ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4385/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

за позовом Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту, Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 1 528 274,48 грн

Представники:

від позивача: Амбразевич О.С.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту про стягнення 1 528 274,48 грн заборгованості за поставлену теплову енергію.

Суд ухвалою від 07.10.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 30.10.2024.

В підготовче засідання 30.10.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 30.10.2024 відклав підготовче засідання на 18.11.2024.

В підготовче засідання 18.11.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 18.11.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 09.12.2024.

В ухвалі від 07.10.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 07.10.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 07.10.2024.

Відзив відповідач до суду не подав.

У судове засідання 09.12.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців основним видом господарської діяльності Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради є (35.30) «Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря». На виконання Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» та Постанови № 308 Дочірнім підприємством "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради були отримані ліцензії на провадження діяльності з виробництва (ліцензія серія АЕ № 273330), транспортування (ліцензія серія АЕ № 291901) та постачання (ліцензія серія АЕ № 291902) теплової енергії. Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 08.12.2023 № 333-18/У111 «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» позивачу був встановлений тариф для бюджетних установ за 1 Гкал теплової енергії (без урахування ПДВ) в розмірі 6588,18 грн, в тому числі: виробництво 5 359,62грн (без ПДВ); транспортування 960,08грн (без ПДВ); постачання 268,48грн (без ПДВ). У період з грудня 2023 року по березень 2024 року була вироблена, відтранспортована та поставлена теплова енергія для потреб відповідача за адресою вул. 6-ї Стрілецької дивізії, 11.

Так, за період з грудня 2023 року по березень 2024 року включно позивачем було поставлено, а відповідачем отримано теплову енергію на загальну суму 1 528 274,48 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг:

- № 178/12/В про постачання теплової енергії у грудні 2023 року на суму 208 096,56 грн з ПДВ (а.с. 6);

- № 178/12/П про постачання теплової енергії у грудні 2023 року на суму 8401,69 грн з ПДВ (а.с. 7);

- № 178/12/Т про постачання теплової енергії у грудні 2023 року на суму 27 840,08 грн з ПДВ (а.с. 8);

- № 178/1/В про постачання теплової енергії у січні 2024 року на суму 603 825,51 грн з ПДВ (а.с. 9);

- № 178/1/П про постачання теплової енергії у січні 2024 року на суму 30 247,49 грн з ПДВ (а.с. 10);

- № 178/1/Т про постачання теплової енергії у січні 2024 року на суму 108 164,53 грн з ПДВ (а.с. 11);

- № 178/2/В про постачання теплової енергії у лютому 2024 року на суму 384 754,26 грн з ПДВ (а.с. 12);

- № 178/2/П про постачання теплової енергії у лютому 2024 року на суму 19 273,54 грн з ПДВ (а.с. 13);

- № 178/2/Т про постачання теплової енергії у лютому 2024 року на суму 68 921,84 грн з ПДВ (а.с. 14);

- № 178/3/В про постачання теплової енергії у березні 2024 року на суму 55 928,71 грн з ПДВ (а.с. 15);

- № 178/3/П про постачання теплової енергії у березні 2024 року на суму 2801,64 грн з ПДВ (а.с. 16);

- № 178/3/Т про постачання теплової енергії у березні 2024 року на суму 10 018,63 грн з ПДВ (а.с. 17).

Також позивач надав до суду підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт звірки взаєморозрахунків від 13.05.2024 (а.с. 18), відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.05.2024 становить 1 528 274,48 грн.

Позивач зауважує, що договір на постачання теплової енергії відповідач не підписав, але, поставлену теплову енергію отримав, що підтверджується підписаними ним актами здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг та актом звірки взаєморозрахунків. Таким чином, відсутність укладеного договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані йому послуги.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що підписаний між сторонами договір про надання послуг з постачання теплової енергії в матеріалах справи відсутній.

В той же час наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг та акт звірки взаєморозрахунків, що підписані сторонами та скріплені їх печатками, свідчать про постачання відповідачу за адресою вул. 6-ї Стрілецької дивізії, 11 теплової енергії у період з грудня 2023 року по березень 2024 року включно на загальну суму 1 528 274,48 грн з ПДВ.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з енергопостачання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої теплової енергії в сумі 1 528 274,48 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 1 528 274,48 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 22 924,13 грн згідно з платіжною інструкцією № 2543 від 03.10.2024, замість 18 339,29 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 4584,84 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 4584,84 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 18 339,29 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Придніпровської державної Академії фізичної культури і спорту (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 10, ідентифікаційний номер 05540712) на користь Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 7, ідентифікаційний код 38974619) 1 546 613,77 грн, а саме: 1 528 274,48 грн заборгованості за поставлену теплову енергію, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 339,29 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.12.2024

Суддя І.В. Мілєва