ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" грудня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/2167/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікова Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Кісь В.В.,

розглянувши заяву Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги до боржника від 17.08.2023 за вх. № 22012/23 (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог від 15.01.2024 за вх. № 1114/24) у справі № 922/2167/23

за заявою Акціонерного товариства «ОТП БАНК», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОЗІВСЬКИЙ КОВАЛЬСЬКО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД", місто Лозова Харківської області,

про визнання банкрутом,

за участі представників:

розпорядника майна - Бова Д.В.;

кредитора (Компанія тіссенкрупп Метіріелс Трейдінг ГмбХ) - Шкворець Я.А.;

представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі № 922/2167/23 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "ЛОЗІВСЬКИЙ КОВАЛЬСЬКО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (далі по тексту - ТОВ ЛКМЗ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Бову Д.В., встановлено розпоряднику майна строк до 01.09.2023 для подання до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів боржника, проведення інвентаризації майна боржника та подання до суду матеріалів інвентаризації з доказами, що підтверджують встановлені в ході інвентаризації дані, подання звіту про проведену роботу в межах процедури розпорядження майном, та призначено попереднє засідання суду на 06.09.2023 о 10:00.

На виконання зазначеної ухвали 19.07.2023 судом оприлюднено на офіційному веб-порталі Судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі № 922/2167/23 про банкрутство ТОВ ЛКМЗ (повідомлення № 71031 від 19.07.2023).

У подальшому попереднє засідання суду у справі № 922/2167/23 неодноразово відкладалось судом або оголошувались перерви через необхідність розглянути всі подані грошові вимоги кредиторів до боржника, що стало підставою для продовження строку проведення процедури розпорядження майном боржника та строку проведення попереднього засідання суду у даній справі. Зокрема, ухвалою суду від 04.09.2024 за клопотанням розпорядника майна та боржника, враховуючи необхідність додаткового часу для завершення процедури розпорядження майном боржника у даній справі та враховуючи велику кількість поданих до суду заяв з кредиторськими вимогами до боржника, а також враховуючи, що не всі вказані заяви ще розглянуті судом, з огляду на тривання введеного на території України воєнного стану в зв`язку з військовою агресією РФ проти України й на поточну безпекову ситуацію, що склалася в Україні, зокрема в місті Харкові та Харківській області, через систематичні обстріли ворожими військами і чинить загрозу життю, здоров`ю й безпеці учасників справи і суду, з метою надання можливості розпоряднику майна здійснити всі необхідні заходи в межах процедури розпорядження майном та надати суду повний звіт за результатами виконаної роботи, керуючись п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, судом було продовжено строк проведення процедури розпорядження майном боржника та строк проведення попереднього засідання суду у справі на шість місяців до 10.04.2025 та відкладено попереднє засідання суду на 11.12.2024 об 11:15.

Водночас, 17.08.2023 за вх. № 22012/23, тобто в межах строку на подання заяв з грошовими вимогами кредиторів до боржника, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ, від Головного Управління ДПС у Харківській області () до суду надійшла заява про кредиторські вимоги до боржника, в якій заявник просить визнати його грошові вимоги до боржника - ТОВ "ЛКМЗ" на загальну суму 55.791.265,21 грн, в т.ч.: 52.973.286,46 грн (основний платіж) - 3 черга задоволення вимог кредиторів; 2.429.624,66 грн (штрафна санкція) - 6 черга задоволення вимог кредиторів; 388.354,09 грн (пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів. В обґрунтування грошових вимог заявник посилається на те, що вказана заборгованість перед бюджетом виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань зі сплати податків та обов`язкових платежів, надає до заяви розрахунок заборгованості боржника, згідно з яким загальна сума заборгованості боржника перед заявником становить 55.791.265,21 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2023 у справі № 922/2167/23, після усунення заявником недоліків заяви з грошовими вимогами кредиторів до боржника, вказану заяву прийнято до розгляду в попередньому судовому засіданні. Зобов`язано заявника надати суду додаткові пояснення в обґрунтування підстав нарахування сум, які входять до заявлених грошових вимог, із зазначенням періодів, за які вони нараховані (до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, тобто до 19.07.2023) та наданням додаткових документальних доказів (за наявності) на підтвердження вимог та обставин, викладених в заяві про кредиторські вимоги до боржника. Зобов`язано боржника надати суду відзив на заяву про кредиторські вимоги до боржника, із зазначенням суми заборгованості боржника перед заявником за зобов`язаннями, що передбачають сплату податків і зборів (обов`язкових платежів), та періодів, за які виникла вказана заборгованість. Зобов`язано розпорядника майна розглянути заяву кредитора та письмово повідомити про результати розгляду заявника і суд.

09.01.2024 за вх. 637/24 розпорядника майна надав суду Звіт про розгляд вимог кредиторів, в якому, зокрема визнає вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області до боржника - ТОВ "ЛКМЗ" частково на загальну суму 49.792.706,85 грн, а саме: 46.040.028,93 грн - вимоги 3 черги (основне податкове зобов`язання за самостійно задекларованим податковими зобов`язаннями та ППР яким збільшено основне зобов`язання) та 3.752.677,92 грн - вимоги 6 черги (пеня та штрафні санкції). В іншій частині вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області в розмірі 5.998.558,36 грн розпорядник майна не визнає, з посиланням на те, що зазначені вимоги не підтверджені доданими документами (штрафи), а також строк виконання яких не наступив.

11.01.2024 за вх. 854/24 боржник - ТОВ "ЛКМЗ" подав до суду відзив, в якому визнає грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області частково на загальну суму 49.792.706,85 грн, а саме: 46.040.028,93 грн вимоги 3 черги (основне податкове зобов`язання за самостійно задекларованим податковими зобов`язаннями та ППР яким збільшено основне зобов`язання) та 3.752.677,92 грн вимоги 6 черги (пеня та штрафні санкції). В іншій частині вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області в розмірі 5.998.558,36 грн боржником не визнаються у зв`язку з тим, що вказані вимоги заявником не доведені.

15.01.2024 за вх. 1114/24 від Головного Управління ДПС у Харківській області до суду надійшла заява про уточнення кредиторських вимог до боржника, в якій заявник, посилаючись на часткове погашення боржником заборгованості, зменшує грошові вимоги та просить суд визнати його грошові вимоги до боржника - ТОВ «ЛКМЗ» у загальному розмірі 49.693.900,74 грн, з яких:

- 46.880.001,99 грн - основний платіж (3 черга задоволення вимог кредиторів);

- 2.425.544,66 грн - штрафні санкції (6 черга задоволення вимог кредиторів);

- 388.354,09 грн - пеня (6 черга задоволення вимог кредиторів).

До вищезазначеної заяви про уточнення кредиторських вимог до боржника надано розрахунок заборгованості боржника (уточнений), згідно з яким загальна сума заборгованості боржника перед заявником становить 49.693.900,74 грн.

Враховуючи, що подана Головним Управлінням ДПС у Харківській області заява про уточнення кредиторських вимог (вх. № 1114/24 від 15.01.2024) відповідає вимогам чинного законодавства і заявник звернувся до суду з цією заявою до початку розгляду по суті поданої ним в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ, заяви про кредиторські вимоги до боржника, судом було прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи вказану заяву про уточнення кредиторських вимог, у зв`язку з чим розгляд заяви Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги до боржника здійснюється відповідно до кредиторських вимог, викладених у зазначеній заяві про уточнення кредиторських вимог.

30.10.2024 за вх. № 27347/24 розпорядник майна подав до суду Звіт про результати розгляду кредиторських вимог від 29.10.2024 вих. № 02-13/180, в якому визнає грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області (з урахуванням уточнення вимог) на загальну суму 49.693.900,74 грн, з яких:

- 6.512.162,59 грн - єдиний соціальний внесок (вимоги 2 черги);

- 39.431.431,89 грн - основне податкове зобов`язання за самостійно задекларованими податковими зобов`язаннями та податковими повідомленнями-рішеннями, якими збільшено основне зобов`язання (вимоги 3 черги);

- 3.750.306,17 грн - пеня та штрафні санкції (вимоги 6 черги).

До вказаного Звіту розпорядником майна надано відзив боржника - ТОВ ЛКМЗ на заяву про кредиторські вимоги (вих. № 1 від 24.10.2024), в якому боржник визнає грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області (з урахуванням уточнеих кредиторських вимог) на загальну суму 49.693.900,74 грн, а саме: 6.512.162,59 грн - єдиний соціальний внесок (вимоги 2 черги); 39.431.431,89 грн - основне податкове зобов`язання (вимоги 3 черги); 3.750.306,17 грн - пеня та штрафні санкції (вимоги 6 черги).

Ухвалою суду від 07.11.2024 призначено розгляд заяви Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги до боржника від 17.08.2023 за вх. № 22012/23 (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог від 15.01.2024 за вх. № 1114/24) в судовому засіданні на 27.11.2024 об 11:00.

27.11.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку із проходженням суддею Новіковою Н.А. (в провадженні якої перебуває дана справа) підготовки голів та заступників голів місцевих господарських судів у Національній школі суддів України згідно з Календарним планом підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2024 рік.

Ухвалою суду від 20.11.2024 призначено розгляд заяви Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги до боржника від 17.08.2023 за вх. № 22012/23 (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог від 15.01.2024 за вх. № 1114/24) в судовому засіданні на 04.12.2024 о 14:00.

Заявник - Головне Управління ДПС у Харківській області не подав до суду будь-яких пояснень чи заперечень щодо Звіту розпорядника майна про результати розгляду кредиторських вимог (з урахуванням уточнення кредиторських вимог) та щодо відзиву боржника на заяву про кредиторські вимоги (з урахуванням уточнення кредиторських вимог), а також інших заяв чи клопотань, представник заявника з належним чином оформленими повноваженнями в судове засідання 04.12.2024 не прибув.

Розпорядник майна засіданні суду 04.12.2024 підтримала Звіт про результати розгляду кредиторських вимог (з урахуванням уточнення кредиторських вимог).

Представник кредитора - Компанія тіссенкрупп Метіріелс Трейдінг ГмбХ в судовому засіданні 04.12.2024 проти заявлених грошових вимог Головного Управління ДПС у Харківській області до боржника не заперечував.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, правом прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст. 197 ГПК України не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подали.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України передбачено підстави, при наявності яких суд може відкласти розгляд справи, зокрема: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі викладеного, зважаючи на належне повідомлення заявника та боржника про призначене на 04.12.2024 судове засідання, враховуючи, що заявник і боржник досить повно висловили свою позицію щодо заявлених грошових вимог в поданих ними заявах та відзивах та не повідомляли суду про намір подати докази, які відсутні в матеріалах справи і без дослідження яких неможливо розглянути грошові вимоги, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення по суті вказаних грошових вимог, тому, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, розглянув заяву Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги за відсутності представників заявника та боржника за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву Головного Управління ДПС у Харківській області про кредиторські вимоги до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог), заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні розпорядника майна боржника, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника та розгляду судом відповідних заяв регламентовані нормами ст. 45-47 КУзПБ.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною 1 цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам (ч. 5 ст. 45 КУзПБ).

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Суд також звертається до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, згідно з якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови ВСУ: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

У заяві про уточнення кредиторських вимог Головне Управління ДПС у Харківській області посилається на те, що підприємство ТОВ «ЛКМЗ» (боржника) перебуває на податковому обліку в Головному Управлінні ДПС у Харківській області (Лозівській ДПІ) та має перед бюджетом заборгованість із податків та зборів, загальна сума яких становить 49.693.900,74 грн, що складається, як зазначає заявник із суми заборгованості: по основним платежам у розмірі 46.880.001,99 грн; по штрафним санкціям у розмірі 2.425.544,66 грн; по пені у розмірі 388.354,09 грн.

Судом встановлено, що заборгованість боржника зі сплати податків та зборів у загальному розмірі 49.693.900,74 грн виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "ЛКМЗ" (19.07.2023), отже за своїм змістом вказані грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області є конкурсними.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в податку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі по тексту ПК України).

За правилами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 ПК України, до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

За приписами ст. 10 ПК України, до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. До місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі. Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється. Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та підтверджується доказами, наданими до заяви про кредиторські вимоги до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог), заборгованість перед бюджетом виникла у боржника внаслідок неналежного виконання ним своїх зобов`язань зі сплати, зокрема таких податків та зборів (обов`язкових платежів): податку на нерухоме майно (нежитлову нерухомість); податку на нерухоме майно (житлову нерухомість); орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб; земельного податку з юридичних осіб; податку на додану вартість; екологічного податку від скидів забруднюючих речовин у воду; екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (крім викидів двоокису вуглецю); екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю; екологічного податку від розміщення відходів); податку на доходи фізичних осіб; транспортного податку; податку на прибуток іноземних юридичних осіб; штрафних санкцій (пені) за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності; єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Щодо заборгованості з податку на нерухоме майно (нежитлову нерухомість) та податку на нерухоме майно (житлову нерухомість) суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно (нежитлову нерухомість) є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За приписами пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за Формою, встановленою в порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

За змістом пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до матеріалів заяви кредитора та наданого до неї розрахунку, боржник щодо податку на нерухоме майно (нежитлову нерухомість) задекларував:

- основний платіж за 3 квартал 2019 року у сумі 239991,76 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2019, який частково сплачено в сумі 218994,95 грн, у зв`язку з чим залишилась заборгованість в сумі 20996,81 грн;

- основний платіж за 4 квартал 2019 року у сумі 3646,16 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2019;

- основний платіж за 4 квартал 2019 року у сумі 239991,68 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2019;

- основний платіж за 1 квартал 2020 року у сумі 5320,02 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020;

- основний платіж за 2 квартал 2020 року у сумі 5320,02 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020;

- основний платіж за 3 квартал 2020 року у сумі 5320,02 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020;

- основний платіж за 4 квартал 2020 року у сумі 5320,01 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020;

- основний платіж за 1 квартал 2021 року у сумі 6758,44 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 2 квартал 2021 року у сумі 6758,44 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 3 квартал 2021 року у сумі 6758,44 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 4 квартал 2021 року у сумі 6758,43 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 1 квартал 2022 року у сумі 7321,61 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 2 квартал 2022 року у сумі 7321,61 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 3 квартал 2022 року у сумі 7321,61 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 4 квартал 2022 року у сумі 7321,61 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 1 квартал 2023 року у сумі 7546,93 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 20.02.2023.

Отже, за вказаними деклараціями боржником задекларовано податки на нерухоме майно (нежитлову нерухомість) у загальному розмірі 568.776,79 грн, частину з яких погашено на суму 218.994,95 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованим боржником зобов`язанням складає 349.781,84 грн.

Крім того, згідно наданого кредитором розрахунку, боржнику нараховано пеню за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов`язань у загальному розмірі 20373,20 грн. Також згідно з податковим повідомленням-рішенням (форма ПС) № від 10.08.2021 боржнику нараховано штрафні санкції у розмірі 175160,60 грн, які у подальшому були стягнуті на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі 520/7424/23, що набрало законної сили 20.06.2023 та не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Як вбачається з відзиву боржника, заперечень щодо вказаної заборгованості, зокрема щодо нарахованих кредитором пені та штрафних санкцій, боржник не має та визнає її в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно (нежитлову нерухомість) у загальному розмірі 545.315,64 грн, з яких: 349781,84 грн - основне зобов`язання за самостійно задекларованими зобов`язаннями в декларації; 20.373,20 грн - пеня за несвоєчасну сплату самостійно задеклароване зобов`язання; 175.160,60 грн - штрафні санкції за несплату податкового зобов`язання, - належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Також, відповідно до матеріалів заяви кредитора та наданого до неї розрахунку, боржник щодо податку на нерухоме майно (житлову нерухомість) задекларував таке:

- основний платіж за 3 квартал 2020 року у сумі 305,23 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020, який частково сплачено в сумі 33,36 грн, у зв`язку з чим залишилась заборгованість - 271,87 грн;

- основний платіж за 4 квартал 2020 року у сумі 305,21 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 19.02.2020;

- основний платіж за 1 квартал 2021 року у сумі 387,75 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 2 квартал 2021 року у сумі 387,55 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 3 квартал 2021 року у сумі 387,375 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 4 квартал 2021 року у сумі 387,75 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 17.02.2021;

- основний платіж за 1 квартал 2022 року у сумі 420,06 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 2 квартал 2022 року у сумі 420,06 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 3 квартал 2022 року у сумі 420,06 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 4 квартал 2022 року у сумі 420,07 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 10.02.2022;

- основний платіж за 1 квартал 2023 року у сумі 432,99 грн згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно № від 20.02.2023.

Отже, за вказаними деклараціями боржником задекларовано податки на нерухоме майно (житлову нерухомість) у загальному розмірі 4274,68 грн, частину з яких погашено на суму 33,36 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованими боржником зобов`язаннями складає 4241,32 грн.

Боржником вказана заборгованість не спростовується та визнається в повному обсязі.

Враховуючи викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати податку на нерухоме майно (житлову нерухомість) у загальному розмірі 4241,32 грн є належно обґрунтованими та підтвердженими доказами, наявними у справі, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо заборгованості з орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб, суд зазначає таке.

У відповідності до ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з п. 288.7 ст. 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 285.1 ст. 285 ПК України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як то передбачено п. 287.3 ст. 287 ПК України.

Відповідно до матеріалів заяви кредитора та наданого до неї розрахунку, боржником щодо орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб були подані такі декларації:

- основний платіж за жовтень 2019 року у сумі 793320,78 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 19.02.2019, який частково оплачено в сумі 737211,84 грн, у зв`язку з чим залишилась заборгованість в сумі 56108,94 грн;

- основний платіж за листопад 2019 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 19.02.2019;

- основний платіж за грудень 2019 року у сумі 786988,37 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 19.02.2019;

- основний платіж за січень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за лютий 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за березень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за квітень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за травень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за червень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за липень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за серпень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за вересень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за жовтень 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за листопад 2020 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за грудень 2020 року у сумі 786988,37 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за січень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за лютий 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за березень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за квітень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за травень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за червень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за липень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за серпень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за вересень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за жовтень 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за листопад 2021 року у сумі 786988,35 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за грудень 2021 року у сумі 786988,37 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за січень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за лютий 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за березень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за квітень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за травень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за червень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за липень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за серпень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за вересень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за жовтень 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за листопад 2022 року у сумі 865678,93 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за грудень 2022 року у сумі 865678,96 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за січень 2023 року у сумі 995518,40 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за лютий 2023 року у сумі 995518,40 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за березень 2023 року у сумі 995518,40 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за квітень 2023 року у сумі 995518,40 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за травень 2023 року у сумі 995518,40 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023.

Отже, за даними деклараціями боржником було самостійно задекларовано орендну плату за земельні ділянки з юридичних осіб у загальному розмірі 36.620.757,10 грн, частину з яких погашено на суму 737.211,84 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованими боржником зобов`язаннями складає 35.883.545,26 грн.

Крім того, згідно наданого кредитором розрахунку, боржнику нараховано пеню за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов`язань у загальному розмірі 320400,70 грн. Також згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 10.08.2021 на підставі акту перевірки № 12344/20-40-04-08-08/32565419 від 16.07.2021 боржнику нараховано штрафні санкції у розмірі 2.246.970,71 грн, які у подальшому було стягнуто за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 520/7424/23, що набрало законної сили 20.06.2023 та не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Як вбачається з відзиву боржника, заперечень щодо вказаної заборгованості, зокрема щодо нарахованих кредитором пені та штрафних санкцій, боржник не має та визнає її в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб у загальному розмірі 38.450.916,67 грн, з яких: 35.883.545,26 грн - основне зобов`язання за самостійно задекларованих зобов`язань зі сплати орендної плати з юридичних осіб; 320.400,70 грн - пеня за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов`язань; 2.246.970,71 грн - штрафні санкції за не сплату податкового зобов`язання; - належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо заборгованості із земельного податку з юридичних осіб суд зазначає таке.

У відповідності до ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Відповідно до матеріалів заяви кредитора та наданого до неї розрахунку, боржником щодо земельного податку з юридичних осіб були подані такі декларації:

- основний платіж за листопад 2020 року в сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020, які частково сплачено на суму 35,39 грн, у зв`язку з чим залишилась заборгованість в сумі 127,11 грн;

- основний платіж за грудень 2020 року в сумі 162,52 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 11.02.2020;

- основний платіж за січень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за лютий 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за березень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за квітень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за травень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за червень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за липень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за серпень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за вересень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за жовтень 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за листопад 2021 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за грудень 2021 року у сумі 162,52 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за січень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за лютий 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за березень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за квітень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за травень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за червень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за липень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за серпень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за вересень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за жовтень 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за листопад 2022 року у сумі 162,50 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за грудень 2022 року у сумі 162,52 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 10.02.2022;

- основний платіж за січень 2023 року у сумі 205,56 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за лютий 2023 року у сумі 205,56 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за березень 2023 року у сумі 205,56 грн згідно податкової розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за квітень 2023 року у сумі 205,56 грн згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2023;

- основний платіж за травень 2023 року у сумі 205,56 грн згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2023.

Отже, за вказаними деклараціями боржником було самостійно задекларовано земельний податок з юридичних осіб у загальному розмірі 5252,86 грн, частину з яких погашено на суму 35,39 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованими боржником зобов`язаннями складає 5217,47 грн.

Крім того, згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 10.08.2021 на підставі акту перевірки № 12344/20-40-04-08-08/32565419 від 16.07.2021 боржнику нараховано штрафні санкції у розмірі 650,01 грн, які у подальшому були стягнуті рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 520/7424/23, що набрало законної сили 20.06.2023 та не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Боржником у відзиві заперечень щодо вказаної заборгованості, зокрема щодо нарахованих кредитором пені та штрафних санкцій, не зазначено, вказану заборгованість боржник визнає в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 5867,48 грн, з яких: 5217,47 грн - основне зобов`язання за самостійно задекларовані податкові зобов`язання зі сплати земельного податку; 650,01 грн - штрафні санкції за несплату податкових зобов`язань; - належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо наявної у боржника ТОВ «ЛКМЗ» заборгованості з податку на додану вартість суд зазначає, що відповідно до приписів пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу;

Згідно зі ст. 180 розділу V ПК України, платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

За змістом ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.

Відповідно до положень п. 203.1-203.2 ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Із матеріалів заяви кредитора та наданого до неї розрахунку вбачається, що боржник самостійно задекларував податкові зобов`язання із сплати податку на додану вартість на загальну суму 2.808.312,00 грн за такими податковими деклараціями:

- основний платіж за січень 2023 року у сумі 1224891,00 грн згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2023;

- основний платіж за лютий 2023 року у сумі 1162092,00 грн згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.09.2023;

- основний платіж за січень 2023 року у сумі 431329,00 грн згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.05.2023;

Крім того, згідно розрахунку заборгованості, наданого кредитором, боржнику нараховано пеню за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов`язань у розмірі 26334,29 грн.

Боржник у відзиві не заперечує щодо вказаної заборгованості, в т.ч. щодо нарахованої кредитором пені, та визнає її повністю.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині заборгованості з податку на додану вартість у загальному розмірі 2.834.646,29 грн (в т.ч.: 2.808.312,00 грн - самостійно задекларовані зобов`язання зі сплати ПДВ; 26.334,29 грн - пеня за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих зобов`язань) - обґрунтовані належним чином та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Порядок сплати екологічних податків врегульовано розділом VIII ПК України.

Відповідно до пп. 240.1.1 - 240.1.5 п. 240.1 ст. 240 розділу VIII ПК України, платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

- розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання);

- утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

- тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Об`єкт та база оподаткування щодо сплати екологічних податків визначає ст. 242 ПК України.

Ставки екологічних податків та порядок їх обчислення визначені в ст. 243-248 ПК України та ст. 249 ПК України відповідно.

За приписами п. 250.1-250.2 ст. 250 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу. Платники податку складають податкові декларації за Формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

Згідно із наданого кредитором розрахунку, боржник ТОВ «ЛКМЗ» самостійно задекларував податкові зобов`язання щодо сплати екологічного податку від скидів забруднюючих речовин у воду на загальну суму 297.633,54 грн, що також підтверджується матеріалами заяви кредитора, зокрема задекларовано зобов`язання з екологічного податку від скидів забруднюючих речовин у воду за такими податковими деклараціями:

- основний платіж за 1 квартал 2019 року у сумі 15909,14 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 03.05.2019, частина з яких оплачена на суму 81,95 грн, у зв`язку з чим по даній декларації залишилась заборгованість в сумі 15827,19 грн;

- основний платіж за 2 квартал 2019 року у сумі 18288,29 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 09.08.2019;

- основний платіж за 3 квартал 2019 року у сумі 13872,89 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.11.2019;

- основний платіж за 4 квартал 2019 року у сумі 19587,98 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.02.2020;

- основний платіж за 1 квартал 2020 року у сумі 21872,18 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.05.2020;

- основний платіж за 2 квартал 2020 року у сумі 19586,50 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 06.08.2020;

- основний платіж за 3 квартал 2020 року у сумі 9334,21 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2020;

- основний платіж за 4 квартал 2020 року у сумі 19846,47 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за 1 квартал 2021 року у сумі 48621,90 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 30.04.2021;

- основний платіж за 2 квартал 2021 року у сумі 51640,40 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.08.2021;

- основний платіж за 3 квартал 2021 року у сумі 27315,57 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2021;

- основний платіж за 4 квартал 2021 року у сумі 31758,01 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2022.

Отже, за вказаними деклараціями боржником було самостійно задекларовано екологічний податок від скидів забруднюючих речовин у воду на загальну суму 297.633,54 грн, частину з яких погашено на суму 81,95 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованими боржником зобов`язаннями складає 297.551,59 грн.

Боржником у відзиві вказану заборгованість визнає в повному обсязі.

На підставі викладеного, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати екологічного податку від скидів забруднюючих речовин у воду у загальному розмірі 297.551,59 грн належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Також, із наданого кредитором розрахунку вбачається, що боржник - ТОВ «ЛКМЗ» самостійно задекларував податкові зобов`язання щодо сплати екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (крім викидів двоокису вуглецю) на загальну суму 43888,72 грн, що також підтверджується матеріалами заяви кредитора, зокрема такими податковими деклараціями:

- основний платіж за 1 квартал 2019 року у сумі 10887,28 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 03.05.2019, які частково сплачено на суму 81,96 грн, у зв`язку з чим залишилась заборгованість по даній декларації в сумі 10805,32 грн;

- основний платіж за 2 квартал 2019 року у сумі 5851,48 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 09.08.2019;

- основний платіж за 3 квартал 2019 року у сумі 1271,88 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.11.2019;

- основний платіж за 4 квартал 2019 року у сумі 4458,01 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.02.2020;

- основний платіж за 1 квартал 2020 року у сумі 4206,73 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.05.2020;

- основний платіж за 2 квартал 2020 року у сумі 1877,91 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 06.08.2020;

- основний платіж за 3 квартал 2020 року у сумі 1547,70 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2020;

- основний платіж за 4 квартал 2020 року у сумі 1726,24 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за 1 квартал 2021 року у сумі 3518,29 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 30.04.2021;

- основний платіж за 2 квартал 2021 року у сумі 2557,44 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.08.2021;

- основний платіж за 3 квартал 2021 року у сумі 2321,05 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2021;

- основний платіж за 4 квартал 2021 року у сумі 3664,71 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2022.

Отже, за вказаними деклараціями боржником було самостійно задекларовано екологічний податок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (крім викидів двоокису вуглецю) на загальну суму 43888,72 грн, частину з яких погашено на суму 81,96 грн. Тобто розмір заборгованості за самостійно задекларованими боржником зобов`язаннями складає 43806,76 грн.

У відзиві на кредиторські вимоги боржник визнає вказану заборгованість у повному обсязі.

На підставі викладеного, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (крім викидів двоокису вуглецю) у загальному розмірі 43806,76 грн належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Крім того, із матеріалів заяви кредитора, заяви про уточнення кредиторських вимог до боржника та наданого до неї розрахунку вбачається, що боржнику нараховано пеню за несвоєчасну сплату екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю у розмірі 1708,25 грн, яку боржник у відзиві визнає повністю.

Перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю у розмірі 1708,25 грн є обґрунтованими та підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Також, із матеріалів заяви кредитора (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог) та наданого до неї розрахунку вбачається, що боржник самостійно задекларував податкові зобов`язання зі сплати екологічного податку від розміщення відходів на загальну суму 30642,28 грн за такими податковими деклараціями:

- основний платіж за 3 квартал 2019 року у сумі 3092,34 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.11.2019;

- основний платіж за 4 квартал 2019 року у сумі 2657,74 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.02.2020;

- основний платіж за 1 квартал 2020 року у сумі 2657,74 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 07.05.2020;

- основний платіж за 2 квартал 2020 року у сумі 2657,74 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 06.08.2020;

- основний платіж за 3 квартал 2020 року у сумі 2657,74 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2020;

- основний платіж за 4 квартал 2020 року у сумі 4555,30 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2021;

- основний платіж за 1 квартал 2021 року у сумі 3090,92 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 30.04.2021;

- основний платіж за 2 квартал 2021 року у сумі 3090,92 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.08.2021;

- основний платіж за 3 квартал 2021 року у сумі 3090,92грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 04.11.2021;

- основний платіж за 4 квартал 2021 року у сумі 3664,71 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2022.

Крім того, боржнику нараховано пеню за неналежне виконання зобов`язання зі сплати екологічного податку від розміщення відходів у розмірі 16214,07 грн.

У відзиві боржника не міститься заперечень щодо вказаної заборгованості, зокрема щодо нарахованої кредитором пені, вказану заборгованість боржник визнає в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати екологічного податку від розміщення відходів у загальному розмірі 46856,35 грн (з яких: 30642,28 грн - основне зобов`язання зі сплати податку та 16214,07 грн пеня) - належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо наявної у боржника ТОВ «ЛКМЗ» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 162.1.1 - 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 розділу IV ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; а також податковий агент.

Згідно зі пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та роділом IV цього Кодексу;

У відповідності до пп. 168.1.1-168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

З матеріалів заяви з кредиторськими вимогами до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог) вбачається, що за результатами проведеної контролюючим органом документальної планової перевірки був складений акт № 18/28-10-54-13-07/32565419, яким встановлено порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб, що підтверджується також податковим повідомленням-рішенням № від 13.11.2019 на суму 934.169,01 грн.

Також, за порушення порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу боржнику було нараховано штраф згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.11.2019 на суму 510,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості боржника з податку на доходи фізичних осіб складає 934.679,01 грн.

Боржник у відзиві вказану заборгованість визнає в повному обсязі.

Враховуючи викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 934.679,01 грн (з яких: 934.169,01 грн основний платіж та 510,00 грн штрафні санкції) є належно обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо наявної у боржника ТОВ «ЛКМЗ» заборгованості з транспортного податку податку суд зазначає, що відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України)

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Порядок обчислення та сплати транспортного податку визначений п. 267.6 ст. 267 ПК України, згідно з яким обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

З матеріалів заяви з кредиторськими вимогами до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог) вбачається, що за результатами проведеної контролюючим органом документальної планової перевірки був складений акт № 18/28-10-54-13-07/32565419, яким встановлено порушення щодо зниження вартості об`єкту оподаткування транспортним податком, у зв`язку з чим кредитором згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.11.2019 було збільшено податкове зобов`язання боржника за транспортирним податком на суму 8333,34 грн та за вказане порушення нараховано боржнику штрафні санкції в сумі 2083,34 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості боржника з транспортного податку складає 10416,68 грн, з яких: 8333,34 грн основний платіж та 2083,34 грн - штрафні санкції.

Вказану заборгованість боржник у відзиві визнає в повному обсязі.

Враховуючи викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати транспортного податку у загальному розмірі 10416,68 грн (з яких: 8333,34 грн основний платіж та 2083,34 грн - штрафні санкції) належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Щодо заборгованості боржника зі сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб суд зазначає таке.

Порядок сплати податку на прибуток підприємств визначено розділом III ПК України.

Так, згідно з пп. 133.1.5 п. 133.1 ст. 133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є, зокрема юридичні особи, що утворені відповідно до законодавства інших країн (іноземні компанії) та мають місце ефективного управління на території України.

Відповідно до пп. 133.2.1-133.2.2 п. 133.2 ст. 133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємств нерезидентами є: юридичні особи, які утворені в будь-якій організаційно-правовій формі та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України; нерезиденти, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво та/або отримують доходи із джерелом походження з України, та інші нерезиденти, на яких покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому цим розділом.

З матеріалів заяви з кредиторськими вимогами до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог) вбачається, що за результатами проведеної контролюючим органом документальної планової перевірки був складений акт № 18/28-10-54-13-07/32565419, яким встановлено порушення щодо визначення податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у зв`язку з чим кредитором згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.11.2019 було додатково донараховано основне податкове зобов`язання боржника з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 11349,76 грн (штрафні санкції), частину якого було погашено на суму 9111,35 грн, у зв`язку з чим у боржника залишилась заборгованість за основним зобов`язанням на суму 2238,41 грн.

Також за вказане порушення згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 13.11.2019 боржнику нараховано штраф на суму 170,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості боржника зі сплати штрафних санкцій за порушення визначення податку на прибуток іноземних юридичних осіб складає 2408,41 грн.

Вказану заборгованість боржник у відзиві визнає в повному обсязі.

Враховуючи викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати штрафних санкцій за порушення визначення податку на прибуток іноземних юридичних осіб у загальному розмірі 2408,41 грн належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Крім того, як вбачається з матеріалів заяви з кредиторськими вимогами до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог), складеним за результатами проведеної контролюючим органом документальної планової перевірки актом № 18/28-10-54-13-07/32565419 було також встановлено порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у зв`язку з чим кредитором згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій № 000025414 від 13.11.2019 боржнику було нараховано пеню в розмірі 3345,98 грн, частину якої було погашено на суму 22,40 грн, у зв`язку з чим у боржника залишилась заборгованість по пені в сумі 3323,58 грн.

Свій обов`язок зі сплати вказаної заборгованості по пені боржник у відзиві не заперечує та визнає в повному обсязі.

Враховуючи викладене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині сплати пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 3323,58 грн належно обґрунтовані та підтверджені наявними у справі доказами, тому суд визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Також, відповідно до матеріалів заяви з кредиторськими вимогами до боржника (з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог) та наданого кредитором розрахунку заборгованості боржника вбачається, що окрім заборгованості зі сплати податків у боржник має заборгованість, яка виникла внаслідок несплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту Закон), єдиний соціальний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Єдиний соціальний внесок не входить до системи оподаткування (ч. 2 ст. 8 Закону).

За приписами ч. 5 ст. 8 Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно із заявою про уточнення кредиторських вимог, на момент звернення кредитора із вказаною заявою до суду у боржника наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальну суму 6.512.162,59 грн, а саме:

- основний платіж за 3 квартал 2022 року у сумі 797393,62 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 09.08.2022, частина якого сплачено на суму 287587,14 грн, у зв`язку з чим за цим платежем залишилась заборгованість в розмірі 509806,48 грн;

- основний платіж за 3 квартал 2022 року у сумі 760743,02 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 02.02.2023;

- основний платіж за 4 квартал 2022 року у сумі 793886,55 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 07.03.2023;

- основний платіж за 4 квартал 2022 року у сумі 851932,38 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 07.03.2023;

- основний платіж за 4 квартал 2022 року у сумі 922387,87 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 07.03.2023;

- основний платіж за 1 квартал 2023 року у сумі 850277,24 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 08.05.2023;

- основний платіж за 1 квартал 2023 року у сумі 883977,36 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 08.05.2023;

- основний платіж за 1 квартал 2023 року у сумі 939151,69 грн згідно податкового розрахунку ЄСВ № від 08.05.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 КУзПБ, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Боржник у відзиві підтверджує наявність у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 6.512.162,59 грн.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши надані кредитором до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора в частині заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 6.512.162,59 грн обґрунтовані належним чином та підтверджені наявними у справі доказами, тому визнає грошові вимоги заявника в цій частині в повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі зазначеного, оцінивши докази, надані заявником - Головним Управлінням ДПС у Харківській області на підтвердження заявлених ним грошових вимог, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, перевіривши наданий заявником уточнений розрахунок заборгованості, суд визнає грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області до боржника в загальному розмірі 49.693.900,74 грн (з яких: 6.512.162,59 грн - заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску; 39.431.431,89 грн - заборгованість зі сплати основного податкового зобов`язання; 3.750.306,17 грн - заборгованість зі сплати пені та штрафних санкцій) як такі, що є обґрунтованими та підтвердженими наявними у справі доказами.

За приписами ч. 2 ст. 47 КУзПБ, за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі. Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Статтею 64 КУзПБ встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За таких обставин, визнані судом грошові вимоги Головного Управлінням ДПС у Харківській області підлягають включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів із внесенням визнаних судом вимог в частині пені та штрафних санкцій окремо від основних зобов`язань та зазначенням черговості задоволення кожної вимоги.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 44-45, 47, 64 КУзПБ, ст. 11, ч. 3 ст. 13, ст. 73, ч. 1 ст. 74, ст. 86, ст. 232-236 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Головного Управління ДПС у Харківській області до боржника в загальному розмірі 49.693.900,74 грн, з яких: 6.512.162,59 грн - заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску; 39.431.431,89 грн - заборгованість зі сплати основного податкового зобов`язання; 3.750.306,17 грн - заборгованість зі сплати пені та штрафних санкцій.

2. Зобов`язати розпорядника майна включити визнані грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, кредиторам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та відповідно до положень ч. 2 ст. 47 КУзПБ не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.12.2024.

Суддя Новікова Н.А.