номер провадження справи 24/122/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.11.2024 Справа № 908/1557/24
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши заяву Транспортно виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1557/24
про стягнення 158 903,73 грн.
за участю представників:
від позивача: не прибув
від відповідача: не прибув
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.10.2024у справі № 908/1557/24 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство СРТ (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, кв. 44, ) на користь Транспортно виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 8, ) 100002 (сто тисяч дві) грн 60 коп. основного боргу, 9419 (дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 42 коп. пені, 5000 (п`ять тисяч) грн 13 коп. штрафу, 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн 86 коп. 3% річних, та 36807 (тридцять шість тисяч вісімсот сім) грн 72 коп. інфляції та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

29.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.10.2024, заяву визначено для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.11.2024 у справі № 908/1557/24 заяву Транспортно виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД про стягнення судових витрат прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 11.11.2024, про що повідомлено учасників справи.

11.11.2024 від відповідача надійшло заперечення щодо розміру заявлених витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважає заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14500,00 грн неспівмірний із складністю справи та виконаний адвокатом робіт і є значно завищеним. Просить суд встановити відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 4200,00 грн.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додатковесудоверішенняухвалюється в тому самому порядку, що й судоверішення. У разінеобхідності суд можевикликатисторониабоіншихучасниківсправи всудовезасідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду заяви, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 11.11.2024 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 11.11.2024 заяву розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали заяви суд вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно пункту 9 частини 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З дотриманням вказаних приписів законодавства у позовній заяві позивачем було додано орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому було зазначено, що загальний розмір судових витрату зв`язку з розглядом справи складає 10528,00 грн, з яких 3028,00 грн судового збору та 7500,00 грн орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу. Також, позивачем до стадії судових дебат було зазначено розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14500,00 грн. та заявив, що докази їх понесення будуть надані суду протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксованийрозмір, погодинна оплата), підстави для змінирозміру гонорару, порядок йогосплати, умовиповерненнятощовизначаються в договорі про наданняправовоїдопомоги. При встановленнірозміру гонорару враховуютьсяскладністьсправи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та іншіістотніобставини. Гонорар має бути розумним та враховувативитрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України«Про адвокатуру і адвокатськудіяльність».

Позивачем надано до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги № 06-2024 від 15.05.2024, укладеного між Транспортно виробничим підприємством товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД (Замовник) та Адвокатом Ковтун Оленою Олексіївною (Виконавець), яким сторони обумовили предмет договору, винагороду Виконавця, порядок розрахунків.

Оформлення передачі наданих послуг здійснюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами (п.1.5.)

25.10.2024 ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД та Адвокатом Ковтун О.О. складений акт № 3, з якого вбачається, що відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 06-2024 від 15.05.2024 Виконавець в період з 15.05.2024 по 24.10.2024 надав, а Замовник прийняв наступні послуги:

підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором № МРс № 16/09-21 3500,00 грн;

підготовка заперечень на клопотання про доручення доказів 1000,00 грн;

участь в судових засідання (5 засідань) 10000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за цим Актом становить 14500,00 грн.

Послуги по даному акту надані Виконвцем своєчасно, в повному обсязі, претензій та зауважень до Виконавця щодо якості та повноти наданих послуг з боку Замовника відсутні.

Даний акт є підставою для оплати послуг Виконавця.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно в кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited" проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Відповідач у запереченнях щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги просив встановити відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 4200,00 грн.

Суд відхиляє заперечення відповідача, як необґрунтовані, виходячи з такого.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положенняхстатті 627 ЦК України, принципу pactasuntservanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 КонституціїУкраїни.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови ВеликоїПалати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Суд зазначає, що Адвокатом надані позивачу послуги на суму 14500,00 грн, про які зазначено в акті від 25.10.2024.

Суд вважає суму гонорару співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом роботам (наданим послугам), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову.

Суд враховує, що спір виник саме внаслідок дій відповідача, яким не виконано зобов`язання за договором, що стало підставою для звернення до суду. Крім того, відповідач, не визнаючи позов позбавив себе можливості на понесення судових витрат у меншому розмірі (50% сплаченого судового збору).

Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача, оскільки їх розмір відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 14500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючисьст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Транспортно виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство СРТ (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, кв. 44, ) на користь Транспортно виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю Будавтотранс ЛТД (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 8, ) 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 05.12.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян