним позовом порушено строки доставки товару відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК250823 і Заявка № СК25/08 від 25 серпня 2023 року.

Крім того, позивач за первісним позовом, посилаючись на переписку між представником Експедитора та Перевізником від 07 вересня 2023 року, що додана позивачем до позовної заяви вказує, що відповідачем за первісним позовом було здійснено психічний тиск, у формі погроз які полягали у тому, що він не здійснить розвантаження доти, поки позивач за первісним позовом не надасть йому підписану Заявку на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 буде зазначено термін доставки 07.09.23 (дата фактичної доставки з врахуванням прострочення).

Також, ТОВ «АЛЕКЗО» вважає, що вищевикладені факти, є підставою для визнання зазначеної Заявки недійсною, оскільки через зазначені обставини, які мали місце на момент її укладення, у Відповідача за первісним позовом були підстави вважати, що відмова від її укладення могла спричинити шкоду законним інтересам Позивача за первісним позовом, а саме, затримка доставки Вантажу, на невизначений час, призвела б до нарахування штрафних санкцій передбачених Договором про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023 укладеним між Позивачем за первісним позовом та Замовником, крім того, затримка доставки нашкодить діловій репутації, що надалі і сталось, оскільки ТОВ «БТМ ТРЕЙД» відмовилось від співпраці з ТОВ «АЛЕКЗО».

Таким чином, під час укладання Заявки на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 змінено термін доставки на 07.09.23. волевиявлення ТОВ «АЛЕКЗО» не було вільним і не відповідало його волі, а дії Позивача за первісним позовом із її підписання та направлення Відповідачу за первісним позовом знаходяться у прямому причинному зв?язку із погрозами Перевізника не розвантажувати вантаж.

Враховуючи вищенаведене, Позивач за первісним позовом просить Суд визнати недійсною укладену між ТОВ «АЛЕКЗО» та Фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем Заявку на перевезення вантажу №CK25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.23.

Вказує, що відповідачем за первісним позовом поширено неправдиву інформацію щодо ТОВ «АЛЕКЗО» в мережі Інтернет, тобто доведена до необмеженого кола суб?єктів надання послуг та замовників у сфері перевезення вантажів, водночас зазначена інформація є недостовірною оскільки не відповідає дійсності та порушує немайнові права ТОВ «АЛЕКЗО» на недоторканість ділової репутації.

Зважаючи на вищезазначене, вказує, що інформація, поширювана щодо ТОВ «АЛЕКЗО» Відповідачем за первісним позовом:

по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ТОВ «АЛЕКЗО» норм чинного законодавства у сфері господарської діяльності, говорить про те, що працівники ТОВ «АЛЕКЗО» є «шахраями», порушують принципи моралі, поводяться неетично, та такою, що порушує його право на повагу до ділової репутації;

по-друге не є оціночним судженням, а фактичним твердженням, що не відповідає дійсності та на спростування якої додані до позовної заяви відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що поширенням недостовірної інформації щодо ТОВ «АЛЕКЗО», Відповідачем завдано шкоди немайновим інтересам, а саме порушено ділову репутацію ТОВ «АЛЕКЗО», що створило суттєві перешкоди Позивачу при здійсненні ним підприємницької діяльності.

На підставі зазначеного, внаслідок того, що розмір нематеріальної шкоди ТОВ «АЛЕКЗО» спричинений втратою замовників та перевізників є оціночним поняттям та не піддається розрахунку, Позивач за первісним позовом вважає, що грошова сума у 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) є мінімального для відшкодування нематеріальної шкоди, розумною та справедливою.

Водночас просить суд визнати поширену інформацію недостовірною та такою, що порушує право товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» на недоторканість ділової репутації та зобов`язати фізичну особу-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) відізвати та видалити наступну інформацію на сторінці товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» у мережі Інтернет на сайті https://lardi-trans.ua.

Правова позиція позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом)

В поданому до суду зустрічному позові ФОП Підвисоцький О.Е. визнає факти укладення з ТОВ «АЛЕКЗО» Договору і Заявки із строком доставки вантажу 31 серпня - 01 вересня 2023 року, здійснення ним перевезення вантажу згідно з цими документами належними йому ТЗ та доставлення вантажу у пункт призначення 07 вересня 2023 року.

Однак, вказує, що з об?єктивних і незалежних від ФОП Підвисоцького О.Е. причин останній не мав можливості доставити вантаж у передбачений Заявкою строк. Зокрема, через значні черги на кордоні він зміг виїхати за межі митного контролю лише 06 вересня 2023 року, що стверджується відповідною перепусткою митниці від 05.09.2023 №E-158814.

З огляду на такі обставини ФОП Підвисоцький О.Е. ініціював перед ТОВ «АЛЕКЗО» питання про продовження строку доставки вантажу, який перевозився згідно з Заявкою, в свою чергу продовження такого строку було погоджено останнім.

Водночас зазначає, що ТОВ «АЛЕКЗО» не погоджуючись з сумою на оплату перевезення вантажу згідно рахунку-фактури від 07.09.2023 №3/9, не оплатило послугу з перевезення вантажу, хоча за умовами п.3.5 Договору мало можливість утримати з вартості послуги за перевезення вантажу штрафні санкції (5 893,00 грн.), які, на його думку, підлягають застосуванню до ФОП Підвисоцького O.E.

Проте, вважає, що ТОВ «АЛЕКЗО» має сплати ФОП Підвисоцькому О.Е. вартість перевезення вантажу у повному розмірі, передбаченому Заявкою.

Посилаючись на лист ТОВ «БТМ Трейд» (Замовника) від 10.10.2023 №10102023/1, наголошує, що ТОВ «АЛЕК30» зверталося до Замовника з приводу продовження терміну доставки вантажу за цим перевезенням. Ним (ТОВ «БТМ Трейд») було надано письмову згоду на продовження строків доставки та зміни дати доставки на 07 вересня 2023 року, оскільки затримка доставки була зумовлена поважними причинами. Жодних претензій з цього приводу до експедитора і до перевізника у ТОВ «БТМ Трейд» не має, у зв?язку з чим це ТОВ не ініціювало застосування до вказаних осіб будь-яких санкцій.

З огляду на викладене вбачає відсутність підстав для визнання недійсною Заявки із строком доставки вантажу 07.09.2023, а відтак і відсутність підстав для задоволення позовних вимог за первісним позовом про визнання недійсною Заявки із зміненим терміном доставки вантажу (07.09.2023).

Вважає, що ФОП Підвисоцький О.Е. надав послуги з перевезення вантажу вчасно у відповідності до змінених договірних умов шляхом підписання і скріплення печатками нової Заявки, а тому оплата таких послуг має бути здійснена ТОВ «АЛЕКЗО» у сумі 55 000,00 грн.

Заперечення позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на зустрічний позов.

Позивача за первісним позовом заперечує позовні вимоги в повному обсязі, зазначає, що дії Підвисоцького О.Е. є протиправними та порушують умови Договору, оскільки Перевізник ігнорував повідомлення та навмисно не здійснював розвантаження, поки не буде виконана його умова із зміни дати доставки.

Зазначає, що посилання Перевізника на Лист ТОВ «БТМ Трейд» від 10.10.2023, як на доказ того що підстави для визнання недійсною Заявки із строком доставки вантажу 07.09.2023 відсутні, вважає хибними, так як, у цьому листі не спростовано доводи наведені Експедитором у первісному позові.

Крім того, звертаємо увагу суду на те, що договірні взаємовідносини між ТОВ «БТМ Трейд» та ТОВ «АЛЕК30» не мають жодного відношення до договірних взаємовідносин між ТОВ «АЛЕКЗО» та ФОП Підвисоцького О.Е. Між ТОВ «АЛЕКЗО» та Перевізником було погоджено та укладено окремий Договір та Заявку, а тому, ТОВ «АЛЕКЗО» має повне право враховувати штрафи при порушенні умов Договору.

Наголошує, що відповідно до умов п.3.2.-3.5 укладеного договору, направив на електронну адресу перевізника лист-незгоду, водночас не отримав відкоригованого акту виконаних робіт з сумою на підставі якого експедитор повинен перерахувати кошти на рахунок перевізника, що свідчить про відсутність заборгованості.

Заперечення позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) на відзив на зустрічний позов.

Позивача за зустрічним позовом вважає, що ТОВ «АЛЕКЗО» не надало жодних належних і достатніх доказів на підтвердження як спричинення затримкою доставки вантажу труднощів у господарській діяльності ТОВ «БІМ ТРЕЙД», так і наміру ТОВ «БТМ ТРЕЙД» накладати штрафні санкції на ТОВ «АЛЕКЗО» та припинення між ними співпраці. У той же час, саме лист ТОВ «БТМ Трейд» від 10.10.2023 №10102023/1, наданий на відповідний адвокатський запит представника ФОП Підвисоцького О.Е., спростовує наведені доводи ТОВ «АЛЕКЗО».

Зазначає, що доводи ТОВ «АЛЕКЗО» щодо погодження ним зміни строку доставки вантажу згідно з Заявкою поза його волею і під примусом зі сторони ФОП Підвисоцького О.Е. та щодо настання у зв?язку з цим певних негативних наслідків для ТОВ «БТМ ТРЕЙД» є нікчемними, оскільки строк такої доставки вантажу змінило саме ТОВ «БТМ ТРЕЙД» у добровільному порядку і без будь-якого стороннього впливу.

Наголошує, що не відповідають дійсності і твердження ТОВ «АЛЕКЗО» про розміщення 23.09.2023 ФОП Підвисоцьким О.Е. в електронному кабінеті на інтернет-сайті https://lardi-trans.ua у розділі «Мої претензії» допису такого змісту: «Компанія Алекзо шахраї, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини», оскільки, цього дня в електронному кабінеті на вказаному інтернет-сайті https://lardi-trans.ua y розділі «Мої претензії» ФОП Підвисоцький О.Е. розмістив наступний допис: «Компанія Алекзо, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини». Тобто, у цьому дописі він не використав слово «шахраї».

Зазначає, що наведене додатково свідчить про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «АЛЕКЗО» та відсутність підстав для їх задоволення, що, своєю чергою, зумовлює задоволення зустрічних позовних вимог ФОП Підвисоцького О.Е. у повному обсязі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

25 серпня 2023 року, між ТОВ «АЛЕКЗО» та Фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем (надалі - «Відповідач», «Перевізник») було укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023 (надалі - «Договір»), відповідно до якого, Перевізник зобов?язувався здійснювати перевезення вантажів в міжнародному просторі та (або) по території України.

Згідно п. 1.2. Договору: «Сторони домовилися, що у разі, якщо Експедитор укладе договір з Замовником про організацію виконання перевезення вантажу і залучить Перевізника для виконання перевезення вантажу, Сторони будуть укладати між собою договори у формі Заявок, які є невід' ємною частиною даного договору на типових умовах...».

25 серпня 2023 року між ТОВ «АЛЕКЗО» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БТМ ТРЕЙД» (надалі - «Замовник») було укладено Договір про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23, відповідно до якого, Експедитор зобов?язався надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів Замовника.

У п. 1.2. Договору зазначено наступне: «Послуги надаються на підставі Заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до Договору (надалі - «Заявка»), в якій вказуються; вид послуги, вид, найменування вантажу, відправник, отримувач, пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати Експедитору та інші погоджені Сторонами умови...».

25 серпня 2023 року між ТОВ «АЛЕКЗО» та ТОВ «БТМ ТРЕЙЛ» було укладено Заявку на перевезення вантажу № СК25/08_1 і від 25.08.2023 до Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023.

Разом з тим, 25 серпня 2023 року між ТОВ «АЛЕКЗО» та Відповідачем було укладено Заявку на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023 (надалі - «Заявка»), згідно якої Перевізник зобов?язався надати послуги з перевезення обладнання (надалі - «Вантаж») за маршрутом ReckstraЯe 1-5, 88422 Betzenweiler, Німеччина - с. Русин, Червоноградський р-н, Львівська область, Україна.

Відповідно до вказаної Заявки, дата та час завантаження вантажу - 28-29 серпня 2023 у місті Betzenweiler, Німеччина.

Пунктом 11 Заявки Сторони узгодили термін доставки Вантажу в с. Русин, Червоноградський р-н, Львівська область, а саме: 31.08-01.09.23.

Перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом марки SCANIA, державні номери НОМЕР_3/ НОМЕР_2 , керування яким здійснювалось водієм Підвисоцьким Олександром.

Відповідно до пункту 12 Заявки, Сторони погодили терміни нормативного простою, а саме:

- на навантаження/замитування - 48 годин;

- на розвантаження/розмитнення - 48 годин.

Пунктом 12 Договору № СК25/08_1, визначена фрахтова сума у розмірі 1 400,00 EUR (одна тисяча чотириста євро 00 центів), безготівковий розрахунок по курсу НБУ здійснюється після вивантаження автомобіля на протязі 5 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Відповідно до п. 4.4. Договору № СК25082023 у випадку запізнення Перевізника при доставці вантажу необхідним для вантажоодержувачу у відповідності із Заявкою, Перевізник сплачує Експедитору штраф за кожну почату добу у розмірі 100 (сто) євро по курсу НБУ на дату настання відповідальності сторін по території Європи, та 50 (п?ятдесят) євро по курсу НБУ на дату настання відповідальності сторін по території України. Кожна нова доба вважається такою, що почалася, з 9:00 ранку.

Таким чином, між ТОВ "АЛЕКЗО" та ФОП Підвисоцьким О.Е. 25 серпня 2023 року, був підписаний Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК250823 і Заявка № СК25/08 від 25 серпня 2023 року, згідно якої вивантаження повинно було статися 01 вересня 2023 року. Враховуючи термін нормативного часу, який складає 48 годин і те, що у цей термін Перевізник має здійснити розмитнення та вивантаження, крайнім строком доставки Вантажу з урахуванням вихідних днів, які не рахуються, вважається 04 вересня 2023 року.

В порушення зазначеного строку, Вантаж було доставлено Відповідачем 07 вересня 2023 року, про що свідчить відмітка в CMR № 157068 від 28 серпня 2023 року.

Разом з тим, позивач стверджує, що під час здійснення перевезення, Відповідач за первісним позовом, перебуваючи вже на території України, повідомив Позивача за первісним позовом про те, що не буде розвантажуватись поки Експедитором не буде підписано перероблену Заявку на перевезення вантажу №СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 буде зазначено термін доставки 07.09.23, замість 31.08-01.09.23.

Внаслідок зазначених дій Відповідача, ТОВ «АЛЕКЗО» звернулося до замовника із проханням дозволити змінити дату доставки у Заявці № CK25/08_1 від 25.08.2023 до Договору про транспортно-експедигорське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023, на що ТОВ «БМ ТРВЙД» надало згоду. Надання згоди Замовником підтверджується електронним листом направленим на адресу Позивача за первісним позовом 07 вересня 2023 о 13 год. 55 хв.

07 вересня 2023 року, після надсилання Відповідачу переробленої Заявки на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 було зазначено термін доставки 07.09.23, ФОП Підвисоцьким О.Е. здійснив розвантаження товару в місці призначення.

Відповідач за первісним позовом підтверджує наведені обставини справи, зокрема те, що дата у Заявці була змінена.

Враховуючи вищенаведене, Позивач за первісним позовом просить Суд визнати недійсною укладену між ТОВ «АЛЕКЗО» та Фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем Заявку на перевезення вантажу №CK25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.23.

Також, відповідачем за первісним позовом було надано Позивачу за первісним позовом Акт виконаних робіт № 3/9 від 07.09.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №СК25082023 від 28 серпня 2023 року та Заявки № СК25/08 від 25 серпня 2023 року (надалі - «Акт виконаних робіт»), в якому сума фрахту для сплати становить 55 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору №СК25082023, оплата послуг Перевізника здійснюється протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня отримання оригіналів рахунку, вантажно-транспортної накладної (CMR/TTH) з печатками перевізника, вантажоодержувача, митниці - у разі якщо вантаж надходить під митним контролем, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), оригіналу Договору, Заявки, якщо інше не узгоджено в Заявці. Вищевказані первинні документи, які не мають усіх необхідних реквізитів та оформлені неналежним чином та не відповідають вимогам діючого законодавства, надані не в повному обсязі, вважаються не врученими, про що Експедитор негайно повідомляє Перевізника та оплаті не підлягають, строк оплати зсувається та відлік строку розпочинається після отримання Експедитором вірних оригіналів документів.

Згідно п. 3.4. Договору №СК25082023 за фактом отримання послуг Перевізник (надсилає) на електронну адресу версію двостороннього Акту наданих послуг, Експедитор протягом 2-х (двох) днів з дня отримання Акту зобов?язаний направити Перевізнику підписаний Акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від надання послуг. При неотриманні Перевізником оформленого (підписаного) Експедитором Акту наданих послуг або письмової вмотивованої відмови від надання послуг протягом 2-х (двох) днів з дати відправлення Актів Перевізником на електронну адресу Експедитора, послуги вважаються наданими Перевізником без зауважень та підлягають оплаті.

Відповідно до п. 3.5. Договору №СК25082023 за бажанням Експедитора суми виплат Перевізника у вигляді штрафних санкцій та інших видів відшкодувань, передбачених Договором, можуть бути утримані з сум платежів, що належать Перевізнику з боку Експедитора.

12 вересня 2023 року ТОВ «АЛЕКЗО» на електронну адресу Відповідача було направлено Лист-незгоду з Актом виконаних робіт в якому Позивач зазначав наступне: «... Враховуючи те, що Перевізник ФОП Підвисоцький О.Е. у процесі доставки вантажу, шантажем і тиском (з погрозами не вивантажувати вантаж доки не буде змінено дату доставки в Заявці) змусив ТОВ «АЛЕКЗО» змінити дату доставки вантажу з 01 вересня на 07 вересня, ТОВ «АЛЕКЗО» вважає Заявку зі зміненою датою доставки (дата 07 вересня 2023) не дійсною, так як таку угоду можна вважати нікчемним правочином згідно ст. 215 ч. З Цивільного кодексу України та ст. 231 Цивільного кодексу України. Виходячи з цього дійсною вважається Заявка № СК25/08 від 25 серпня 2023 року з датою доставки 01 вересня 2023 року, що підтверджується надісланими Перевізником на пошту компанії «Алекзо» документами 25 серпня о 21-47, а не заявка яка була надіслана на пошту компанії «Алекзо 7 вересня о 14-31...».

Разом з тим, у зазначеному листі, Позивач надав Відповідачу розрахунок суми фрахту для сплати, яка із урахуванням штрафу становить 49 414,00 грн.

Таким чином, між ТОВ «АЛЕКЗО» та ФОП Підвисоцьким О.Е. також виникла суперечка щодо вартості наданих послуг за укладеним договором.

Крім того, 21 вересня 2023 року, ФОП Підвисоцьким О.., на сайті https://ardi-trans.ua, який є платформою для суб?єктів господарювання у сфері перевезення вантажів (на якому в зареєстрованих та ідентифікованих суб?єктів надання послуг і замовників у сфері перевезення вантажів є змога надавати відгуки, викладати «претензії» та інше, щодо кожного здійсненого перевезення вантажу) було розміщено відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!! Подали до суду!».

Також, 23 вересня 2023 року, ФОП Підвисоцьким О.Е., на сайті https://lardi-trans.ua, було розміщено «претензію» на адресу ТОВ «АЛЕКЗО», у примітці до претензії Відповідач зазначив наступне: «Компанія Алекзо, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини.»

На підтвердження наведених обставин справи, сторони надають суду знімок з екрана викладених відгуків та «Претензії» ТОВ «АЛЕКЗО» та ФОП Підвисоцького О.Е. на їх ідентифікованих сторінках на сайті https://lardi-trans.ua/.

Керуючись наведеним позивач за первісним позовом просить суд:

- визнати недійсною укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () та фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) Заявку на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.2023;

- визнати недостовірною та такою, що порушує право товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сторінці товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () у мережі Інтернет на сайті https://lardi-trans.ua: - відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!!! Подали до суду!»; - претензію із приміткою: «Компанія Алекзо шахраї, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини»;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) відізвати та видалити наступну інформацію на сторінці товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () у мережі Інтернет на сайті https://lardi-trans.ua: - відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!!! Подали до суду!» - претензію із приміткою: «Компанія Алекзо шахраї, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини»;

- стягнути з фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () немайнову шкоду за розповсюдження недостовірної інформації у розмірі 20 000,00 грн на розрахунковий рахунок АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Водночас позивач за зустрічним позовом позовні вимоги первісного позову заперечує, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () на користь Фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича 55 000,00 грн заборгованості по оплаті послуг з перевезення вантажу.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Щодо позовних вимог за первісним позовом.

З матеріалів справи встановлено, що предметом спору є визнання недійсною укладену між ТОВ «АЛЕКЗО» та Фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем Заявки на перевезення вантажу №CK25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.23, у зв`язку з вчиненням його проти справжньої волі позивача за первісним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину вчиненого особою під впливом насильства, судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів і сім`ї, родичів тощо або їх майна.

У відповідності до роз`яснень, викладених в пункті 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під насильством розуміється фізичний або психологічний вплив на особу, представника сторони правочину або його близьких з метою спонукання його до вчинення правочину.

У разі вчиненням правочину під впливом насильства формування волі особи, яка вчиняє правочин, відбувається внаслідок втручання стороннього фактора - фізичного чи психічного тиску з боку контрагента або іншої особи з метою спонукання до вчинення тих дій, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань.

Отже, для визнання правочину недійсним через вчинення його під впливом насильства або погрози, необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину, такий вплив повинен бути реальним, а не існувати в уявленні особи.

Суд констатує, що для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

Під насильством слід розуміти заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Насильство породжує страх настання невигідних наслідків. На відміну від насильства, погроза полягає в здійсненні тільки психічного, але не фізичного впливу, і має місце при наявності як неправомірних, так і правомірних дій. Погроза може бути підставою для визнання правочину недійсним, коли з обставин, які мали місце на момент його вчинення, випливає, що відмова учасника правочину від його вчинення могла спричинити шкоду його законним інтересам.

Разом з тим, приписами статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Відтак, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, необхідним є встановлення наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог господарський суд повинен зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Позивач за первісним позовом стверджує, що під час укладання Заявки на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023 волевиявлення ТОВ «АЛЕКЗО» не було вільним і не відповідало його волі, а дії Позивача за первісним позовом із її підписання та направлення Відповідачу за первісним позовом знаходяться у прямому причинному зв?язку із погрозами Перевізника не розвантажувати вантаж, оскільки затримка доставки Вантажу, на невизначений час, призвела б до нарахування штрафних санкцій передбачених Договором про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023 укладеним між Позивачем за первісним позовом та Замовником, крім того, затримка доставки нашкодила діловій репутації ТОВ «АЛЕКЗО».

Відповідач за первісним позовом, причиною порушення строків доставки товару визначає значні черги на кордоні, у зв`язку з чим він зміг виїхати за межі митного контролю лише 06 вересня 2023 року, що стверджується відповідною перепусткою митниці від 05.09.2023 №E-158814.

Водночас, листом ТОВ «БТМ Трейд» (Замовника) від 10.10.2023 №10102023/1, що міститься в матеріалах справи, встановлено надання письмової згоду на продовження строків доставки та зміни дати доставки на 07 вересня 2023 року ТОВ «БТМ Трейд», при тому останнім зазначено, що оскільки затримка доставки була зумовлена поважними причинами, жодних претензій з цього приводу до експедитора і до перевізника у ТОВ «БТМ Трейд» не має, у зв?язку з чим це ТОВ не ініціювало застосування до вказаних осіб будь-яких санкцій.

Дослідивши матеріали справи, зокрема умови Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023 суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5.6. Договору, Експедитор не несе відповідальність зокрема за дії державних органів (прикордонних, митних, правоохоронних, ветеринарних, фітосанітарних, екологічних, карантинних)

Керуючись вищенаведеним, суд вбачає, відсутність претензій зі сторони ТОВ «БТМ Трейд» щодо погодження замовником зміни строку доставки товару за поважних причин (дії митних органів), що в свою чергу відповідно до умов укладеного Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023 не тягнуть за собою відповідальність позивача за первісним позовом у вигляд нарахування штрафу.

Крім того, дослідивши зміст позовної заяви суд встановив, що ТОВ «АЛЕКЗО» попередньо узгодило з ТОВ «БТМ Трейд» внесення змін до Заявки на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023 щодо терміну доставки вантажу. Так, позивач вказує: "…Внаслідок зазначених дій Відповідача, ТОВ «АЛЕКЗО» було вимушене звертатись до Замовника із проханням дозволити змінити дату доставки у Заявці № СК25/08_1 від 25.08.2023 до Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023, на що ТОВ «БТМ ТРЕЙД» було вимушено надати згоду, оскільки затримка із отримання Вантажу спричинило труднощі у господарській діяльності Замовника. Надання згоди Замовником підтверджується електронним листом направленим на адресу Позивача 07 вересня 2023 о 13 год. 55 хв."

Отже, суд вбачає невідповідність обставин на які посилається позивач, як на підстави відсутності волевиявлення при укладенні Заявки на перевезення вантажу № СК25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023 умовам Договору про транспортно-експедиторське обслуговування № СК25/08/23 від 25.08.2023 та змісту позовної заяви.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази «за внутрішнім переконанням» вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини,зокрема, рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) «Дж. К. та Інші проти Швеції» (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що «У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Так в рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 р. (заява № 22750/02) у справі Бендерський проти України (BENDERSKIY v. Ukraine) суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у медичному експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Під стандартом доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt») слід розуміти те, що факт є доведеним, якщо після оцінки доказів вбачається, що факт скоріше відбувся, аніж не мав місце.

Отже, за умови наявних та досліджених судом доказів що містяться в матеріалах справи, які є взаємо виключними суд дійшов висновку про більшу вірогідність («баланс вірогідностей») відсутності обставин з якими пов`язується визнання спірних договорів недійсними у розумінні ст.ст. 203, 215, 231 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу Украі?ни (далі - ЦК Украі?ни) та ст. 1 Закону Украі?ни "Про інформацію" інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно із ч. 1 ст. 91 ЦК Украі?ни юридична особа здатна мати такі самі цивільні права и? обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно до ст. 94 ЦК Украі?ни юридична особа має право на недоторканність і?і? діловоі? репутаціі?, на таємницю кореспонденціі?, на інформацію та інші особисті немаи?нові права, які можуть і?и? належати. Особисті немаи?нові права юридичноі? особи захищаються згідно з гл. 3 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 34 Господарського кодексу Украі?ни визначено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення в будь-якіи? формі неправдивих, неточних або неповних відомостеи?, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловіи? репутаціі? суб`єкта господарювання.

Статтею 277 ЦК Украі?ни передбачено, що фізична особа, особисті немаи?нові права якоі? порушено внаслідок поширення про неі? та (або) членів і?і? сім`і? недостовірноі? інформаціі?, має право на відповідь, а також на спростування цієі? інформаціі?. Спростування недостовірноі? інформаціі? здіи?снює особа, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься в документі, якии? прии?няла (видала) юридична особа, цеи? документ має бути відкликано.

За змістом приписів ст. 91 ЦК Украі?ни право на спростування недостовірноі? інформаціі?, визначене ст. 277 ЦК Украі?ни, мають не лише фізичні, а и? юридичні особи в передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформаціі?, яка шкодить діловіи?? репутаціі? господарюючого суб`єкта.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірноі? інформаціі??, є сукупність таких обставин:

- поширення інформаціі?, тобто доведення і?і? до відома хоча б одніи? особі в будь-якии? спосіб; - поширена інформація стосується певноі? фізичноі? чи юридичноі? особи, тобто позивача;

- поширена інформація є недостовірною, тобто такою, що не відповідає діи?сності;

- поширена інформація порушує особисті немаи?нові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немаи?новим благам, або перешкоджає особі повно та своєчасно здіи?снювати особисте немаи?нове право.

Недостовірною вважають інформацію, яка не відповідає діи?сності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про подіі? та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають діи?сності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформаціі? варто розуміти: опублікування і?і? в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масовоі? інформаціі?; поширення в Інтернеті чи з використанням інших засобів телекомунікаціи?ного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншіи? формі хоча б одніи? особі.

Ділову репутацію юридичноі? особи становить престиж і?і? фірмового (комерціи?ного) наи?менування та інших належних і?и? нематеріальних активів серед кола споживачів і?і? товарів і послуг. Під діловою репутацією юридичноі? особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, необхідно розуміти оцінку і?х підприємницькоі?, громадськоі?, професіи??ноі? або іншоі? діяльності, яку здіи?снює така особа як учасник суспільних відносин.

Приниженням діловоі? репутаціі? суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення в будь-якіи? формі неправдивих, неточних або неповних відомостеи?, що дискредитують спосіб ведення чи результати и?ого господарськоі? (підприємницькоі?) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість и?ого нематеріальних активів.

Вирішуючи питання про визнання поширеноі? інформаціі? недостовірною, суди повинні визначати характер такоі? інформаціі? та з`ясовувати, вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону Украі?ни "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка діи?, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (уживання гіпербол, алегоріи?, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню и? доведенню і?х правдивості.

Таким чином, ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здіи?снити перевірку такого судження щодо и?ого відповідності діи?сності.

Урішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання ні. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що «суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" або тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе».

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт сам по собі є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Так, для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень.

Суд встановив, що 21 вересня 2023 року, ФОП Підвисоцьким О.., на сайті https://ardi-trans.ua, який є платформою для суб?єктів господарювання у сфері перевезення вантажів (на якому в зареєстрованих та ідентифікованих суб?єктів надання послуг і замовників у сфері перевезення вантажів є змога надавати відгуки, викладати «претензії» та інше, щодо кожного здійсненого перевезення вантажу) було розміщено відгук з наступним текстом: «НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ!! Подали до суду!».

Також, 23 вересня 2023 року, ФОП Підвисоцьким О.Е., на сайті https://lardi-trans.ua, було розміщено «претензію» на адресу ТОВ «АЛЕКЗО», у примітці до претензії Відповідач зазначив наступне: «Компанія Алекзо, не розраховуються, кожен раз вигадують нові і нові причини.»

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» () наявна заборгованість перед Фізичною особою-підприємцем Підвисоцьким Олександром Едуардовичем у розмірі 55 000,00 грн по оплаті послуг з перевезення вантажу.

Водночас відповідач за зустрічним позовом факт наявності заборгованості не заперечує, стверджує про відсутність відкорегованого акту виконаних робіт з сумою на підставі якого експедитор повинен перерахувати кошти на рахунок перевізника, що свідчить про відсутність заборгованості.

Однак суд вбачає наявність відповідача за зустрічним позовом обов`язку з оплати заборгованість у розмірі 55 000,00 грн за послуги з перевезення вантажу з підстав визначених зустрічним позовом, що відповідають умовам договору та положенням чинного законодавства.

Так, ТОВ «АЛЕКЗО» не надало докази, що заперечують інформацію, поширену відповідачами. Оскільки наявність заборгованості з оплати послуг перевезення не заперечується та не спростовується, суд дійшов висновку, що поширена інформація не є недостовірною.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У свою чергу, відповідно до вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що між ТОВ "АЛЕКЗО" та ФОП Підвисоцьким О.Е. 25 серпня 2023 року, був підписаний Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК250823 і Заявка № СК25/08 від 25 серпня 2023 року. Відповідно до CMR № 157068 від 28 серпня 2023 року вантаж було доставлено Відповідачем 07 вересня 2023 року.

Відповідачем за первісним позовом було надано Позивачу за первісним позовом Акт виконаних робіт № 3/9 від 07.09.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №СК25082023 від 28 серпня 2023 року та Заявки № СК25/08 від 25 серпня 2023 року (надалі - «Акт виконаних робіт»), в якому сума фрахту для сплати становить 55 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору №СК25082023, оплата послуг Перевізника здійснюється протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня отримання оригіналів рахунку, вантажно-транспортної накладної (CMR/TTH) з печатками перевізника, вантажоодержувача, митниці - у разі якщо вантаж надходить під митним контролем, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), оригіналу Договору, Заявки, якщо інше не узгоджено в Заявці. Вищевказані первинні документи, які не мають усіх необхідних реквізитів та оформлені неналежним чином та не відповідають вимогам діючого законодавства, надані не в повному обсязі, вважаються не врученими, про що Експедитор негайно повідомляє Перевізника та оплаті не підлягають, строк оплати зсувається та відлік строку розпочинається після отримання Експедитором вірних оригіналів документів.

Згідно п. 3.4. Договору №СК25082023 за фактом отримання послуг Перевізник (надсилає) на електронну адресу версію двостороннього Акту наданих послуг, Експедитор протягом 2-х (двох) днів з дня отримання Акту зобов?язаний направити Перевізнику підписаний Акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від надання послуг. При неотриманні Перевізником оформленого (підписаного) Експедитором Акту наданих послуг або письмової вмотивованої відмови від надання послуг протягом 2-х (двох) днів з дати відправлення Актів Перевізником на електронну адресу Експедитора, послуги вважаються наданими Перевізником без зауважень та підлягають оплаті.

Тобто, умови вказаного вище договору вказують на обов`язок замовника виконати свої господарські зобов`язання в частині оплати за наданих послуг.

Факт виконання робіт сторонами не заперечується та не оскаржується, а предметом оскарження по суті справи є встановлення обставин, які підтверджують або спростовують підстави для оплати відповідачем боргу за надані послуги. При цьому, за матеріалами справи, факт оплати відповідачем виконаних позивачем робіт у повному обсязі належними та допустимими доказами не підтверджується.

Разом з тим, на переконання відповідача за зустрічним позовом, у останнього відсутні підстави для повного розрахунку з позивачем з тих причин, що останнім, порушено строки перевезення товару та не надіслано відкоригований акт виконаних робіт з сумою на підставі якого експедитор повинен перерахувати кошти на рахунок перевізника.

Факт відсутності порушення строку перевезення товару встановлено судом при розгляді первісного позову, що підтверджується Заявкою на перевезення вантажу №CK25/08 від 25.08.2023 до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023, в якій у пункті 11 зазначено термін доставки 07.09.23, яка відповідно до розглянутих вище умов не укладена проти справжньої волі позивача за первісним позовом чи під примусом.

Керуючись вищенаведеним, у позивача за зустрічним позовом відсутні підстави для коригування Акту наданих послуг з урахуванням встановленого відповідачем за зустрічним позовом штрафу.

Частинами 1, 5 ст.212 Цивільного кодексу України уномровано, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Законом можуть встановлюватися особливості вчинення та виконання окремих правочинів, за якими настання, зміна або припинення прав та обов`язків обумовлені настанням відкладальних чи скасувальних обставин.

Згідно з частиною першою статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У частині 1 ст.252 Цивільного кодексу України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Верховний суд у постанові від 30.09.2021 по справі №906/1205/20 зауважив, що аналіз положень частини першої статті 212 Цивільного кодексу України України свідчить, що укладаючи умовний правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов`язують виникнення прав і обов`язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність. Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов`язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Подія є явищем об`єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб`єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Однак, як слідує з аналізу положень статті 212 Цивільного кодексу України, відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов`язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

З урахуванням наведених правових позицій суд дійшов висновку, що відсутні підстави стверджувати про наявність відкладальної умови (у розумінні приписів статті 212 ЦК України) щодо виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань зі сплати заборгованості за договором про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № СК25082023 від 25.08.2023.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на позивача за первісним позовом покладаються витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні первісного позову - відмовити.

2. Застрічний позов - задоволити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКЗО» (код ЕДРПОУ- 44680931) на користь Фізичної особи-підприємця Підвисоцького Олександра Едуардовича (РНОКПП- НОМЕР_1 ) 55 000,00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.) заборгованості по оплаті послуг з перевезення вантажу а також 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 05.12.2024

Суддя Л.В. Андрейчук