ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4326/20
за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ", м. Дніпро

про визнання банкрутом

Суддя Мартинюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Рибалка Г.Д.

Представники:

Від ініціюючого кредитора: не з`явився.

Від ліквідатора ТОВ "ТОТАЛ": не з`явився.

Від кредиторів: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Провадження по справі №904/4326/20 про банкрутство "ТОТАЛ" перебуває на стадії ліквідаційної процедури, повноваження ліквідатора "ТОТАЛ" виконує арбітражний керуючий Ткаченко Д.В.

05.02.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора ТОВ «ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2024 призначено судове засідання на 06.08.2024 для розгляду заяви (вх.№6000/24 від 05.02.2024) ліквідатора ТОВ«ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника до розгляду в судовому засіданні.

29.02.2024 до суду від ліквідатора банкрута надійшов супровідний лист про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2024.

01.03.2024 господарський суд супровідним листом направив до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) доручення про виконання окремих процесуальних дій від 12.02.2024 по справі №904/4326/20 з перекладом на латиську мову.

19.03.2024 господарський суд супровідним листом направив до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) доручення про вручення документів від 04.03.2024, зокрема виклику (повідомлення) про день судового засідання по справі №904/4326/20 з перекладом на латиську мову.

09.04.2024 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) надійшов лист щодо направлення на розгляд доручення.

10.04.2024 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) надійшов лист щодо направлення на розгляд доручення.

22.07.2024 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) надійшов супровідний лист з додатками щодо направлення результатів розгляду доручення.

В судове засідання 06.08.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2024 відкладено судове засідання на 12.11.2024 з розгляду заяви (вх.№6000/24 від 05.02.2024) ліквідатора ТОВ «ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника.

15.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора банкрута надійшов поточний звіт про проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ТОТАЛ» за період з 15.07.2024 по 15.08.2024.

13.09.2024 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) надійшов лист щодо направлення на виконання доручення.

17.09.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора банкрута надійшов поточний звіт про проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ТОТАЛ» за період з 15.08.2024 по 15.09.2024.

15.10.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора банкрута надійшов поточний звіт про проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ТОТАЛ» за період з 15.09.2024 по 15.10.2024.

11.11.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про долучення документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «ТОТАЛ» та повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. до 02.12.2024 та відкладено судове засідання з розгляду заяви (вх.№6000/24 від 05.02.2024) ліквідатора ТОВ «ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника на 02.12.2024.

18.11.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ліквідатора банкрута надійшов поточний звіт про проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ТОТАЛ» за період з 15.10.2024 по 15.11.2024.

02.12.2024 через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові письмові пояснення щодо поданої заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника.

Розглянувши заяву (вх.№6000/24 від 05.02.2024) ліквідатора ТОВ «ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника, господарський суд зазначає наступне.

У поданій заяві ліквідатор ТОВ "ТОТАЛ" просить суд покласти субсидіарну відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства на засновників підприємства боржника в особі Басс Михайла, ОСОБА_3 та стягнути солідарно на користь боржника суми в розмірі 82 994 987,98 грн., що дорівнює загальному обсягу непогашеної та визнаною судом вимог кредиторів, з яких з яких Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - 4 204, 00 грн. вимоги 1 черги; 1 537 518, 68 грн. - вимоги 3 черги; Приватне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК у сумі 25 224,00 грн вимоги 1 черги, 58 140 725, 80 грн. вимоги 4 черги, 23 287 315, 50 грн. 6 черга)

Відповідно до даних у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником та колишнім керівником підприємства визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто фізичні особи, що не є підприємцями.

В обґрунтування поданої заяви ліквідатор Банкрута Ткаченко Д.В. зазначає, що ним було підготовлено та направлено запити до:

- Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській обл.;

- Територіального сервісного центр МВС №1242;

- ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській обл.;

- Державної авіаційної служби України;

- Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;

- Головного управління Держпраці України у Дніпропетровській обл;

- Головного управління Держпраці України у Тернопольській обл;

- Головного управління Держпраці України у Одеській обл;

- Головного управління Держпраці України у Херсонській обл;

- Міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці;

- Головного управління Держпраці України у Черкаській обл;

- Головного управління Держпраці України у Сумської обл;

- Головного управління Держпраці України у Вінницької обл;

- Головного управління Держпраці України у Рівненській обл;

- Головного управління Держпраці України у Київській обл;

- Головного управління Держпраці України у Закарпатській обл;

- Головного управління Держпраці України у Миколаївської обл;

- Головного управління Держпраці України у Хмельницької обл;

- Головного управління Держпраці України у Кіровоградській обл;

- Головного управління Держпраці України у Полтавській обл;

- Головного управління Держпраці України у Запорізької обл;

- Головного управління Держпраці України у Львівській обл;

- Головного управління Держпраці України у Івано-Франківській обл;

- Державного космічного агентства України;

- Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській обл.;

- Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції уДніпропетровській обл.;

- Дніпропетровської митниці ДФС України;

- Філії «Головного інформаційного обчислювального центру» ПАТ «Укрзалізниця»;

- Державної служби морського та річкового транспорту України;

- Головне управління статистики у Дніпропетровській області;

- Головне управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області;

- Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Відділу примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України;

- Комунального підприємства «Дніпроводоканал».

Також, Ліквідатор зазначає, що ним було підготовлено та направлено директору та учасникам (засновникам) Банкрута письмове повідомлення про наслідки визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а також щодо необхідності виконання постанови господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 по справі № 904/4326/20 та ч. 2 ст. 59 КУзПБ, яка передбачає, що протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати. Директором та учасником (засновником) Банкрута на виконання постанови господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 по справі № 904/4326/20 та ч.2 ст.59 КУзПБ, не було передано бухгалтерську та іншу документацію Банкрута, печатки та штампи Банкрута.

Враховуючи вище вказану інформацію ліквідатор ТОВ «ТОТАЛ» вважає, що в діях, як директора та засновника Банкрута станом на сьогоднішній день є усі ознаки доведення до банкрутства та підстави для притягнення солідарної відповідальності та субсидіарної відповідальності, шляхом стягнення на користь кредиторів суми заборгованості.

Також арбітражний керуючий зазначає, що з 2020 року Банкрутом вже не здавалось жодної звітності. При цьому ні керівник, ні засновник не звернувся відповідно до ч. 6 ст. 34 КУЗПБ у місячний строк до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Додатково ліквідатор у поданій заяві посилається на те, що відповідно до відкритих даних єдиного державного реєстру судових рішень та заяв кредиторів заборгованість перед кредиторами виникла ще в 2017-2018 рр.

На думку ліквідатора, керівник та засновник ТОВ «ТОТАЛ» несе солідарну відповідальність за не забезпечення збереження документів, товарно-матеріальних цінностей та інших активів ТОВ «ТОТАЛ», не вжиття жодних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості з контрагентів, а документи, які підтверджують право вимоги, приховано від ліквідатора, не забезпечення своєчасного подання до відповідних державних органів фінансової звітності, не вжиття заходів щодо прийняття рішення про звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розглянувши матеріали справи про банкрутство, заслухавши пояснення представника банкрута, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ліквідатора, враховуючи наступне.

Чинним законодавством про банкрутство (ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства) передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Зважаючи на вищеозначене, ліквідатор має право на подачу такої заяви.

Згідно з частиною першою стаття 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Підставою для субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства боржника є доказування того, що стан неплатоспроможності боржника настав саме з вини керівника чи органу управління. При цьому господарський суд має встановити, які саме дії або бездіяльність та яких саме осіб призвели до доведення до банкрутства і причинно-наслідковий зв`язок між ними. Особа, яку притягують до субсидіарної відповідальності, повинна довести відсутність своєї вини.

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновник (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівники боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином вчиняти його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.

При цьому одним з визначальних критеріїв для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб і наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови наявності винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).

Тому дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна перебувати у причинно-наслідковому зв`язку щодо порушення, передбаченого частиною другою статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, здійснюються судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), частина друга статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства хоча і містить диспозицію (зміст) правопорушення "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизує дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують (доводять) на його існування.

Об`єктивну сторону правопорушення з доведення до банкрутства, за які покладається субсидіарна відповідальність на певних осіб є, зокрема, такі як:

- вчинення суб`єктами відповідальності за відсутності у боржника будь-яких активів будь-яких дій/бездіяльності, спрямованих на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо). При цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника активами не вважаються;

- прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника, що вказує на мету ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення;

- прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той самий період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Отже, для застосування інституту субсидіарної відповідальності, ліквідатору перед зверненням до суду необхідно провести детальний аналіз і встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями директора та засновників банкрута і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, тобто визначити форму їх вини.

При цьому відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства (банкрутства), і, відповідно, позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину в діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Водночас визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини 2 статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями / бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення.

Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.

За змістом частини 2 статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Господарський суд зазначає, що право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі. Такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.

Враховуючи викладені правові висновки щодо правильного застосування норм права при вирішенні спорів про притягнення до субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні до банкрутства боржника, суд вважає, що неплатоспроможність боржника сама по собі не означає, що боржник доведений до банкрутства, та не доводить автоматично вину засновника боржника.

Необхідна сукупність обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення, зокрема доведення боржника до банкрутства його засновником (учасником, керівником тощо), недостатність майна / активів у складі ліквідаційної маси для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів та розмір субсидіарної відповідальності, повинна бути підтверджена доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд під час розгляду відповідної заяви оцінює подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, з точки зору відповідності їх наведеним у критеріям.

До таких доказів належать, зокрема, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, висновок про наявність або відсутність ознак доведення боржника до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення, складені відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності, тощо. КУзПБ не містить вичерпного переліку доказів, які підтверджують факт доведення боржника до банкрутства та / або спростовують такий факт.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21).

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника, ліквідатор зазначив лише обставини, які підтверджують вчинення дій ліквідатора щодо пошуку інформації стосовно боржника.

При цьому ліквідатором не доведено доказами вчинення конкретних дій чи бездіяльності з боку засновників ТОВ "ТОТАЛ", які б свідчили про доведення до банкрутства або банкрутства підприємства.

Господарський суд зазначає, що ліквідатором мають досліджуватись причини банкрутства та встановлюватись особи, які винні в цьому. В свою чергу, суд має встановити, які саме дії або бездіяльність та яких саме осіб призвели до доведення до банкрутства і причинно-наслідковий зв`язок між ними.

Однак із наданого ліквідатором обсягу доказів, господарський суд позбавлений можливості встановити приналежність конкретних дій/бездіяльності відповідним особам та причинно-наслідковий зв`язок таких дії чи бездіяльності, які призвели до банкрутства банкрута.

Матеріали справи про банкрутство також не містять висновку про наявність ознак доведення боржника до банкрутства, що є підставою для звернення ліквідатора до господарського суду з відповідною заявою про покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб.

Зважаючи на вищеозначене, та враховуючи, що ліквідатором не встановлено обставин доведення до банкрутства, не подано доказів, щодо вчинення конкретних дій або бездіяльності (яка виражається у не вчиненні конкретних дій) чи прийнятті суб`єктами відповідальності рішень, які б призвели до банкрутства ТОВ "ТОТАЛ", суд прийшов до висновку про відсутність підстав для покладення на засновників банкрута субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Керуючись ст. 58 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх.№6000/24 від 05.02.2024) ліквідатора ТОВ «ТОТАЛ» арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про покладення субсидіарної відповідальності на засновників (власників) боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 02.12.2024 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09.12.2024.

Суддя С.В. Мартинюк