ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"26" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2749/23
Господарський суд Одеської області у складі :суддя Рога Н.В., секретар судового засідання Корчевський М.Ю., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" (вх.2-936/24 від 03.06.2024р.) та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм" (вх.№2-9471/24 від 04.06.2024р.) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/2749/23
про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації речових прав
Представники сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача ТОВ "САУСПАЛЬМ": не з`явився;
Від відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал": не з`явився;
Від третьої особи: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/2749/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Рубікон ІІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Сауспальм" та Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Фінансова компанія "Централ капітал" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна-будівель комплексу дорожнього сервісу, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса-Київ 15 км, загальною площею 11217,5 кв.м, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" та ТОВ "Сауспальм" 06.03.2018р. та зареєстрованого в реєстрі за №91, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.; про визнання недійсним Договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0008), що розташована за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, Нерубайська сільська рада, 15 км шляху Одеса-Київ, загальною площею 14,9577 га, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" та ТОВ "Сауспальм" 06.03.2018р. та зареєстрованого в реєстрі за №90, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.; про визнання протиправною та скасування державної реєстрації речових прав, здійсненої на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна - будівель комплексу дорожнього сервісу, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса-Київ 15 км, загальною площею 11217,5 кв.м, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" та ТОВ "Сауспальм" 06.03.2018р. та зареєстрованого в реєстрі за №91, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.; про визнання протиправною та скасування державної реєстрації речових прав, здійсненої на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0008), що розташована за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, Нерубайська сільська рада, 15 км шляху Одеса-Київ, загальною площею 14,9577 га, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" та ТОВ "Сауспальм" 06.03.2018р. та зареєстрованого в реєстрі за №90, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. - відмовлено.

03 червня 2024р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" (далі ТОВ «ФК Централ капітал) (вх.2-936/24 від 03.06.2024р.) про компенсацію витрат на правову допомогу у справі №916/2749/23.

В обґрунтування заяви, відповідач зазначає, що 06.07.2023р. між Адвокатським бюро (далі АБ) «Олени Пінчук» та ТОВ «ФК Централ Капітал» (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №06-07/2023-1.

Відповідно до п.1.1 договору №06-07/2023-1 Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту по справі №916/2749/23 на підприємствах, установах, комісіях та організаціях будь-якої форми власності у тому числі: судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських судах всіх інстанцій, Верховному Суді, органах Служби безпеки України, органах Національної поліції, Національній Асоціації Адвокатів України, органах Державної виконавчої служби України, суб`єктах незалежної професійної діяльності, а саме приватних виконавців, Державній податковій службі України та її територіальних органах, органах Прокуратури, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, Слідчих ізоляторах, нотаріальних конторах, банках, Державній реєстраційній службі та її територіальних органах, інших організаціях, підприємствах і установах як на території України так і за її межами.

Згідно із п. 4.1 договору про надання правничої допомоги сторони погодили фіксовану оплату за надання правової допомоги: п.4.1.1 - у розмірі 50 000 грн за участь в суді першої інстанції; п.4.1.2. - у розмірі 50 000 грн за участь в суді апеляційної інстанції; п. 4.1.3.- у розмірі 50 000 грн за участь в суді касаційної інстанції.

Відповідач зазначає, що сторони погодили в договорі про надання правової допомоги фіксований розмір гонорару.

Відповідно до п.1 Акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. по справі №916/2749/23 в суді першої інстанції від 31.05.2024р. керуючим АБ «Олени Пінчук» адвокатом Пінчук Оленою Сергіївною було надано Клієнту - ТОВ «ФК «Централ Капітал» правову (правничу) допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. по справі №916/2749/23 в суді першої інстанції, а Замовник прийняв надану правову (правничу) допомогу.

Відповідач звертає увагу суду, що в розрахунок витрачених годин входить дорога з Києва до Одеси в обидві сторони машиною, так як адвокат Пінчук О.С. була присутня на засіданні 10.07.2023р. в приміщенні Господарського суду м. Одеси та засідання тривало 1,0 год.

Як стверджує відповідач, на надання правової допомоги по справі було витрачено 29 годин 7 хвилин.

Відповідач зазначив, що сторони погодили у Акті приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. по справі №916/2749/23 в суді першої інстанції від 31.05.2024р., що Клієнт сплачує суму, визначену п. 4.1.1 договору №06-07/2023-1 від 06.07.2023р., на підставі виставленого рахунку протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі №916/2749/23.

Також, відповідач зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості , підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад , у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, № 922/445/19.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат ТОВ «ФК Централ Капітал» також посилається на положення ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України.

04 червня 2024р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "Сауспальм" (вх.№2-9471/24 ) про компенсацію витрат на правову допомогу у справі №916/2749/23.

В обґрунтування заяви, відповідач зазначає, що 03.01.2023р. між Адвокатським об`єднанням (далі АО) «Грекова, Головченко і партнери» та ТОВ «САУСПАЛЬМ» (Клієнт) було укладено договір №2023/01-03/01 про надання правової допомоги , згідно розділу 1 якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору про надання правової допомоги, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання представляти права та законні інтереси Замовника на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, в органах місцевого самоврядування, державної влади та державної безпеки, в т.ч., але не виключно, в органах Служби безпеки України, внутрішніх справ, міліції, поліції, прокуратури, в органах виконавчої та фіскальної служби, в усіх судах України, в т.ч. будь-якої спеціалізації, будь-яких інстанцій та у Верховному Суді України, перед будь-якими особами; надавати Замовнику на його прохання усні або письмові консультації з будь-яких питань правового характеру (юридична допомога).

Відповідач зазначає, що згідно до п. 4.2. Договору №2023/01-03/01 про надання правової допомоги при розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 2.1. даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, її партнерами та співробітниками на визначену у п. 2.1. юридичну допомогу.

03 червня 2023р., як стверджує відповідач, АО «Грекова, Головченко і партнери» відповідно до умов Договору про надання правової допомоги виставлено рахунок №03/06 на оплату послуг надання правничої допомоги.

Відповідач звертає увагу суду, що згідно до п. 1 Акту наданих послуг до Договору №2023/01-03/01 про надання правової допомоги від 03.01.2023р. по справі №916/2749/23 АО «Грекова, Головченко і партнери» було надано Клієнту - ТОВ «Сауспальм» правову (правничу) допомогу відповідно до Договору №2023/01-03/01 від 03.01.2023р., а Замовник прийняв надану правову (правничу) допомогу.

Як зазначає відповідач, АО «Грекова, Головченко і партнери» було витрачено 26,25 години на надання правової допомоги по справі №916/2749/23.

Так як в п. 4.1 Договору №2023/01-03/01 сторони узгодили вартість тарифу АО у розмыры 2000 грн./год. роботи, ТОВ «Сауспальм» було понесено витрати у розмірі 52 500 грн.

Крім того, як зазначає відповідач, за висновками Касаційного Цивільного суду, наведеними у постанові від 01.12.2021 р. у справі № 641/7612/16-ц , та у додатковій Постанові Верховного суду від 12.07.2022 року у справі № 903/261/21 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні , є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Таким чином, відповідач зазначає, що час, витрачений адвокатом на прибуття до суду в м. Одеса (5 години в один бік) цілком правомірно включено до розрахунку часу, витраченого на надання правової допомоги.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат ТОВ «Сауспальм» також посилається на положення ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України.

У зв`язку із перебувавнням судді Рога Н.В. у відпустці з 03.06.2024р. по 05.07.2024р. відповідачів у справі було повідомлено про розгляд заяв після виходу судді Рога Н.В. з відпустки.

У зв`язку з надходженням запиту (ухвали) Південно-західного апеляційного господарського суду (вх. ГСОО № 1073/24 від 03.07.2024), матеріали справи № 916/2749/23 04.07.2024р. було направлено до апеляційної інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2024р. апеляційну скаргу ТОВ «Рубікон-ІІ» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024р. по справі №916/2749/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/2749/23 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2024р. призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" (вх.2-936/24 від 03.06.2024р.) та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм" (вх.№2-9471/24 від 04.06.2024р. про розподіл судових витрат у справі №916/2749/23 на 26.11.2024р.

Позивач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Рубікон-ІІ» заперечує проти заявлених відповідачем - ТОВ «ФК"Централ капітал" розміру витрат на правничу допомогу з підстав, викладених у запереченні на заяву про розподіл судових витрат (вх.№42186/24 від 22.11.2024р.)

Зокрема, як зазначає позивач, відповідачем до відзиву на позов жодного розрахунку судових витрат надано не було, а лише на виконання ч. 3 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що 06.07.2023р. між ТОВ «ФК «Централ Капітал» та АБ «Олени Пінчук» було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 06-07/2023-1, із зазначенням, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після винесення судом рішення.

Позивач стверджує, що перед судовими дебатами стороною не озвучувалась заява про стягнення судових витрат з зазначенням суми , яка підлягає стягненню. Лише в судових дебатах відповідачем було заявлено про необхідність стягнення витрат на правову допомогу, знову ж таки без зазначення суми, яка підлягає стягненню.

Позивач звертає увагу суду, що між сторонами вже були наявні спори з приводу визнання недійсним договорів купівлі-продажу, укладених між ТОВ «ФК «Централ Капітал» та ТОВ «Сауспальм», а тому у заявника не було необхідності додатково вивчати матеріали.

За таких обставин, на думку позивача, розмір винагороди за правничу допомогу у даній справи є дещо завищеним та не відповідає критеріям розумності, а тому підлягає зменшенню до 10 000 грн.

Позивач також зазначає, що порядок та строки проведення розрахунків умовами Договору №06-07/2023-1 про надання правничої (правової) допомоги від 06.07.2023р. не передбачено. В акті приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2024р. (абзац 2 п.2) зазначено, що клієнт сплачує суму , визначену п. 4.1.1. договору №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. , на підставі виставленого рахунку протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням по справі № 916/2749/23. Акт приймання - передачі не є додатковою угодою до договору, а лише є документом , який підтверджує надання послуг і не може змінювати умови основного договору.

Також, ТОВ «Рубікон-ІІ» заперечує проти розміру заявлених відповідачем - ТОВ "Сауспальм" , витрат на правничу допомогу з підстав, викладених у запереченні на заяву про розподіл судових витрат (вх.№42201/24 від 22.11.2024р.).

Як зазначає позивач, відповідачем до відзиву на позов жодного розрахунку судових витрат надано не було, а лише на виконання вимог ГПК України зазначено, що «відповідач повідомляє про намір отримати відшкодування витрат на правову /правничу допомогу у справі у розмірі 52 500 гривень, розрахунок та підтвердження понесення яких буде надано у встановлений законом строк після розгляду справи».

Позивач стверджує, що перед судовими дебатами стороною не озвучувалась заява про стягнення судових витрат з зазначенням суми, яка підлягає стягненню. Лише в судових дебатах відповідачем було заявлено про необхідність стягнення витрат на правову допомогу, знову ж таки без зазначення суми, яка підлягає стягненню.

Позивач звертає увагу суду, що разом із заявою про компенсацію судових витрат ТОВ «Сауспальм» було надано рахунок від 03.06.2024р., який не оплачений відповідачем.

Тобто, на думку позивача, доказу факту понесення судових витрат ТОВ «Сауспальм» не надано.

До заяви про стягнення судових витрат подано копію акту приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2024р. з переліченням кількості годин , витрачених на надання правової допомоги, відповідно до якого АО «Грекова, Головченко і партнери» було витрачено 26,25 годин на надання правничої допомоги по справі №916/2749/23.

При цьому, як зазначає позивач, у п. 2 таблиці з переліком виконаних робіт зазначено про участь в судовому засіданні , яке було призначено на 10.07.2023 року 11 (одинадцять) годин, що не відповідає фактичному часу судового засідання.

Також, позивач заявляє, що представник відповідача пані Грекова Л.В. достатньо тривалий час представляє інтереси ТОВ «Сауспальм», приймала участь у справі №916/2330/21, на яку посилався сам відповідач, а тому цілком обізнана з обставинами у справі та особливостями правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі.

За таких обставин, на думку позивача, розмір винагороди за правничу допомогу у даній справи є дещо завищеним та не відповідає критеріям розумності, а тому підлягає зменшенню до 10 000 грн.

В судове засідання, призначене судом на 26 .11.2024р. для розгляду заяв відповідачів про розподіл судових витрат, представник сторін не з`явилися. Про дату, місце та час судового засідання сторони було повідомлено шляхом направлення ухвали суду до їх електронних кабінетів.

Розглянув матеріали справи, заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, заперечення на заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву від 27.07.2023р., відповідачем - ТОВ "Сауспальм", було зазначено про намір отримати відшкодування на правничу допомогу у справі у розмірі 50 000 грн., та про те, що докази понесення витрат будуть надані у встановлений законом строк після розгляду справи.

Також, у відзиві на позовну заяву від 31.07.2023р., на виконання ч.3 ст.165 ГПК України зазначив, відповідач - ТОВ «ФК «Централ Капітал», зазначив , що між ним та АБ «Олени Пінчук» » було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 06-07/2023-1, докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після винесення судом рішення.

Таким чином, відповідачі у справі у першій заяві по суті спору (відзиві на позовну заяву) зазначили про намір отримання відшкодування витрат на правничу допомогу.

У ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Суд зазначає, що у даному випадку представниками відповідачів заяви про відшкодування судових втрат було проголошено в ході судових дебатів , до їх закінчення. Отже, ними було дотримано положення ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі №916/2749/23 Господарським судом Одеської області було ухвалено 30.05.2024р., повний текст складено 10.06.2024р.

ТОВ «ФК «Централ Капітал» звернулось до суду із заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу у справі №916/2749/23 03.06.2024р. та надало докази на підтвердження зазначених витрат.

ТОВ «Сауспальм» звернулось до суду із заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу у справі №916/2749/23 04.06.2024р. та надало докази на підтвердження зазначених витрат.

Таким чином, відповідачами дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2023р. між АБ «Олени Пінчук» (Адвокатське бюро) та ТОВ «Централ Капітал» (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №06-07/2023-1 (далі Договір №06-07/2023-1), відповідно до п.1.1 якого, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту по справі №916/2749/23 на підприємствах, установах, комісіях та організаціях будь-якої форми власності у тому числі: судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських судах всіх інстанцій, Верховному Суді, органах Служби безпеки України, органах Національної поліції, Національній Асоціації Адвокатів України, органах Державної виконавчої служби України, суб`єктах незалежної професійної діяльності, а саме приватних виконавців, Державній податковій службі України та її територіальних органах, органах Прокуратури, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, Слідчих ізоляторах, нотаріальних конторах, банках, Державній реєстраційній службі та її територіальних органах, інших організаціях, підприємствах і установах як на території України так і за її межами.

Відповідно до п. 5.1. договору термін його дії з 06.11.2023р. по 31.12.2024р. включно.

Згідно п. 5.2. Договору №06-07/2023-1 він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до настання строку, визначеного у п. 5.1. Договору, а в частині розрахунків до моменту виконання відповідних зобов`язань.

Відповідно до п. 1.2. Договору №06-07/2023-1 правничу допомогу Клієнту від імені Адвокатського бюро за цим Договором буде надавати адвокат Пінчук Олена Сергіївна, яка має право на заняття адвокатською діяльністю згідно із Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю ІФ №001679 від 06.12.2019 р., виданим Радою адвокатів Івано-Франківської області.

Пунктом 4.1 Договору №06-07/2023-1 сторони погодили фіксовану оплату за надання правничої допомоги: зокрема, п. 4.1.1 - у розмірі 50 000 грн. за участь в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 31.05.2024р. сторони без зауважень підписали та скріпили печатками Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. по справі №916/2749/23 в суді першої інстанції, зазначивши детальний опис наданих послуг та кількість витрачених годин, а саме: 29 годин 07 хвилин.

Як вбачається з матеріалів справи, АБ «Олени Пінчук» виставлено рахунок-фактуру №1 від 31.05.2024р. на оплату 50 000 грн. за надання правничої допомоги за Договором №06-07/2023-1 від 06.07.2023р. по справі №916/2749/23.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що надані послуги були прийняті в повному обсязі згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.05.2024р., який підписаний обома сторонами без зауважень.

Також, згідно з матеріалами справи, 03.01.2023р. між АО «Грекова, Головченко і партнери» (Виконавець) та ТОВ «САУСПАЛЬМ» (Клієнт, Замовник) було укладено Договір №2023/01-03/01 про надання правової допомоги (далі Договір №2023/01-03/01), згідно 1 розділу якого, адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.2.1. Договору №2023/01-03/01 адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання представляти права та законні інтереси Замовника на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, в органах місцевого самоврядування, державної влади та державної безпеки, в т.ч., але не виключно, в органах Служби безпеки України, внутрішніх справ, міліції, поліції, прокуратури, в органах виконавчої та фіскальної служби, в усіх судах України, в т.ч. будь-якої спеціалізації, будь-яких інстанцій та у Верховному Суді України, перед будь-якими особами; надавати Замовнику на його прохання усні або письмові консультації з будь-яких питань правового характеру (юридична допомога).

Відповідно до п. 5.1. даний договір укладений на строк до 31.12.2025р. включно та набирає чинності з моменту його підписання.

Розділом 4 Договору №2023/01-03/01 сторони погодили , що юридичну допомогу, що надається АО, Клієнт оплачує в гривнях згідно виставленого рахунку не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним місяцем (в якому надавалась відповідна правова допомога, за яку виставлено рахунок) із розрахунку тарифу АО: 2000 грн./год роботи. При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 2.1. даного договору враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, її партнерами та співробітниками на визначену у п. 2.1. юридичну допомогу.

Судом встановлено, що 03.06.2024р. сторони без зауважень підписали та скріпили печатками Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №2023/01-03/01 від 03.01.2023р. по справі №916/2749/23, зазначивши детальний опис наданих послуг та кількість витрачених годин, а саме: 26 годин 25 хвилин.

Як вбачається з матеріалів справи, АО «Грекова, Головченко і партнери» виставлено рахунок-фактуру №03/06 на оплату 52 500 грн. за надання правничої допомоги за Договором №2023/01-03/01 від 03.01.2023р. по справі №916/2749/23.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що надані послуги були прийняті в повному обсязі згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2024р., який підписаний обома сторонами без зауважень.

Верховний Суд у постанові від 18.12.2019р. у справі №522/17845/15-ц зазначив, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26.02.2015р. у справі Баришевський проти України (пункт 95), від 26.02.2015р. у справі Двойних проти України (пункт 80), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує, що 12.05.2020р. Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), в якій підтвердила свій висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)), та зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000р. у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece,заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

При цьому, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021р. у справі №910/15621/19 від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд приймає до уваги довід позивача ТОВ «Рубікон-ІІ» щодо того, що адвокати Грекова Л.В та Пінчук О.С. тривалий час представляють інтереси відповідfчів, бради участь при розгляду справи №916/2330/21, а тому вони обізнані з обставинами у справі та особливостями правовідносин, які виникли між сторонами у справі №916/2749/23.

Також, щодо включення часу, витраченого представниками відповідачів на дорогу для участі в судовому засіданні від 10.07.2023р. як складової компенсації витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідачами не надано жодних доказів, які б підтверджували розмір витрат за проїзд, обрахунку часу, потрібного для прибуття з міста Київ до міста Одеси, доказів прибуття у судове засідання саме з міста Київ, а не з будь-якого іншого міста.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 01.08.2024 р. у справі №904/2768/23 вказав, що положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально (правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18, від 12.07.2022 у справі №903/261/21, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21, від 18.04.2023 у справі № 903/378/22, від 23.03.2023 у справі № 921/434/21, від 25.04.2023 у справі № 910/21424/21.

Однак, на думку суду, враховуючи складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду ТОВ «Сауспальм» та ТОВ «ФК «Централ капітал» заяв та матеріалів, їх значення для справи, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, участь в судових засіданнях, витрати на правову допомогу у розмірі 52 500 грн. та 50 000 грн. відповідно, не відповідають принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованими та завищеними.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження та оцінки доказів за правилами ст.ст. 86, 210 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з чим, на думку суду, розумним, співмірним та справедливим, у даному випадку, буде стягнення з позивача витрат на правничу допомогу на користь ТОВ «Сауспальм» у розмірі 42 500 грн. та ТОВ «ФК «Централ капітал» у розмірі 40 000 грн.

Суд зазначає, що в рішенні ЄСПЛ Кузнєцов та інші проти Росії від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України»).

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" (вх.2-936/24 від 03.06.2024р.) та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм" (вх.№2-9471/24 від 04.06.2024р.) про компенсацію витрат на правову допомогу у справі №916/2749/23 задовольнити частково.

2. Прийняти у справі №916/2749/23 додаткове рішення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубікон-ІІ» (67661, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, 15 км шляху Одеса-Київ, , електронна адреса: , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, , електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 500 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубікон-ІІ» (67661, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, 15 км шляху Одеса-Київ, , електронна адреса: , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 17-А, код ЄДРПОУ 381 23843, електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

5.У задоволенні решти відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 06 грудня 2024р.

Суддя Н.В. Рога