ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 р. Справа № 917/777/20(917/1681/24)

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул. Чорновола, 22а, ідент. код 32017261

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", пров. Козацький, 17, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область, 20382,

про стягнення грошових коштів

в межах справи про банкрутство № 917/777/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул. Данила Щербаківського, 58, м. Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Чорновола, 22а, м. Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу № 917/777/20 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року прийнято справу № 917/777/20 до свого провадження.

Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 01-10/190-2 від 03.10.2024 року (вх. № 1757/24 від 04.10.2024 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" про стягнення 97 358,42 грн. заборгованості за договором субпідряду № 01/06-21/135 від 01.06.2021 року.

Вказана позовна заява відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.10.2024 року приєднана судді Білоусову С.М. до справи.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона подана з додержанням вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України; підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Згідно п. 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене, суд ухвалою від 09.10.2024 року прийняв справу № 917/777/20(917/1681/24) до свого провадження та постановив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач, обгрунтовує позовні вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не виконало умови визначені в Договорі субпідряду № 01/06-21/135 від 01.06.2021 року, а тому має заборгованість у розмірі 97 358,42 грн. суми основного боргу.

Відповідач у визначений судом строк, без поважних причин, відзив на позов не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.06.2021 року між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі начальника філії "Лубенської ДЕД", іменоване надалі "Субпідрядник", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" іменоване надалі "Підрядник" було укладено договір субпідряду № 01/06-21/135 (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Субпідрядник зобов`язується виконати на свій страх і ризик, власними силами і засобами роботи з поточного ремонту окремих ділянок автомобільної дороги державного значення Т-17-05 Лохвиця-Гадич-Охтирка-КПП "Велика Писарівка, Полтавська область (код 45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг), в частині виконання робіт з нанесення горизонтальної розмітки (надалі роботи), а Підрядник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору зазначено, що Субпідрядник повинен виконати передбачені Договором роботи відповідно до проектної документації, діючих будівельних норм та стандартів з матеріалів, виробів та конструкцій, якість яких повинна відповідати вимогам стандартів та технічних умов. Жодні роботи, що підлягають закриттю, не повинні закриватися Субпідрядником без акту на закриття прихованих робіт, підписаного представником Підрядника.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, у разі виявлення впродовж гарантійного терміну вад, відповідальність за які несе Субпідрядник, підрядник зобов`язаний без затримки сповістити про це Субпідрядника та запросити його для складання відповідного Акту з визначенням у ньому термінів усунення виявлених вад.

Відповідно до пункту 2.4. Договору у разі відмови Субпідрядника від участі у складанні Акту, Підрядник має право зробити це за участі третьої сторони і надати Акт для усунення вад Субпідряднику. Якщо Субпідрядник не забезпечить усунення у визначені терміни встановлення вад, Підрядник може зробити це сам або запросити іншого виконавця із компенсацією витрат цієї роботи за рахунок Субпідрядника.

Згідно з п. 3.1 Договору орієнтовна вартість робіт складає 90 592,97 грн. в тому числі ПДВ - 20%.

Відповідно до пункту 4.2. Договору розрахунки та оплата за виконані роботи проводяться Підрядником після підписання Сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (типова форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (типова форма КБ-3) в міру виконання робіт на підставі рахунку на оплату виконаних робіт.

Згідно з пунктом 6.4. Договору Субпідрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 9.1. Договором зазначено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій.

Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Згідно з пунктом 10.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами свої зобов`язань, але в будь-якому випадку до 31 липня 2021 року.

ДП "Полтавський облавтодор" виконало роботи з поточного середнього ремонту окремих ділянок автомобільної дороги державного значення в червні-липні 2021 року на загальну суму 97 358,42 грн.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, виконало лише частково.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" 97 358,42 грн основного боргу.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.2., 4.3. Договору розрахунки та оплата за виконані робити проводяться підрядником після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрат в міру виконання робіт на підставі рахунку на оплату виконаних робіт. Термін проведення розрахунків за виконані за цим Договором роботи обумовлюються надходженням відповідних коштів на рахунок підрядника від замовника та може становити до 30 календарних днів від дати виконання робіт.

Судом встановлено, що позивач виконав роботи, на підтвердження чого надав суду наступні документи:

- акт здавання-приймання робіт № 1000908 від 16 червня 2021 року на суму 90 510,80 грн та акт здавання-приймання робіт № 1001010 від 28 липня 2021 року на суму 6 847,62 грн.

- податкова накладна № 7 від 16.06.2021 року, податкова накладна № 9 від 31.07.2021 року та копії квитанцій про їх реєстрацію.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надіслало відповідачу вимогу № 01-10/86-6 від 22.05.2024 року, щодо виконання зобов`язання з прийняття робіт, підписання актів здавання-приймання робіт та оплати грошових коштів у сумі 97 358,42 грн. Разом з вимогою були направлені акти здавання-приймання робіт № 1000908 та № 1001010.

Вказана вимога відповідачем була проігнорована.

Крім того, позивач надсилав відповідачу претензію № 01-10/106-3 від 26.06.2024 року у якій вимагав негайної сплати боргу в сумі 97 358,42 грн, однак, претензія також відповідачем була залишена без реагування і відповідно відповідач не заперечував та не надавав претензій щодо обсягу та/або якості виконаних робіт (наданих послуг) на момент отримання від Позивача актів.

За наявності заперечень щодо якості виконаних робіт (виявлення впродовж гарантійного терміну) Підрядник мав право на вчинення дій, обумовлених в п. 2.3 Договору, а саме: сповістити про це Субпідрядника та запросити його для складання відповідного Акту з визначенням у нього термінів усунення виявлених вад, однак, відповідачем цього зроблено не було.

При цьому Відповідач не був позбавлений можливості та права здійснити перевірку обсягів наданих робіт (послуг) самостійно у період, коли йому надсилалися акти.

Якщо замовник, у порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України, безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525,526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України ( постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі N 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі N 921/254/18, від 15.10.2019 у справі N 921/262/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 16.08.2023 року по справі № 914/131/22, від 05.12.2023 року по справі № 918/241/23 зазначає, що за загальним правилом при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг / виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність.

Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21, постановах Верховного Суду від 15.08.2023 року у справі № 914/8/22, від 16.08.2023 року у справі № 914/131/22.

Таким чином, не підписання Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" актів здавання-приймання робіт не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання з оплати робіт (Послуг), виконання (надання) яких, їх обсяг та якість ним не заперечувалися.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного та належного виконання зобов`язання за договорам субпідряду.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 97 358,42 грн. основного боргу за виконані роботи, яка обумовлена Договорам субпідряду № 01/06-21/135 від 01.06.2021 року.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", (пров. Козацький, 17, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область, 20382, ) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) 97 358,42 грн. сума основного боргу та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено та підписано 09.12.2024 року.

Суддя Білоусов С. М.