ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.12.2024 Справа № 917/1537/24
Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву Фермерського господарства Наш Лан
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 917/1537/24
за позовною заявою Фермерського господарства Наш Лан, м. Карлівка
до Приватного підприємства Ареал, селище Степне
про стягнення 1 431 221,80 грн
представники учасників справи не з`явилися
Фермерське господарство Наш Лан подало заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.
Ухвалою від 20.11.2024 суд призначив цю заяву до розгляду у судове засідання на 03.12.2024 об 11:30 год.
Про вказане судове засідання та розгляд заяви учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку 20.11.2024 ухвали по системі Електронний суд позивачу та відповідачу і представнику позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, часта місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Ухвалою від 17.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче засідання.
Згідно з ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В ч. 1 - ч. 3 ст. 124 ГПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві та клопотанні від 11.11.2024 позивач навів суду розрахунок судових витрат, згідно якого він планував понести 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також заявив клопотання про вирішення розподілу цих витрат після винесення рішення в цій справі в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Позивач подав заяву від 18.11.2024 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу.
Рішення було доставлено позивачу у електронний кабінет у системі «Електронний суд 14.11.2024 о 19 год. 04 хв.

Відповідно до ч.6 статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, рішення суду вважається врученим позивачу 15.11.2024.

Зава про докази понесення судових витрат подана позивачем 18.11.2024, тобто в установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк.

Позивач у заяві від 18.11.2024 (вхід. № 15577 від 19.11.2024) прохає стягнути з відповідача на користь позивача 60 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, що поніс позивач у цій справі.

У підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката до матеріалів справи надані: копію договору № 01/07 від 22.07.2024 про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем (клієнтом) та Адвокатським об`єднанням «Українська спілка правників» (а.с.184-188), акт приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2024 (а.с.183,189) та ордер на надання правничої допомоги 11.09.2024, виданий Адвокатським об`єднанням «Українська спілка правників» адвокату Вільямовському Ю. В (а.с.35, 182).

Право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Вільямовським Ю.В. підтверджено свідоцтвом від 18.01.2007 (а.с.36, 181).

У договорі 01/07 від 22.07.2024 про надання професійної правничої допомоги його сторони погодили наступні положення:

- обсяг правничої допомоги, яка надається відповідно до договору, включає здійснення представництва Клієнта як позивача у Господарському суді Полтавської області по справі за позовом Фермерське господарство «Наш Лан» до Приватного підприємства «Ареал» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, реалізацію від імені Клієнта без обмежень процесуальних прав та обов`язків, що полягає в ознайомленні з матеріалами справи, аналізом справи та документів та інших письмових та електронних доказів, визначенням з правовою позицією, підбором доказів, збиранні, складенні та поданні до суду письмових та усних клопотань, заяв, пояснень та інших документів по суті справи, документів процесуального характеру (позовну заяву, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення на клопотання), викладення письмово вимог, заперечень, аргументів, пояснень (додаткових пояснень) та міркування щодо предмета спору тощо з урахуванням доцільності, що оцінюється Виконавцем, участі представника в судових засіданнях.

Обчислення розміру гонорару (винагороди) Виконавця за правничу допомогу, яка надається згідно цього пункту договору, здійснюється відповідно до правил п. 4.1, 4.2 Договору, інших умов угоди.(п. 1.2 Договору);

- сторони домовились за фіксовану суму оплати гонорару за правничу допомогу, а саме: досудове урегулювання «написання претензії відповідачу», направлення претензії відповідачу, вивчення відповіді на претензію після отримання від відповідача, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, складання процесуальних документів та подання їх до суду, вивчення додаткових доказів, наданих відповідачем, представлення інтересів позивача в судових засіданнях, отримання ухвал суду, судових наказів та судових рішень у суді першої інстанції, що складає 60 000,00 грн, які необхідно сплатити Клієнтом Виконавцю протягом 30 днів після ухвалення рішення суду на розрахунковий рахунок Виконавця АО «УСП» у зв`язку з розглядом справи згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України. Сплата Клієнтом гонорару здійснюється на поточний рахунок Виконавця в строк не пізніше останнього банківського на час необхідно оплати після ухвалення судового рішення, або за вимогою Виконавця після виконання повної роботи за позовом про стягнення боргу після ухвалення судового рішення (п. 4.1 Договору);

- за результатами надання правничої допомоги згідно цього договору Виконавець складає акт здачі-прийняття професійної правничої допомоги, у якому зазначається надана правнича допомога, витрачений Виконавцем на надання правничої допомоги час та сума оплати. Акт підписується сторонами цього договору. (п. 5.1 Договору).

Сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2024 (а.с.183,189), в якому підтвердили виконання АО «УСП» послуг на суму 60 000,00 грн, із зазначенням дати, виду послуги та часу, витраченого на виконання послуги. Загальна кількість годин витрачених Виконавцем в період з 22.07.2024 по 18.11.2024 становить 34 год.

На підставі вказаного позивач заявив до відшкодування 60 000,00 грн витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

Відповідач заперечень щодо вказаної суми до суду не направив, клопотання про зменшення цих витрат в зв`язку із їх неспіврозмірністю не подав.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, про те що вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

В п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю (п. 5.37 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Виходячи із змісту статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.

Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Оцінюючи надані АО «УСП» послуги, викладені в акті приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2024 суд зазначає наступне.

Вказані у рядку першому, другому та п`ятому таблиці наданих послуг в акті приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2024 такі послуги як «Консультація Клієнта, узгодження правової позиції» та «Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та вивчення судової практики» входять до послуги «Підготовка та складання позовної заяви», які вказані у рядку шостому цієї таблиці.

Складання позовної заяви передбачає вивчення відповідного нормативного регулювання (для посилання на відповідні норми права при обґрунтуванні вимог) та вивчення доказової бази (для формулювання правових підстав позовної заяви з зазначенням конкретних доказів, що підтверджують ті чи інші обставини, наведені у позові). Зазначення як окремо наданих послуг зі збору документів не відповідає критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку позовної заяви.

Погодження правової позиції із клієнтом, консультування щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового шляху вирішення, доведення результатів до клієнта, узгодження позиції із клієнтом мають організаційний характер, є складовими підготовки позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

Таким чином, вказані послуги не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, яким має керуватися суд при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідні правові позиції викладені у постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі № 320/5284/19.

З огляду на викладене, вартість послуг, вказаних у рядку першому, другому та п`ятому таблиці наданих послуг в акті приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2024, суд не включає до відшкодування.

У акті приймання-передачі послуг від 18.11.2024 вказано загальну кількість витрачених годин на надання послуг - 34 години, загальна вартість послуг 60000,00 грн.

Загальний витрачений час на послуги, зазначені в рядку першому, другому та п`ятому таблиці наданих послуг становить 6 год. Відповідно суд не включає до відшкодування вартість послуг на суму 10 588,24 грн (60 000,00 грн / 34 год * 6 год).

Також згідно розрахунку суд не включає до відшкодування послуги, викладені в п. 12 «отримання ухвал суду, судових наказів та судових рішень у суді першої інстанції» (1 год), оскільки станом на дату підписання акту (18.11.2024) в матеріалах справи відсутні докази отримання процесуальних документів адвокатом у суді першої інстанції. Ухвали та рішення у справі № 917/1537/24 надсилались позивачу та представнику позивача в електронні кабінети системи «Електронний Суд», наказ на примусове виконання рішення в цій справі ще виданий.

Відповідно суд не включає до відшкодування вартість послуг на суму 1764,71 грн (60 000,00 грн / 34 год * 1 год).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2024 року по cправі №910/9714/22 зазначила, що заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Відповідно суд не включає до відшкодування вартість послуги, викладеної в п. 13 «підготовка та складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі 917/1537/24» (2год), на суму 3529,41 грн (60 000,00 грн / 34 год * 2 год).

З огляду на наведене, відсутні підстави для включення до вартості наданої правової допомоги 15882,36 грн (10 588,24 грн + 1764,71 грн + 3529,41).

Отже, сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу становить 44117,64 грн. (60 000,00 грн 15882,36 грн).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням від 14.11.2024 суд позовні вимоги задовольнив частково.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України сума витрат на правничу допомогу, понесених Фермерським господарством "Наш Лан", підлягає відшкодуванню в розмірі 44116,32 грн за рахунок Приватного підприємства «Ареал» - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 129, 221, 232, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Фермерського господарства "Наш Лан" задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Ареал» (селище Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744; ідентифікаційний код 30296539) на користь Фермерського господарства "Наш Лан" (провулок Горького, буд. 1/3, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500; ідентифікаційний код 41260395) 44116 грн 32 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. В іншій частині заявлених Фермерського господарства "Наш Лан" судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного додаткового рішення: 03.12.2024.

Суддя Т. М. Безрук