РІШЕННЯ

12 листопада 2024 року м. ТернопільСправа № 921/200/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. у складі судді Гевка В.Л.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО, вул. Рудиківська, 49, смт. Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ, вул. Крушельницької Соломії, 18, оф. 509, м. Тернопіль, 46002

про стягнення заборгованості у сумі 4 261 863 грн 81 коп., з яких: 4 200 072 грн 80 коп. за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії, 31 238 грн 49 коп. інфляційні втрати, 30 522 грн 52 коп. три проценти річних.

За участі учасників та їх представників:

Позивача: Кулибаба Вадим Олександрович, виписка з ЄДР, довіреність у порядку передоручення без номера від 11.12.2023, (присутній до виходу суду в нарадчу кімнату) ;

Відповідача: не з`явився.

1.Суть та рух справи.

Позивач Публічне акціонерне товариство ЦЕНТРЕНЕРГО звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ заборгованості у сумі 4 261 863 грн 81 коп., з яких: 4 200 072 грн 80 коп. за двостороннім договором №20/23-277-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 26.12.2023, 31 238 грн 49 коп. інфляційні втрати, 30 522 грн 52 коп. три проценти річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання вперше призначено на 30.04.2024.

Ухвалами суду, в порядку статті 183 ГПК України, неодноразово відкладалось підготовче судове засідання та його розгляд продовжувався з підстав, зазначених в ухвалах.

Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2024.

У судовому засіданні 22.10.2024 відкрито розгляд справи по суті.

В порядку статті 216 ГПК України, судове засідання по розгляду справи по суті неодноразово відкладалось з підстав, зазначених в ухвалах суду, востаннє на 12.11.2024.

У призначене судове засідання з`явився представник позивача.

Відповідач участі уповноваженого представника у призначеному судовому засіданні не забезпечив, проте через систему "Електронний суд" подав суду клопотання (вх№8614 від 11.11.2024) про відкладення (перенесення) розгляду справи. У клопотанні представник відповідача просить відкласти розгляд справи з тих підстав, що директор ТОВ ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ не може бути присутнім на судовому засіданні призначеному на 12.11.2024, оскільки перебуває у відрядженні з 08.11.2024 по 21.11.2024 включно.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача.

Суд, надавши оцінку клопотанню відповідача та запереченням позивача, відмовив у вказаному клопотанні про відкладення справи.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.11.2024 суд видалився до тривалої нарадчої кімнати та після повернення з нарадчої кімнати ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2.Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача.

Позовні вимоги, викладені позивачем у позовній заяві та підтримані його представником у судових засіданнях, обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови двостороннього договору №20/23-277-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 26.12.2023 в частині своєчасної та повної оплати за куплену електричну енергію.

На підставі невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо проведення оплати, Публічне акціонерне товариство ЦЕНТРЕНЕРГО звернулось до суду про захист свого порушеного майнового права, шляхом стягнення з ТОВ ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ боргу в сумі 4 261 863 грн 81 коп.

2.2. Правова позиція відповідача.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ участі уповноваженого представника у судових засіданнях жодного разу не забезпечив, при цьому у неодноразово поданих суду клопотаннях просив суд про відкладення розгляду справи з різних підстав. Наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо заявлених вимог, не скористався.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

2.3. Розгляд клопотання відповідача про призначення товарознавчої експертизи.

06.08.2024 через систему "Електронний суд" судом отримано клопотання №б/н від 05.08.2024 (вх.№6213) Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ, у якому відповідач просить призначити судову товарознавчу експертизу у справі №921/200/24 щодо визначення ринкової вартості електричної енергії у відповідні періоди.

На вирішення судової товарознавчої експертизи просив поставити питання в наступній редакції :

- якою була ціна електричної енергії на ринку у період з 01.01.2024 по 17.01.2024 включно, та станом на 19.01.2024 і 20.01.2024 ?

Клопотання обґрунтоване тим, що ціна електричної енергії, яка визначена у Договорі купівлі-продажу електричної енергії №20/23-277-РДД від 26.12.2023 та в Додатковій угоді №1 від 26.12.2023 у розмірі 3 763,00 грн за 1 МВт/год. без ПДВ, не відповідала на момент укладення вказаних правочинів ринковій вартості електричної енергії, що у свою чергу ставило відповідача у заздалегідь невигідне економічне становище порівняно з іншими трейдерами (постачальниками).

А відтак, із посиланням на неможливість виконання відповідачем у майбутньому договірних зобов`язань щодо оплати за поставлену електричну енергію через завищені (неринкові) ціни, останній звернувся до суду із клопотанням про призначення, в порядку статей 99-100 ГПК України, товарознавчої експертизи щодо визначення ринкової вартості електричної енергії у відповідні періоди.

Надавши оцінку поданому відповідачем - ТОВ ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ клопотанню №б/н від 05.08.2024 (вх.№6213 від 06.08.2024) про призначення судової товарознавчої експертизи, суд не вбачаючи підстав для призначення судової товарознавчої експертизи у даній справі відмовив у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на обґрунтування, зазначені в ухвалі від 20.08.2024.

3. Фактичні обставини, встановлені судом.

Розглянувши матеріали справи, доводи позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

Предметом спору є заявлені вимоги позивача Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (далі по тексту - ПАТ «Центренерго», Продавець, позивач) про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ (далі по тексту ТОВ ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ, Покупець, відповідач, ) заборгованості за куплену електричну енергію у сумі 4 261 863 грн 81 коп., з яких: 4 200 072 грн 80 коп. за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії, 31 238 грн 49 коп. інфляційні втрати, 30 522 грн 52 коп. три проценти річних.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «Центренерго» є виробником електричної енергії/учасником ринку електричної енергії та здійснює господарську діяльності з виробництва електричної енергії.

ПАТ «Центренерго» має право на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, про що НКРЕКП видано відповідну ліцензію (постанова НКРЕКП від 07.06.2019 № 995).

Частка держави у статутному капіталі ПАТ «Центренерго» становить 78,289%, отже Товариство здійснює продаж електричної енергії за двосторонніми договорами на електронних аукціонах, порядок проведення яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

26.12.2023 між ПАТ «Центренерго» та ТОВ «Енергетична асоціація» укладено двосторонній договір №20/23-277-РДД купівлі-продажу електричної енергії (далі по тексту - Договір).

Як встановлено судом, зазначений Договір укладено за результатами електронного аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами № ЕР-, що відбувся 26.12.2023 року у м. Києві на товарній біржі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа», про що видано відповідне аукціонне свідоцтво № 03-ЕР--2-3, що кореспондується з абз. 3 Додаткової угоди № 1 до Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору, кожна Сторона зобов`язана вжити всіх необхідних заходів (вчинити необхідні дії), що передбачені у Законі України «Про ринок електричної енергії», Кодексі системи передачі, Кодексі систем розподілу, Кодексі комерційного обліку електричної енергії, Правилах ринку та інших нормативно-правових актах для належного виконання своїх зобов`язань за цим Договором купівлі-продажу електричної енергії (далі ДД), які, зокрема можуть включати, але не виключно, укладання відповідних договорів, внесення необхідних платежів та гарантій, отримання необхідних дозволів, підтверджень та погоджень, здійснення відповідних повідомлень, реєстрацію та надання необхідної інформації, впровадження програмного забезпечення тощо.

За цим Договором Продавець зобов`язаний продати електричну енергію Покупцю, а Покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами електронного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому Договорі (п.2.1. Договору).

Купівля-продаж електричної енергії за цим Договором здійснюється в Об`єднаній енергетичній системі України (ОЕС України) (п. 2.2. Договору).

Обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим Договором, є договірними зобов`язаннями щодо відпуску Продавцем та відбору Покупцем електричної енергії (п. 2.3. Договору).

Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з першого календарного дня по останній календарний день такого періоду (далі - Період постачання), що зазначаються у Додатковій угоді для Періоду постачання за результатами проведеного електронного аукціону (п. 3.1. Договору).

У Додатковій угоді для Періоду постачання зазначаються години, в які буде здійснюватися відпуск/відбір електричної енергії, для кожного Торгового дня (Доби постачання) у Періоді постачання (п. 3.2. Договору).

Обсяг електричної енергії, що купується та продається за цим Договором, у Періоді постачання визначається за результатами проведеного електронного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у Додатковій угоді для Періоду постачання (п. 3.3. Договору).

Відпуск/відбір електричної енергії у Періоді постачання здійснюється згідно з графіком відпуску/відбору електричної енергії, що зазначається у Додатковій угоді для Періоду постачання (п. 3.4. Договору).

Пункт 3.11. Договору наголошує, що не пізніше 3-ох робочих днів місяця, наступного за місяцем купівлі-продажу електричної енергії, Продавець зобов`язується направити Покупцю підписані та скріплені печаткою Продавця, 2 примірники Акту купівлі - продажу електричної енергії, у яких зазначаються обсяги відпуску/відбору електричної енергії відповідно до зареєстрованих обсягів електричної енергії на електронній платформі Оператора системи передач (далі - «Акти»). Покупець не пізніше 2-ох робочих днів, наступних за днем отримання Актів, зобов`язується направити Продавцю один примірник оригіналу Акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або направити в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту.

У випадку не надання Покупцем Продавцю оригіналу Акту купівлі-продажу електричної енергії у встановлений у п. 3.11. Договору строк такий акт вважається погодженим та підписаним Покупцем (п. 3.12. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, купівля-продаж електричної енергії здійснюється за ціною, яка визначається за результатами проведеного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у Додатковій угоді для Періоду постачання.

Ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, згідно п.14.1.4. 213.1.1 та 215.1 Податкового кодексу України включає в себе акцизний податок у розмірі, що визначений п.215.3.9 Кодексу (п. 4.2. Договору).

Вартість електричної енергії визначається як арифметичний добуток обсягу електричної енергії на ціну за 1 (один) МВт. Год., та зазначається у Додатковій угоді для Періоду постачання (п. 4.3. Договору).

Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Покупець оплачує вартість електричної енергії до початку Періоду постачання у строки та у розмірі, відповідно до умов Додаткової угоди для Періоду постачання (п. 4.4. Договору).

Відповідно до п.4.5. Договору сума гарантійного внеску, внесена Покупцем для участі в аукціоні, після його фактичного надходження від Організатора аукціону на банківський рахунок Продавця, зараховується Продавцем як оплата електричної енергії за цим Договором у порядку, визначеному у Додатковій угоді для Періоду постачання.

Покупець у порядку, визначеному у Додатковій угоді для Періоду постачання, додатково забезпечує перерахування Продавцю суми податку на додану вартість за ставкою 20 (двадцять) відсотків від вартості електричної енергії, яка дорівнює сплаченому гарантійному внеску (п. 4.6. Договору).

У випадку не оплати Покупцем електричної енергії або часткової оплати у строки, визначені цим Договором, Продавець має право в односторонньому порядку призупинити виконання своїх зобов`язань в частині відпуску електричної енергії або відпустити обсяг електричної енергії, що відповідає сумі здійсненої оплати (п.4.7. Договору).

При здійсненні платежів Покупець повинен вказувати у платіжному дорученні призначення платежу, в якому зазначається відповідний договір та додаткова угода, відповідно до яких здійснюється купівля-продаж електричної енергії та Період постачання (п. 4.9. Договору).

Оплату за електричну енергію Покупець здійснює грошовими коштами в національній валюті, що перераховуються на банківський рахунок Продавця (п. 4.10.Договору).

Датою отримання оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця (п. 4.11. Договору).

Пунктом 10.1. Договору визначено, що він діє до 31.12.2024 включно, а в частині виконання фінансових зобов`язань до їх повного виконання.

Згідно з пунктами 1-5 Додаткової угоди № 1 від 26.12.2023, Покупець купує у Продавця електричну енергію, на таких умовах:

1. Періодом відпуску/відбору електричної енергії є календарні дати з 01.01.2024 по 31.01.2024 року (далі Період відпуску/відбору). Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 01 по 24 години кожного Торгового дня Періоду відпуску/відбору відповідно до Графіка відпуску/відбору (купівлі-продажу) електричної енергії (Додаток 1).

2. Період відпуску/відбору складається з етапів що дорівнюють одній добі постачання.

3. Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається відповідно до умов цієї Додаткової угоди становить 2 232,00 (дві тисячі двісті тридцять два) МВТ.год.

4. Ціна за 1 МВт.год. електричної енергії з акцизним податком становить: 3 763,00 грн (три тисячі сімсот шістдесят три гривні 00 копійок).

5. Вартість електричної енергії з акцизним податком без ПДВ становить: 8 399 016,00 грн (вісім мільйонів триста дев`яносто дев`ять тисяч шістнадцять гривень 00 копійок), крім того ПДВ 1 679 803, 20 грн (один мільйон шістсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот три гривні 20 копійок), разом 10 078 819,20 грн (десять мільйонів сімдесят вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 20 копійок).

Відповідно до Додатку 1 до додаткових угод «Графік відпуску/відбору (купівлі - продажу) електричної енергії у січні 2024 року» Позивач мав відпускати, а Відповідач відбирати з 01 по 24 години кожного Торгового дня Періоду відпуску/відбору (складається з етапів що дорівнюють одній добі постачання) 72 МВт. год. на суму 325 123,20 грн.

Отже, на виконання умов укладеного Договору та Додаткової угоди до нього Позивач мав відпустити, а Відповідач відібрати 2 232,00 МВ. год. на загальну суму 10 078 819,20 грн (72 МВт. год. за етап/добу * 3763грн. (ціна) +ПДВ = 325 123,200 грн вартість за етап/добу *31 день = 10 078 819,20грн.).

05.01.2024 Позивач направив Відповідачу лист № 24/87 щодо виконання умов Договору, в якому зазначив, що станом на 04.01.2024 Покупцем не здійснено попередню оплату за Договором за період з 01.01.2024 по 07.01.2024.

16.01.2024 Позивач, листом №24/261 повідомив Відповідача про припинення відпуску електричної енергії з 18.01.2023, у зв`язку з не здійсненням попередньої оплати електричної енергії за період з 01.01.2024 по 13.01.2024.

Згідно з п. 5.1. Договору Продавець має право призупинити повністю або частково продаж електричної енергії Покупцю та звільняється від виконання зобов`язань за цим Договором на час призупинення, у разі настання та на період дії будь-якої із таких обставин:

- Якщо Покупець порушив строк оплати будь-якого платежу за цим Договором.

- У разі наявності заборгованості у Покупця перед Продавцем за цим Договором.

- Якщо Покупець набув статусу «Дефолтний».

У зв`язку з цим 18.01.2024, та в період з 21.01.2024 по 31.01.2024 відпуск електричної енергії Відповідачу не відбувався, що також підтверджено скріншотами з електронної платформи «Market management system» (MMS).

А тому, як підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, фактичний обсяг електричної енергії відпущеної Позивачем Відповідачу становить 1 368,00 МВт. год. на суму 6 177 340, 80грн, а саме: 2 232,00 МВт.год. (загальний обсяг ел. енергії, згідно з умовами Додатку № 1 до Договору) 864,00 МВт.год. (72 МВт. год. в день *12 днів (електроенергія не відпускалась)) = 1 368 МВт. год. (обсяг відпущеної ел. енергії). 1 368 МВт. год * 3 763,00 грн. (ціна) = 5 147 784,00грн. + ПДВ = 6 177 340,80 грн. (загальна вартість відпущеної ел. енергії).

Вказане підтверджується, також, складеним позивачем актом купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2024 № 287-РДД/01-01. Зазначений акт не підписаний відповідачем, проте відповідно до п. 3.11. Договору Позивач 13.02.2023 направив Покупцю підписані та скріплені печаткою Продавця, 2 примірники цього акту купівлі-продажу електричної енергії, що підтверджується описом вкладення у цінний лист. Проте, Покупцем в порушення умов п. 3.11. Договору не направлено Продавцю один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.

У випадку не надання Покупцем Продавцю оригіналу Акту купівлі-продажу електричної енергії у встановлений у п.3.11. Договору строк такий акт вважається погодженим та підписаним Покупцем. (п. 3.12. Договору).

На підставі зазначеного, акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2024 вважається погодженим та підписаним.

Пунктами 6, 7 Додаткової угоди № 1 до Договору передбачено, що оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Для кожного етапу постачання Періоду відпуску/відбору Покупець здійснює оплату за куплену електричну енергію не пізніше, ніж за 2 (два) робочих дні до початку Періоду відпуску/відбору у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за такий етап (одну добу). Сума гарантійного внеску, перерахована Організатором аукціону на банківський рахунок Продавця та сума податку на додану вартість у розмірі 20% від вартості сплаченого гарантійного внеску сплачена додатково Покупцем, зараховується Продавцем як оплата електричної енергії у перший етап періоду відпуску/відбору (купівлі-продажу) відповідно до цієї Додаткової угоди, із врахуванням строку та порядку оплати.

Проте, як встановлено судом, станом на 01.04.2024, в порушення умов пунктів 6, 7 Додаткової угоди № 1 до Договору Відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості відпущеної/відібраної електроенергії, та з порушенням встановлених термінів, сплатив частково, в сумі 1 977 268,00грн.

З огляду на зазначене, станом на час розгляду спору, заборгованість Відповідача перед Позивачем за відпущену/відібрану електроенергію становить 4 200 072,80грн (6 177 340,80грн (загальна вартість відпуску/відбору) 1 977 268,00грн (оплата)).

4. Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими нормативними актами, зокрема: Законом України "Про ринок електричної енергії", Порядком проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 № 499.

Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому, відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статі 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, відповідно до статті 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 5 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зазначене повністю кореспондується зі ст. 202 ГК України.

Згідно зі статтею 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Також, за приписами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі ГК України) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частини 1-2 статті 193 ГК України наголошують, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Виробник електричної енергії (далі - виробник) - суб`єкт господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії (п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Діяльність з виробництва електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 30 Закону).

Виробники продають та купують електричну енергію на ринку електричної енергії відповідно до положень цього Закону, правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч. 2 ст. 30 Закону).

Виробники мають право, зокрема, на вільний вибір контрагента за двостороннім договором, своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги (ч. 3 ст. 30 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон) купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

За приписами частини 2 статті 66 Закону учасники ринку мають право вільно обирати контрагентів за двосторонніми договорами, укладати ці договори у довільній формі та на умовах, що визначаються за домовленістю сторін з урахуванням таких обмежень, зокрема, виробники мають право продавати електричну енергію за двосторонніми договорами, крім обсягів, які відповідно до норм цього Закону підлягають обов`язковому продажу на ринку «на добу наперед»; виробники електричної енергії - державні підприємства, а також господарські товариства, частка держави у статутному капіталі яких становить 50 відсотків та більше, господарські товариства, у статутному капіталі яких 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) належать іншим господарським товариствам, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, комунальні унітарні підприємства, юридичні особи, у статутному капіталі яких 50 відсотків та більше акцій (часток) належить комунальному підприємству або територіальній громаді, а також дочірні підприємства таких підприємств або юридичних осіб здійснюють продаж електричної енергії за двосторонніми договорами на електронних аукціонах, порядок проведення яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 74 частини 1 статті 1 Закону - ринок електричної енергії - система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам.

Пунктом 96 частини 1 статті 1 Закону визначено, що учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п.п.1 п.3 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 № 499 (далі Порядок № 499), аукціонне свідоцтво - документ, що засвідчує факт купівлі-продажу певного обсягу електричної енергії (лота/лотів) за певною ціною, який формується організатором аукціону, підписується уповноваженими особами покупця, продавця та організатора аукціону шляхом додавання електронного підпису і є підставою для укладення двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії між покупцем і продавцем.

Згідно з п.п. 21 п. 3 Порядку № 499, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії - договір купівлі-продажу електричної енергії, примірна форма якого затверджена аукціонним комітетом, що укладається за результатами аукціону між продавцем та покупцем, крім договору постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 76 ГПК України наголошує, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновки суду.

5.1. Щодо суми основного боргу.

Судом при розгляді спору на підставі наявних у справі доказів встановлено, що за умовами двостороннього договору №20/23-277-РДД купівлі-продажу електричної енергії договору від 26.12.2023 та Додаткової угоди до нього, Позивач зобов`язався відпустити Відповідачу в період з 01.01.2024 по 31.01.2024, електричну енергію в обсязі 2232 МВ.год на загальну суму 10 078 819,20 грн (72 МВт.год. за етап/добу*3763грн (ціна) + ПДВ=325123,20грн вартість за етап/добу*31 день=10 078 819,20 грн).

Проте, у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем договору в частині проведення попередньої оплати, Позивач на виконання умов п.5.1. Договору, 18.01.2024, та в період з 21.01.2024 по 31.01.2024 відпуск електричної енергії Відповідачу не здійснив, що також підтверджено скріншотами з електронної платформи «Market management system» (MMS).

Як підтверджено матеріалами справи, зокрема, Актом №277-РДД/01-01 купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2024, фактичний обсяг електричної енергії відпущеної Позивачем Відповідачу становить 1 368,00 Мвт.год. на суму 6 177 340, 80грн, а саме:

2 232,00 мвт.год. (загальний обсяг ел. енергії, згідно з умовами Додатку № 1 до Договору) - 864,00 Мвт.год. (72 мвт.год. в день *12 днів (електроенергія не відпускалась)) = 1 368 Мвт.год. (обсяг відпущеної ел. енергії).

1 368 мвт.год * 3 763,00 грн. (ціна) = 5 14 7 784,00 грн. + ПДВ = 6 177 340,80 грн. (загальна вартість відпущеної ел. енергії).

Таким чином, Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання відповідно до двостороннього договору №20/23-277-РДД купівлі-продажу електричної енергії договору від 26.12.2023 та Додаткової угоди до нього, у строк та згідно порядку, передбаченого договором, виконано.

Проте, станом на 01.04.2024, в порушення умов пунктів 6, 7 Додаткової угоди № 1 до Договору Відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості відпущеної/відібраної електроенергії, та з порушенням встановлених термінів, сплатив частково в сумі 1 977 268,00 грн.

Таким чином, станом на час розгляду спору, заборгованість Відповідача перед Позивачем за відпущену/ відібрану електроенергію становить 4 200 072,80грн (6 177 340,80 грн (загальна вартість відпуску/відбору) - 1 977 268,00грн (оплата)).

Отже, спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем, як покупцем, своїх договірних зобов`язань в частині несвоєчасної оплати за отриману електричну енергію.

Доказів, які б підтверджували сплату Відповідачем заборгованості, яка виникла на підставі правочину, матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 4 200 072 грн 80 коп., як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

5.2. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань.

Із змісту статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем належними доказами підтверджено допущене відповідачем прострочення виконання грошових зобов`язань перед позивачем, що дає правові підстави останньому застосувати до відповідача відповідальність, передбачену статтею 625 Цивільного кодексу України.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Невиконання відповідачем зобов`язання умов договору в частині сплати коштів за орендоване ним майно, є підставою для стягнення на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення несплачених коштів.

Враховуючи, що Відповідачем порушувались умови Договору в частині термінів оплати за куплену електричну енергію, останньому нараховані:

- 31 238,49грн - інфляційні витрати.

- 30 522,52грн - три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, зважаючи на доведений матеріалами справи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті за отриману електричну енергію, з урахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунку - до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Договору), тобто в даному випадку щодо відпущеної електричної енергії в період з 01.01.2024 по 31.01.2024, з урахуванням днів, коли відпуск електричної енергії не відбувся (18.01.2024, з 21.01.2024 по 31.01.2024), суд вважає правомірним нарахування відповідачу 30 522,52 грн - три проценти річних від простроченої суми, відтак позов в цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Також, суд, перевіривши вірність нарахування інфляційних втрат за допомогою програми: «ips.ligazakon.net/calculator», встановив що з урахуванням періоду, за який здійснено нарахування та суми боргу, на яке воно здійснено, і які визначені позивачем та відповідають умовам договору і обставинам прострочення оплати за відпущену/відібрану електроенергію при обрахунку вірною є сума інфляційних втрат у розмірі 52 367 грн 12 коп., а не 31 238 грн 49 коп., як зазначено позивачем у своїх розрахунках.

Проте, враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 31 238 грн 49 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період з 28.12.2023 по 31.03.2024 вважає правомірно заявленими та такими, що підлягають до задоволення.

5.3. Загальний висновок.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в статті 14, частині 4 статті 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Будучи обізнаним про перебування у провадженні Господарського суду Тернопільської області справи №921/200/24, відповідач не надав у встановленому законом порядку заперечень щодо наведених у позові обставин та доказів на їх підтвердження.

Згідно з статтею 41, пунктами 4,5 частини 2 статті 42 ГПК України сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За таких обставин, враховуючи, що наявними у справі доказами підтверджено заборгованість Відповідача перед Позивачем у заявленій до стягнення сумі, позовні вимоги Позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ на користь Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО 4 261 863 грн 81 коп., з яких: 4 200 072 (чотири мільйони двісті тисяч сімдесят дві) грн 80 коп. заборгованість за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії, 31 238 (тридцять одна тисяча двісті тридцять вісім) грн 49 коп. інфляційні витрати, 30 522 (тридцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн 52 коп. три проценти річних.

6. Судові витрати.

Згідно із нормами ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 129 ГПК України.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви, позивачем, згідно платіжної інструкції № 1174 від 01.04.2024 сплачено 51 142 грн 00 коп. судового збору (з урахуванням коефіцієнту пониження 0,8 %).

З огляду на задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ.

Враховуючи зазначене вище, керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 241, 252 з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ на користь Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО 4 261 863 грн 81 коп., з яких: 4 200 072 (чотири мільйони двісті тисяч сімдесят дві) грн 80 коп. заборгованість за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії, 31 238 (тридцять одна тисяча двісті тридцять вісім) грн 49 коп. інфляційні втрати, 30 522 (тридцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн 52 коп. три проценти річних.

3. Судові витрати покласти на відповідача у справі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ на користь Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО, 51 142 (п`ятдесят одна тисяча сто сорок дві) грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Публічне акціонерне товариство ЦЕНТРЕНЕРГО, вул. Рудиківська, 49, смт. Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711, ();

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ, вул. Крушельницької Соломії, 18, оф. 509, м. Тернопіль, 46002, ().

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті 241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України. Повне рішення складено 02.12.2024. Копію повного тексту рішення надіслати учасникам справи відповідно до вимог статті 242 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко