ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.2024м. СумиСправа № 920/1071/24
Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» (вул. СКД, буд. 24, м. Суми, 40024, )

до відповідача: Дочірнього підприємства «Аромат» в особі Філії «Сумський молочний завод» (вул. Білопільський шлях, буд. 15, м. Суми, 40009, )

про стягнення 5978633,77 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кендюшенко А.О.

від відповідача: не прибув.

Стислий виклад позицій сторін по справі, заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 5978633 грн 77 коп. заборгованості по договору постачання природного газу №1.7710 від 01.01.2016, з яких: 3730954 грн 61 коп. основного боргу, 485545 грн 17 коп. пені, 333550 грн 62 коп. 3% річних, 1428583 грн 37 коп. інфляційних втрат. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було спожито, однак за нього сплачено не в повному обсязі, що є порушенням умов Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, пені, інфляційних втрат і 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 29.08.2024 у справі №920/1071/24 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 02.10.2024.

Ухвалою суду від 02.10.2024 підготовче засідання відкладене на 30.10.2024 за клопотанням відповідача.

15.10.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх №3160), у якому проти позову заперечує в повному обсязі.

Позивачем 24.10.2024 подано до суду відповідь на відзив (вх №3265).

Відповідно до ухвали суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження у справі №920/1071/24, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.12.2024.

02.12.2024 до суду надійшло клопотання відповідача від 29.11.2024 про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх. №3757).

У клопотанні представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що 29.11.2024 між ним, адвокатом Корнієнком В.П., та ДП «Аромат» була досягнута домовленість щодо представлення інтересів відповідача в суді в межах даної справи, а отже йому потрібен додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України вбачається, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Суд звертає увагу сторін на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Представник відповідача у клопотанні про відкладення зазначає про те, що ним як адвокатом та відповідачем було досягнуто домовленості про представлення інтересів відповідача в суді, проте до клопотання представником не додано будь-яких належних письмових доказів.

Крім того, в матеріалах справи вже містяться заяви по суті обох сторін, подані під час підготовчого провадження, що дозволяє суду в даному судовому засіданні надати їм правову оцінку та розглянути справу по суті.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. №3757 від 02.12.2024).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач представника для участі в судовому засіданні не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між позивачем та відповідачем 01.01.2016 року укладено Договір постачання природного газу №1.7710 (далі Договір, а.с.14-16).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п.1.1. Договору позивач (постачальник) зобов`язується поставити відповідачу (споживач) природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому цим Договором, а відповідач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених цим Договором.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу, що складається між сторонами на підставі отриманих від відповідача даних та/або даних оператора ГРМ.

Згідно з п. 7.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування з поточного рахунку або внесення через банківську установу грошових коштів на поточний рахунок постачальника за наступним графіком:

- 30 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу до 10-го числа місяця поставки газу;

- 30 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу до 20-го числа місяця поставки газу;

- 40 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу не пізніше 30-го числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 5-го числа наступного за місяцем поставки.

На виконання своїх зобов`язань за договором, протягом листопада - грудня 2021 року позивач здійснював постачання природного газу, що підтверджується актами №79/1.7710 від 30 листопада 2021 року, № 124/1.7710 від 31 грудня 2021 року, які були підписані відповідачем без заперечень.

Проте, відповідач не в повному обсязі оплатив вартість природного газу, спожитого у листопаді-грудні 2021 року, у зв`язку з чим його заборгованість за спожитий природний газ складає 3730954 грн 61 коп.

Відповідач, у свою чергу, наголошує у відзиві на позов на те, що позивачем при зверненні до суду було порушено правила суб`єктної та територіальної юрисдикції.

Так, судом встановлено, що відповідачем у справі є Дочірнє підприємство «Аромат» (адреса Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Сагайдачного Петра, буд.3, 32312, ) в особі Філії «Сумський молочний завод» (вул. Білопільський шлях, буд. 15, м. Суми, 40009, ), яке є юридичною особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Даний спір пов`язаний з діяльністю філії Дочірнього підприємства «Аромат», яка розташована за адресою: вул. Білопільський шлях, буд. 15, м. Суми, 40009.

Згідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Юрисдикція Господарського суду Сумської області поширюється на Сумську область.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що правила суб`єктної та територіальної юрисдикції не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

Крім того, згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому факт наявності заборгованості за поставлений по Договору природний газ є таким, що встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 265 ГК України та ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3730954 грн 61 коп. основного боргу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення пені.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Пунктом 8.3. Договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем умов п. 7.1. Договору відповідач зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 485545 грн 17 коп. пені за загальний період з 05.12.2021 по 04.07.2021 (виходячи з суми боргу по кожному акту окремо).

Позивачем розрахунок пені додано до позовної заяви (а.с.12).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 485545 грн 17 коп. пені за загальний період з 05.12.2021 по 04.07.2021 є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних збитків додано до позовної заяви (а.с.12-13).

Враховуючи те, що судом було встановлено факт порушення грошового зобов`язання з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 333550 грн 62 коп. 3% річних та 1428583 грн 37 коп. інфляційних збитків за загальний період з 05.12.2021 по 23.08.2024 є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору в розмірі 89679 грн 51 коп. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» до Дочірнього підприємства «Аромат» в особі Філії «Сумський молочний завод» про стягнення 5978633 грн 77 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Аромат» в особі Філії «Сумський молочний завод» (вул. Білопільський шлях, буд. 15, м. Суми, 40009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» (вул. СКД, 24, м. суми, 40024, код ЄДРПОУ 36066 грн 61 коп. основного боргу, 485545 грн 17 коп. пені, 333550 грн 62 коп. 3% річних, 1428583 грн 37 коп. інфляційних втрат, 89679 грн 51 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 03.12.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко