УХВАЛА

м. Київ

10.12.2024Справа № 910/12014/24
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" про забезпечення позову у справі № 910/12014/24

За позовом Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ"
до третя особа,1) ОСОБА_1 2) ОСОБА_2 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: - Товариство з обмеженою відповідальністю «Континенталь Трейд»
про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 104 914 274,68 грн
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін: без виклику.
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/12014/24 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач-1) та ОСОБА_2 (далі також - відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 5/2024-К від 20.03.2024 станом на 13.09.2024 у розмірі 104 914 274,68 грн, яка складається з:

- простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом - 99 999 371,35 грн;

- заборгованості за простроченими процентами - 4 914 903,33 грн.

05.12.2024 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

Положеннями ст. 138 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) передбачено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Наданих позивачами пояснень та доказів достатньо для вирішення заяви про забезпечення позову без виклику сторін та третьої особи в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати декілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

На обґрунтування заяви позивач посилається, зокрема, на наступне:

- позичальником систематично порушувалися умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 13.09.2024 заборгованість за Кредитним договором, яку вимагає Банк погасити, складає 104 914 274,68 грн;

- згідно з повідомленням на сайті Верховного суду заявнику стало відомо, що 24.09.2024р. Господарським судом м. Києва, було прийнято рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство третьої особи (справа № 910/9771/24);

- враховуючи надмірний розмір заборгованості та ухиляння відповідачів від її сплати в добровільному порядку, заява АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» про забезпечення позову спрямована насамперед проти несумлінних дій відповідачів, які за час розгляду справи можуть продати, подарувати, знищити, знецінити та відчужити іншим способом майно, що знаходиться у їхній власності;

- від дня подачі позову до дня подачі даної заяви від відповідачів не було отримано жодного погашення та навіть гарантій щодо погашення наявного боргу;

- з сайту продажу нерухомості стало відомо, що відповідачі ймовірно вчиняють дії щодо відчуження майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме трикімнатних квартир № 122 та № 123 розташованих за адресою: АДРЕСА_3 . (посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2).

Суд наголошує, що метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу (відповідачам) здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

При вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Наразі, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд не має можливості повною мірою оцінити та обґрунтувати дійсну наявність порушення інтересів позивача у спірних правовідносинах відповідачами.

Суд констатує, що розмір заборгованості, який заявлено до стягнення АТ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" з відповідачів є надмірним, а підстави стягнення та обґрунтованість розміру заявлених вимог мають бути доведені позивачем під час розгляду справи з урахуванням ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Факт ухилення відповідачів від виконання зобов`язань чи неналежного їх виконання не є встановленим і підлягає доведенню під час вирішення справи по суті та саме по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ним не доведено належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами для накладення арешту на майно відповідачів.

Чинне законодавства передбачає, що відчуження нерухомого майна може бути здійснено платно (за договором купівлі-продажу), безоплатно (дарування) або у примусовому порядку.

Відомості, які розміщені на сайті продажу нерухомості за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтверджують факту відчуження відповідачами майна, на яке позивач просить накласти арешт, оскільки не містять індивідуально-визначених ознак нерухомого майна (зокрема номерів квартир № 122, 123).

У своїй заяві про забезпечення позову від 04.12.2024 позивач зазначає лише про ймовірність вчинення дій щодо відчуження майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Більше того, у заяві про забезпечення позову АТ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" наводить перелік майна, яке на його думку підлягає арешту. До вказаного переліку внесено не лише квартири № 122 та № 123 розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , а й автомобілі, нежитлові будівлі та земельні ділянки.

Посилання АТ «Банк «Кліринговий дім» на відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Континенталь Трейд» (справа № 910/9771/24) вже були предметом розгляду під час вирішення заяви про забезпечення позову від 30.09.2024.

У заяві від 04.12.2024 позивачем знову не надано жодних доказів впливу відкриття провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ «Континенталь Трейд» на виконання рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог.

Отже, підсумовуючи наведене вище суд дійшов висновку, що позивачем не доведено несумлінних дій відповідачів під час розгляду справи, які можуть свідчити про намір продати, знищити, знецінити та відчужити майно, яке знаходиться у власності відповідачів.

Так, наведені заявником обставини не підтверджують, що майно, наявне у відповідачів може зникнути, зменшитися за кількістю, так само як і не доведено, що останніми вчиняються будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у даній справі (у випадку його задоволення).

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" про забезпечення позову.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Приписи цієї статті вказують на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, тощо.

Керуючись приписами ст. ст. 120, 138, 140, 219, 220, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" про забезпечення позову відмовити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано - 10.12.2024

Суддя Ю.О.Підченко