ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" грудня 2024 р. Cправа № 902/1157/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., за участю секретаря судового засідання Розгон Н.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79018)

до: Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 21 100 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 04.11.2024 (вх. № 1210/24 від 05.11.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" з вимогами до Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича про стягнення заборгованості за Договором позики № 7085 від 11.03.2024 в загальному розмірі 21 100 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11 100,00 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2024 справу розподілено судді Матвійчуку В.В.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 06.11.2024, постановив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Заявою № б/н від 12.11.2024, що надійшла через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 12.11.2024 (вх. № 01-34/11129/24), позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Суд, ухвалою від 13.11.2024, за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1157/24 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи по суті на 03.12.2024.

29.11.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 29.11.2024 (вх. номер канц. суду 01-34/11805/24 від 29.11.2024) представниці позивача Панасюк Х.М. про розгляд справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал".

Позивач правом участі в засіданні суду не скористався. При цьому суд зважає на клопотання № б/н від 29.11.2024 (вх. номер канц. суду 01-34/11805/24 від 29.11.2024) про розгляд справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал".

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався. При цьому суд зауважує, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 17.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 987.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 03.12.2024 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" (Позикодавець та/або Товариство за договором) та Фізичною особою-підприємцем Процем Антоном Михайловичем (Позичальник, відповідач) був укладений Договір позики № 7085 (надалі - Договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі.

Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" направлено Фізичній особі - підприємцю Процю Антону Михайловичу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор t53155, на номер телефону НОМЕР_1 .

Таким чином 11.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" та Фізичною особою - підприємцем Процем Антоном Михайловичем, було укладено Договір позики № 7085, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України "Про електронну комерцію" є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначеними в чинному законодавстві України.

Відповідно до п. 2.1 Договору, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а Позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 2.2 Договору визначені параметри позики, а саме:

Тип позики: довгострокова.

Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не є споживчим кредитом.

Сума позики: 10000 грн 00 коп.

Строк позики: загальний строк - до "10" травня 2024 року (60 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Дата надання позики: "11" березня 2024 року.

Дата повернення позики: "10" травня 2024 року.

За умовами пункту 2.3 Договору передбачено проценті ставки, що застосовуються в межах строку позики, зокрема:

- акційна процентна ставка, фіксована: 0.80000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1. цього Договору (пп. 2.3.1 Договору);

- базова процентна ставка, фіксована: 0.80000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору (пп. 2.3.2 Договору);

- основна процентна ставка, фіксована: 1.50000 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору (пп. 2.3.3 Договору).

Згідно із п. 2.4 Договору позика надається Позичальнику в національній валюті України - гривні, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника, зареєстрований Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті та вказаний у Розділі 9 цього Договору.

Розмір процентних ставок, визначених п. 2.3. цього Договору є фіксованим та не може бути збільшено Позикодавцем в односторонньому порядку (п. 2.6 Договору).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду, а саме:

- у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку, визначеного цим Договором. Також Позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду (пп. 3.1.1 Договору);

- у разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні Додаткової угоди щодо продовження строку позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за базовою процентною ставкою. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком Товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки (пп. 3.1.2 Договору).

За змістом п. 3.2 Договору після спливу першого розрахункового періоду у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми від позики за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3 цього Договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

Як визначено у пункті 3.3 Договору першим днем користування позикою вважається день надання позики. Першим днем користування в межах Додаткової угоди щодо продовження строку позики є день її укладення. До періоду розрахунку процентів за користування позикою враховується день надання позики та не враховується останній день першого розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3.4 Договору повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється Позичальником у визначений цим Договором чи Додатковою угодою щодо продовження строку позики строк/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця. У разі дострокового повернення позики Позичальник зобов`язаний сплатити фактично нараховані проценти за користування позикою.

Зобов`язання Позичальника щодо сплати заборгованості вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Позикодавця (п. 3.6 Договору).

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Позикодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12.00 % від суми позики на 4-й день такого невиконання або неналежного виконання (пп. 6.1.1 Договору); та в розмірі 3.00 % від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (пп. 6.1.2 Договору).

Відповідно до пункту 8.6 Договору припинення дії Договору настає внаслідок повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Сплив строку дії Договору не звільняє Сторін від виконання зобов`язань.

11.03.2024 сторони Договору позики № 7085 уклали додаткову угоду № 1 до цього договору.

Пунктом 1 Додаткової угоди № 1 визначено основні параметри позики:

Сума позики: 10000 грн 00 коп.

Строк позики: до "10" травня 2024 року (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до "10" квітня 2024 року (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до "10" травня 2024 року (30 днів).

Дата надання позики: "11" березня 2024 року.

Дата повернення позики: "10" травня 2024 року.

За умовами п. 2 Додаткової угоди № 1 сторони погодили процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

Розрахунковий період 1 (30 днів):

Акційна процентна ставка: 0.80000 % на день (за наявності акційних пропозицій);

Базова процентна ставка: 0.80000 % на день.

Розрахунковий період 2 (30 днів):

Основна процентна ставка, фіксована: 1.50000 % на день.

У пункті 3 Додаткової угоди № 1 визначено графік обов`язкових платежів за договором, а саме: 10.04.2024 5 000,00 грн погашення суми позики, 2 400,00 грн погашення процентів; 10.05.2024 5 000,00 грн погашення суми позики, 2 250,00 грн погашення процентів.

На виконання умов Договору ТОВ "Фінансова компанія "24/7" перерахувало на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 10 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 141 від 11.03.2024, в призначенні платежу якої зазначено: "Надання позики згідно з договором № 7085 від 2024-03-11, без ПДВ".

Згідно розрахунку заборгованість ФОП Проця А.М. перед ТОВ "Фінансова Компанія "24/7" за Договором позики № 7085 від 11.03.2024 станом на 25.09.2024 становить суму у розмірі 21 100,00 грн, з якої: 10 000,00 грн сума позики, 6 900,00 грн проценти за користування позикою, 4 200,00 грн проценти за прострочену позику.

25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (Клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (Фактор за договором) був укладений Договір факторингу № 25-09/2024, предметом якого (пункт 1.1) є зобов`язання Фактора передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу), а Клієнт - відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно з Реєстром Боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку № 4 до цього Договору, на підставі Акта прийому-передачі інформації згідно з Реєстром Боржників в електронному вигляді (Додаток № 5) (п. 1.2 Договору факторингу).

Відповідно до п. 1.5 Договору факторингу права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акта прийому-передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2).

Згідно п. 3.1 Договору факторингу загальна сума Прав Вимоги, що відступається за відповідним Реєстром Боржників, Ціна Продажу та Одинична Ціна визначаються в Додаткових угодах до нього Договору окремо для кожного Реєстру Боржників і вказується в таких Реєстрах Боржників.

Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни Продажу в день підписання Акта прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта: НОМЕР_2 в АТ "БТА БАНК", МФО 321723 (п. 3.2 Договору факторингу).

За умовами пункту 3.4 Договору факторингу моментом виконання Фактором, грошового зобов`язання Сторони визначають момент надходження Ціни продажу за цим Договором на рахунок Клієнта, зазначений в п. 3.2, даного Договору.

Згідно п. 9.2 Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2024 року. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені Сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками Сторін.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку Договір не оспорено та не визнано недійсним, доказів розірвання Договору матеріали справи не містять. Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Як слідує з Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 1 від 25.09.2024 за договором факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників № 1 від 25.09.2024, після чого від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості.

Згідно витягу з Реєстру боржників від 25.09.2024 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024, первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржника Проця Антона Михайловича за договором № 7085 від 11.03.2024.

Відповідно до платіжної інструкції № 5914 від 25.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (новий кредитор) сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (первісний кредитор) 131 028,70 грн за придбання права вимоги згідно договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024.

Надалі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" направлено на адресу Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича повідомлення-вимогу № 23932688 про відступлення права вимоги та сплату боргу у розмірі 21 100,00 грн до 30.10.2024.

19.10.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" направлено на адресу Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича досудову вимогу № Х5041 від 18.10.2024 про необхідність сплатити заборгованість у розмірі 21 100,00 грн протягом 7 днів.

Проте, вимоги відповідачем залишені без задоволення.

Позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду, вказує, що відповідач не виконав умов договору позики № 7085 від 11.03.2024 щодо своєчасного погашення заборгованості за позикою та процентами, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича складає 21 100,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 11 100,00 грн - заборгованість за відсотками.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (стаття 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як стверджується матеріалами справи, 11.03.2024 між ТОВ "Фінансова компанія "24/7", як позикодавцем, та ФОП Процем А.М., як позичальником, укладено Договір позики № 7085 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України "Про електронну комерцію" регулює відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру (п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону)

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах .

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 цієї статті Закону).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства ( ч.7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 цієї статті Закону).

За змістом статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" надано таке визначення для терміну "електронний підпис одноразовим ідентифікатором" - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Як встановлено та зазначено вище зі змісту наявних у справі доказів, 11.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" направило Фізичній особі-підприємцю Процю Антону Михайловичу пропозицію (оферту) укласти Договір позики № 7085.

11.03.2024 ФОП Проць А.М. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору позики № 7085 на умовах, визначених офертою.

Відповідно до анкети клієнта, наданої позивачем, відповідач надав свої персональні дані для укладення договору. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" було відправлено відповідачу одноразовий ідентифікатор "t53155" на його номер телефону, в якості оферти, який був наданий відповідачем, що підтверджує акцепт оферти.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої статі 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статі 1050 ЦК України).

За умовами статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з нормами статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

11.03.2024 Позикодавець надав Позичальнику позику у розмірі 10 000,00 грн шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Позичальника, відкритого в АТ "Універсал Банк", що підтверджується платіжною інструкцією № 141.

Таким чином, Позикодавець виконав свої зобов`язання перед Позичальником за договором, надавши останньому позику в сумі, строки та на умовах, передбачених Договором.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Додатковою угодою № 1 до Договору позики № 7085 сторони погодили графік погашення заборгованості за Договором, відповідно до якого, відповідач зобов`язувався повернути кошти у строк до 10.05.2024.

Всупереч умовам Договору взяті на себе зобов`язання по погашенню позики та сплати процентів в повному обсязі та у визначені графіком погашення строки Фізична особа-підприємець Проць А.М. не виконав, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

В свою чергу, 25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (Клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (Фактор за договором) укладено Договір факторингу № 25-09/2024, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право грошової вимоги до боржників за укладеними договорами, у т.ч. за Договором позики № 7085 від 11.03.2024, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" та Фізичною особою-підприємцем Процем Антоном Михайловичем.

За приписами ст. 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов`язані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначається в ст. 521 Цивільного кодексу України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За умовами ч. 1, 2 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Так, відповідно до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024, сторони дійшли згоди про заміну кредитора у зобов`язанні, яким, за наслідком укладення вказаного Договору, став позивач.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на зміст зобов`язання, після підписання договору про відступлення права вимоги, що підтверджує факт відсутності заперечень з боку відповідача (боржника) щодо заміни кредитора, до нового кредитора перейшли всі обов`язки первісного кредитора.

Приписами ч. 1 ст. 518 Цивільного кодексу України передбачено, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

З боку відповідача (боржника) будь-які заперечення, які виникли з підстав, що існували до заміни кредитора не надходило. Матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд враховує, що Договір факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 у встановленому порядку не оспорено та не визнано недійсним, доказів розірвання Договору матеріали справи не містять.

За наведеного, Товариство з обмеженою власністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги до Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича за Договором позики № 7085 від 11.03.2024.

Як зазначено вище, сторонами погодженого кінцевий термін погашення позики Позичальником 10.05.2024.

За наявними матеріалами справи, станом на 03.12.2024 Позичальник не виконав умови Договору позики № 7085 від 11.03.2024 щодо своєчасного погашення заборгованості за позикою та процентами за користування позикою, у зв`язку з чим заборгованість за Договором складає 21 100,00 грн, з яких: заборгованість за позикою 10 000,00 грн; заборгованість за процентами за користування позикою 11 100,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги за вих. № Х5041 від 18.10.2024 про виконання грошових зобов`язань за Договором позики № 7085 від 11.03.2024 Позичальнику, надавши можливість протягом 7 днів добровільно сплатити заборгованість за Договором.

Проте Фізичною особою-підприємцем Процем Антоном Михайловичем не було сплачено 10 000,00 грн - заборгованість за позикою та 11 100,00 грн - заборгованість за відкотками за користування позикою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк для виконання відповідачем свого грошового зобов`язання є таким, що настав. Доказів того, що відповідачем виконано своє зобов`язання матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки судом встановлено, що відповідач є таким, що порушив договірні зобов`язання, зокрема, не повернув кредитні кошти та не здійснив в повному обсязі сплату процентів, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь нового кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", заборгованості за позикою у розмірі 10 000,00 грн та 11 100,00 грн заборгованості за відсотками є обґрунтованими.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають задоволенню, з наведених вище мотивів.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Позивачем в позовній заяві заявлено позовну вимогу майнового характеру на загальну суму стягнення 21 100 грн, розмір судового збору з якої становить 3028,00 грн.

При цьому суд зважає, що позовна заява подана 05.11.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд".

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовною заявою до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 7052 від 29.10.2024.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Проця Антона Михайловича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79018; ) 10 000 грн 00 коп - заборгованості за сумою кредиту, 11 100 грн 00 коп - заборгованості за відсотками та 2 422 грн 40 коп - витрат на сплату судового збору.

Примірник рішення направити позивачу та представниці ОСОБА_1 - до електронних кабінетів в ЄСІТС, відповідачу - рекомендованим листом.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 09 грудня 2024 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Комарова, буд. 10, смт Брацлав (з), Тульчинський район, Вінницька область, 22870)