ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.11.2024 Справа № 914/755/22

м.Львів

за позовом: Першого заступника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів

до відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , м.Кам`янка Стрийського району Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний природній парк Сколівські бескиди

про зобов`язання повернути на користь держави самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0045 га, шляхом демонтажу споруд

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Сосницькій А.А.

Представники сторін:

від прокуратури: Місінська М.А.-представник

від позивача: Смотрич Д.В.-представник

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть спору:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом першого заступника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного природнього парку Сколівські бескиди про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0045 га, розташовану неподалік водоспаду «Кам`янка», яка знаходиться у кварталі 8 виділ 7 Сколівського лісництва на території Національного природного парку «Сколівські Бескиди» в напрямку с. Кам`янка Стрийського району Львівської області в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0005, шляхом демонтажу самовільно збудованої капітальної споруди у вигляді дерев`яної будівлі.

Рух справи викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань. Так, зокрема, ухвалою від 14.11.2024 судом повідомлено відповідача та третю особу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 28.11.2024.

15.11.2024, за вх.№27715/24, через систему «Електронний суд» від позивача поступили додаткові пояснення у справі.

25.11.2024, за вх.№28552/24, через систему «Електронний суд» пояснення у справі.

26.11.2024, за вх.№4401/24, через систему «Електронний суд» від прокурора поступило клопотання, в якому просить первісного відповідача у даній справі ФОП ОСОБА_1 замінити на належного відповідача ОСОБА_1 .

Прокурор в підготовче засідання 28.11.2024 з`явився.

Позивач явку повноважного представника в підготовче засідання 28.11.2024 забезпечив.

Відповідач та третя особа в підготовче засідання 28.11.2024 не з`явились.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Так, за ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно норм ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо факту самовільно захопленої земельної ділянки та зведення на такій дерев`яної будівлі без жодних на це дозволів. Таке захоплення і будівництво здійснено у проміжок часу, коли відповідач володів статусом фізичної особи підприємця і така будівля призначалась саме для ведення підприємницької діяльності останнього, що загалом і не заперечується відповідачем.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідач упродовж 2004-2021 років здійснював свою підприємницьку діяльність шляхом роздрібної торгівлі харчовими продуктами, що підтверджується і видами КВЕДів, зокрема: 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

З огляду на викладене, незаконно збудована дерев`яна будівля, що оспорюється у даній справі, призначалась саме для ведення підприємницької діяльності на той час ФОП ОСОБА_2 , що загалом і не заперечується останнім.

Згідно долученого до позовної заяви протоколу огляду від 07.05.2021 спірний оскаржуваний дерев`яний будинок уже був зведений відповідачем на час його реєстрації як фізичної особи - підприємець.

Як вбачається з ухвали Сколівського районного суду від 06.09.2024 у справі № 453/121/22, судом звільнено від кримінально відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Поруч з тим в ухвалі встановлено, що ОСОБА_1 у 2015 році, самовільно зайнявши земельну ділянку площею 0,0028 га, що знаходиться у кв. 8 вид. 7 Сколівського лісництва на території Національного природного парку «Сколівські Бескиди», здійснив самочинне будівництво капітальної споруди у вигляді дерев`яної одноповерхової будівлі, що відноситься до IV групи капітальності. Однак, у цій же ухвалі судом констатовано те, що обвинувачений вину визнає у повному обсязі та щиро розкаюється.

Отже, спір у даній справі виник саме на час здійснення та з метою ведення підприємницької діяльності відповідача. Позовні вимоги заявлено щодо демонтажу самовільно збудованого дерев`яного будиночка, у якому ФОП Барна до скерування обвинувального акта до суду здійснював свою підприємницьку діяльність.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18. У даній справі ПАТ Банк «Траст» звернулося до Господарського суду про визнання недійсним договору, укладеного між банком та фізичною особою-підприємцем. Водночас, на час звернення позивача до суду відповідач не володів статусом суб`єкта підприємницької діяльності, а тому рішенням суду першої інстанції, залишеної в силі судом апеляційної інстанції у справі № 910/8729/18, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України. Поряд з тим, Великою Палатою Верховного Суду у цій справі скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції та констатовано наступне.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За положеннями ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. З огляду на викладене констатовано, що звертаючись до господарського суду, позивач у справі № 910/8729/18 обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

За приписами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (ч.4 ст.48 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 4 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Беручи до уваги матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та думку представника позивача, приходить до висновку, клопотання прокуратури задоволити, заміни первісного відповідача та вважати належним відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Приписами ст.185 ГПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1)залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відтак, зважаючи на те, що судом вчинено всі необхідні процесуальні дії, передбачені ч.2 ст.182 ГПК України, для виконання завдань підготовчого провадження у даній справі, строки підготовчого провадження у даній конкретній справі, суд приходить до висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

Керуючись ст.ст. 48, 177, 182, п.3 ч.2 ст.185, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Прокуратури від 26.11.2024 (вх.№4401/24 від 26.11.2024) задоволити та вважати належним відповідачем у справі ОСОБА_1 .

2. Закрити підготовче провадження у справі №914/755/22 та призначити справу до судового розгляду по суті.

3. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на: 11.12.2024 р. о 09:50 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: вул.Личаківська, 128, зал судових засідань № 9 (ІІ-й поверх).

4. Сторонам: явка повноважних представників в судове засідання

5. Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя Кітаєва С.Б.