ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.12.2024 Справа №905/1353/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1-Д; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» (87555, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок №4; )

та до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 141 565,53 гривень

без повідомлення (виклику) сторін

Р У Х С П Р А В И

До Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 141 565,53 гривень, з яких: 116 479,41 гривень заборгованість по тілу кредиту, 25 086,12 гривень заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем1 умов кредитного договору від 09.08.2021 в частині повернення кредиту та сплати процентів у вигляді щомісячної комісії за користування кредитом, у зв`язку з чим просить стягнути солідарно ці кошти з відповідача1 та відповідача2, як поручителя за договором №POR031 від 05.08.2021 (підписаний 09.08.2021).

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Відповідно до ч.5 ст.252 господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки справа не є складною, а сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.10.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору та доказів.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача1 є: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок №4.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого територія м.Маріуполя Донецької області належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Тому суд був фактично позбавлений можливості надіслати відповідачу1 копію ухвали про відкриття провадження засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Відповідач1 про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті Судової влади України.

Також, ухвала суду від 22.10.2024 направлялась на електронну адесу відповідача1 -ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач2 був повідомлений про розгляд справи, шляхом доставки ухвали Господарського суду Донецької області від 28.10.2024 до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд".

Судом було витримано розумні терміни, які в умовах воєнного стану суд вважає достатніми для можливості реалізації відповідачами своїх процесуальних прав.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались, в інший спосіб своєї позиції не довели.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» (клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу з використанням електронного цифрового підпису підписало Заяву від 06.08.2021 про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), відповідно до якої клієнт приєднався до розділу 1.1. «Загальні положення» та підрозділу 3.2.2. Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «Приватбанк» pb.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком і клієнтом.

Згідно з пунктом 1.1. Заяви банк за наявності вільних коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Розмір кредиту 300 000,00 гривень. Строк кредиту - 12 місяців з дати видачі кредитних коштів. У період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту (пункти 1.2., 1.3., 1.4. Заяви).

Пунктом 1.6. Заяви передбачено, що порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця, передбачено адаптований графік (на вибір клієнта та за погодженням з банком): 6 місяців користування кредитом: погашення тільки процентів, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом; інші 6 місяців користування кредитом: погашення основного боргу з процентами рівними частинами щомісяця, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

В пункті 2 Заяви клієнт підтверджує ознайомлення з розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.8. Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», а також в системі Приват 24.

Договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором (пункт 3.2.8.11. Заяви).

Додатком №1 до Заяви визначений графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом.

Суд звертає увагу на те, що заява про приєднання підписана ТОВ «Гідрокрафт» 09.08.2021 з використанням електронного цифрового підпису.

Крім того, в якості забезпечення зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором, 05.08.2021 між ОСОБА_1 (поручитель) та АТ КБ «Приватбанк» (кредитор) був укладений Договір поруки №POR031 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Гідрокрафт» (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користуванням кредитом:

- за період користування кредитом згідно з пунктом 3.2.8.3.2 Угоди-1 - перші 6 місяців - 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту;

- за період користування кредитом згідно з пунктом 3.2.8.3.3 Угоди-1 - 4,0% в місяць від суми простроченої заборгованості;

б) кредиту в розмірі 300 000,00 гривень.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою-1 у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до пункту 1.5 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Угодою-1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Вказаний договір поруки підписаний з боку поручителя 09.08.2021 з використанням електронного цифрового підпису.

Як зазначає позивач, ним були виконані свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та надано 09.08.2021 відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №HSAV9BPTTO від 09.08.2021 та випискою по рахунку ТОВ «Гідрокрафт».

Однак, відповідач-1 свої зобов`язання по погашенню кредиту в повному обсязі не виконав, грошові кошти згідно умов кредитного договору повністю не повернув, внаслідок чого станом на 27.09.2024 за відповідачем1 утворилась заборгованість у розмірі 141 565,53 гривень, яка складається з: 116 479,41 гривень - заборгованості за кредитом; 25 086,12 гривень - заборгованості за відсотками за період з 09.09.2021 по 09.08.2022.

Враховуючи те, що відповідач2 виступив поручителем відповідача1 за кредитним договором, позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення вищезазначеної заборгованості з відповідача1 та відповідача2.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, шляхом приєднання ТОВ «Гідрокрафт» до Умов та правил надання банківських послуг (заява про приєднання до розділів 1.1 та 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ») між відповідачем-1 та Банком було укладено кредитний договір.

Так, частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, у межах кредитного договору позичальник отримує кредитні кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернені позики.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем1 був укладений за допомогою КЕП кредитний договір 05.08.2021, на виконання умов якого позивач видав відповідачеві1 кредитні кошти в розмірі 300 000,00 гривень строком на 12 місяців з дати видачі кредиту (тобто до 09.08.2022), що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме платіжною інструкцією та випискою по рахунку боржника. Таким чином, матеріалами справи підтверджено виконання позивачем своїх договірних зобов`язань.

Відповідно до пунктів 61, 62, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 23.09.2019 в справі № 910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

З огляду на це виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором (подібний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц, від 22.04.2021 у справі №712/4821/16-ц).

Отже, матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем як кредитодавцем своїх обов`язків за кредитним договором. При цьому відповідачами на спростування тверджень позивача не надані зі свого боку виписки про рух коштів по рахунку ТОВ «Гідрокрафт», які хоч і формуються банком, але отримуються клієнтом через його особистий кабінет, де мають відображатись відомості щодо отримання коштів та їх витрата або повернення відправнику коштів тощо.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором у частині повернення кредиту, сплати процентів у повному обсязі та станом на 26.02.2024 заборгованість відповідача1 перед позивачем за вищевказаним договором становить 141 565,53 гривень, яка складається з: 116 479,41 гривень - заборгованості за кредитом; 25 086,12 гривень - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії за період з 09.09.2021 по 09.08.2022.

Перевіривши розрахунок заборгованості за кредитом та за відсотками, суд визнає його обґрунтованим та арифметично правильним. При цьому, докази повернення відповідачем1 суми кредиту та сплати процентів в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Ст. 540 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

З зазначеного вбачається, що банк (позивач), на підставі ч 2 ст. 1050 ЦК України правомірно пред`явив вимогу до відповідачів щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Гідрокрафт» за кредитним договором між позивачем та відповідачем2 був укладений Договір поруки, предметом якого, відповідно до пункту 1.1. є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання відповідачем1 (боржником) зобов`язань за угодою-приєднання. ( Заява про приєднання до умов та правил «КУБ»).

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем1 умов кредитного договору та діючого законодавства, з огляду на те, що відповідачами не спростовано наявності заборгованості - суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідача1 та відповідача2 на користь позивача 116 479,41 гривень заборгованості за кредитом; 25 086,12 гривень заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

У матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за кредитним договором відповідачами у добровільному порядку, а також доказів, які б підтверджували неправомірність нарахування банком даної суми заборгованості. Таких доказів не було надано також під час розгляду даного спору.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 141 565,53 гривень, з яких: 116 479,41 гривень заборгованість по тілу кредиту, 25 086,12 гривень заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» (87555, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок №4; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1-Д; ) 116 479,41 гривень заборгованості по тілу кредиту, 25 086,12 гривеньзаборгованості по процентам у вигляді щомісячної комісії, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 09.12.2024.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1-Д; )

Відповідач1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідрокрафт» (87555, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок №4; )

Відповідач2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя С.М. Фурсова