СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/1609/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.2659П/3) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.10.2024 про закриття провадження

у справі №917/1609/24 (суддя Сірош Д.М., повний текст ухвали підписано 31.10.2024)

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм`ясопром", м.Миргород, Полтавська область,

про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм`ясопром" в якому просить:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу майна з аукціону, а саме Лот № 1 Нерухоме майно загальною площею 2780,5 кв. м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке знаходиться за адресою: 37600, Полтавська область, м.Миргород, вул. Котляревського, 82, укладеного 05.12.2017 ТОВ Миргородм`ясопром, та ТОВ Аль Вкраіна Агро, ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно загальною площею 2780,8 кв. м (комплекс будівель та споруд), що складається з: Виробничі корпуси м`ясожирового та ковбасного цехів літ А-1, площею 1865,9 кв.м; Забійний цех літ .А1-1, площею 300,3 кв. м; Ветлабораторія літ. В-1 та Соляний цех літ В1-1, площею 233,9 кв.м; Свинарник літ Г-1, площею 118,2 кв. м; Насосна літ-Д-1 площею 26,7 кв. м.; Костоварка літ Ж-1 площею 202,8 кв. м; Прохідна літ. 3-1, площею 23,2 кв. м; Вбиральня літ К-1 площею 3,8 кв. м; Вагова літ. Л2-2 площею 6,0 кв. м; Споруди 1-4, що розташоване за адресою: 37600, Полтавська область, м.Миргород, вул.Котляревського, 82, на земельній ділянці кадастровий номер :50:058:0004 загальною площею 0,9313 га, та які раніше належали ТОВ Миргородм`ясопром, .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.10.2024 закрито провадження у справі №917/1609/24.

Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.09.2024 у справі №917/1609/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на те, що на його думку при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були порушені норми процесуального права і невірно застосовані норми матеріального права, що є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд належним чином не дослідив суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у справі №917/16909/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Встановлено строк до 28.11.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України. Запропоновано учасникам справи до 28.11.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України. Призначено справу до розгляду на 09.12.2024. Витребувано матеріали справи №917/1609/24 з Господарського суду Полтавської області.

На виконання ухвали апеляційного суду матеріали оскаржуваної ухвали у справі №917/1609/24 надійшли з Господарського суду Полтавської області.

06.12.2024 через електронну систему Електронний суд на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення ухвали апеляційного господарського суду до електронних кабінетів учасників справи та отримана ними в той же день.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритими.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні.

Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Звертаючись із заявою, позивач зазначив, що Мартиненко Павло Анатолійович не є суб`єктом підприємницької діяльності. Проте на його думку цей позов повинен розглядатися в порядку господарського судочинства та підсудний саме Господарському суду Полтавської області з огляду на те, що відповідно до витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.01.2024, що доданий позивачем до позову, відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» () перебуває в стані припинення.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 05.07.2012 у справі №23/11 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» () визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (21.10.2019) Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови ВП ВС від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15- ц, від 28.01.2020 у справі №50/311-6).

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з майновим спором стороною (відповідачем) в якому є ТОВ «Миргородм`ясопром» (), яке є боржником у справі про банкрутство, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Миргородм`ясопром» про визнання права власності на нерухоме майно, належне ТОВ «Миргородм`ясопром», підлягає вирішенню саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ «Миргородм`ясопром», тобто в Господарському суді Полтавської області.

В свою чергу, на час звернення заявника з цим позовом у Господарському суді Полтавської області провадження у справі про банкрутство ТОВ "Миргородм`ясопром" завершено відповідною ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.02.2024 у справі №23/11, що набрала законної сили.

Відповідно до статті 129-1 ГПК України судове рішення є обов`язковим до виконання. У статті 326 ГПК України також зазначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату суду Кундій Л. від 26.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №23/11 (917/1609/24), оскільки помилково при реєстрації не враховано відомості про закінчення розгляду первинної справи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження у цій справі через те, що даний спір має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства. Такого висновку місцевий господарський суд дійшов з тих підстав, що позивачем є фізична особа без правового статусу фізичної особи - підприємця та між сторонами відсутні господарські правовідносини. Суд не вбачає обґрунтованості та законності доводів особи, яка звернулася з позовом, щодо розгляду пред`явлених вимог за правилами Господарського процесуального кодексу України та Кодексу з процедур банкрутства.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частинами 1, 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пред`явленому до суду в порядку господарського судочинства позові ОСОБА_1 просив визнати дійсним договір купівлі-продажу майна від 05.12.2017 укладений ТОВ Миргородм`ясопром, та ТОВ Аль Вкраіна Агро, , а також визнати за ОСОБА_1 право власності на це нерухоме майно, що раніше належало ТОВ Миргородм`ясопром, .

З позовної заяви вбачається, що з позовом про визнання права власності до суду звернулася фізична особа ( ОСОБА_1 ), яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, і це підтвердив сам позивач на вимогу суду про уточнення.

Отже, предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків зазначеної фізичної особи.

Проте, звертаючись до господарського суду з позовною заявою, ОСОБА_1 зазначив про наявність ухвали Господарського суду Полтавської області 15.03.2010 про порушення провадження у справі №23/11 про банкрутство. З введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови ВП ВС від 15.01.2020 по справі №607/6254/15-ц, від 28.01.2020 по справі №50/311/б).

Колегією суддів, при перевірці доводів позивача/апелянта, встановлено, що згідно відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме з ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.02.2024 у справі №23/11 (інтернет посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/117945991) за заявою ПрАТ "Гадяцьке бурякогосподарство" до ТОВ "Миргородм`ясопром" про визнання банкрутом затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм`ясопром"; ліквідовано ТОВ "Миргородм`ясопром". Зобовязано суб`єкт державної реєстрації внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи-банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм`ясопром" (37600, Полтавська область, м.Миргород, вул.Котляревського, 5, ). Провадження у справі закрито.

Отже, станом на вересень 2024 (момент подання позовної заяви у даній справі) така юридична особа як Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородм`ясопром" в Єдиному державного реєстрі підприємств та організацій України визначена якприпинена.

Статтею 231 Господарського процесуального кодексу визначено умови за якими господарський суд закриває провадження.

Відповідно до ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; відсутній предмет спору; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, застосував п.1 ч.1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. При цьому місцевий господарський суд зазначив, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки не вбачається обґрунтованості та законності доводів особи, яка звернулася з позовом, щодо розгляду пред`явлених вимог за правилами Господарського процесуального кодексу України та Кодексу з процедур банкрутства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування в даному випадку статті 231 Господарського процесуального кодексу, проте вважає, що в даному випадку провадження у справі №922/1609/24 підлягає закриттю в зв`язку з припинення юридичної особи (відповідача - ТОВ "Миргородм`ясопром").

Так, як вже було зазначено, згідно з п.6 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №5023/1704/12, де, між іншим, вказано на те, що аналіз наведених ч.ч. 1, 2 ст. 50 ЦК України та п.6 ч.1 ст.231 ГПК України дає підстави зробити висновок про те, що господарський суд за наявності відкритої інформації про припинення державної реєстрації юридичної особи, фізичної особи - підприємця має вирішити питання про існування або відсутність підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 321 ГПК України.

Згідно з ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.(ст.44 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду сторони у справі повинні мати процесуальну правосуб`єктність.

В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2019 у справі №185/998/16 (провадження №61-33766сво18).

При цьому норма статті 231 ГПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-7 частини першої статті 231 ГПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що подані позивачем докази щодо наявності в господарському суді справи №23/11 про банкрутство ТОВ "Миргородм`ясопром" лише додатково підтверджує, що станом на дату подачі позову, юридична особа відповідача була позбавлена будь-якої процесуальної правоздатності.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду розділяє висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку провадження у справі підлягає закриттю із застосуванням приписів статті 231 Господарського процесуального кодексу України, проте на підставі п.6 ч.1 ст.231 ГПК, а не на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, як то визначив суд першої інстанції.

Разом з цим, наявність таких висновків суду в цілому не впливає на суть винесеної ухвали, якою все ж таки закрито провадження у справі.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали неправильно застосовано норми процесуального права, однак такі порушення не призвели до ухвалення неправильного рішення, ухвала Господарського суду Полтавської області від 29.10.2024 у справі №917/1609/24 підлягає зміні лише у його мотивувальній частині з викладенням мотивувальної частини у редакції даної постанови.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.10.2024 у справі №917/1609/24 змінити у мотивувальній частині та викласти мотивувальну частину ухвали у редакції даної постанови.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.10.2024 у справі №917/1609/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 10.12.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова