ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024м. ХарківСправа № 922/3527/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11)
до Фізичної особи-підприємця Фоменка Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Пономарьової Н.В. (довіреність від 02.10.2024);

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Фоменка Володимира Володимировича, в якій просить суд:

Стягнути з фізичної особи-підприємця Фоменка Володимира Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість в сумі 12060 грн 71 коп. за період з 01.12.2022 по 30.04.2023.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Фоменка Володимира Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати в розмірі 2422,22 грн та поштові витрати в розмірі 55 грн. Вартість спожитої теплової енергії, поштові витрати та судовий збі

Вартість спожитої теплової енергії, поштові витрати та судовий збір стягнути на р/рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823, юридична адреса Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

В обгрунтування позову позивач вказує, що фізична особа-підприємець Фоменко Володимир Вікторович є власником нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-5 загальною площею 42,6 кв.м в літ. «А-7» по вул. Євгена Котляра, 8/10-А в м. Харкові, які розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 177/14752 від 24.10.2022; № 177/15806 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2022-2023 до будівель в цілому.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх.№ 3527/24) залишено без руху. Встановлено Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" спосіб усунення недоліків шляхом надання до суду уточнення суб`єктного складу сторін, а саме: правильно вказати прізвище, ім`я, по-батькові відповідача по справі.

Від представника Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 08.10.2024 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (Документ сформований в системі "Електронний суд" 08.10.2024), де представник позивача вказує, що позивачем при формуванні позовної заяви помилково вказано по-батькові відповідача як «Володимирович», та просить суд прийняти цю заяву про усунення недоліків та врахувати, що відповідачем за позовом є Фізична особа-підприємець Фоменко Володимир Вікторович (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 29 жовтня 2024 року о 10:30.

15.10.2024 від відповідача через канцелярію суду надійшла заява (вх.№ 25999/24), в якій відповідач просить відмовити у стягненні 12060,71 грн заборгованості, судового збору та поштових витрат.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2024 розгляд справи № 922/3527/24 відкладено на 03 грудня 2024 року об 11:00.

Від представника Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 25.11.2024 надійшло заперечення на заяву відповідача (Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.11.2024, вх.№ 29573/24), де представник позивача вказує, що сплачені відповідачем в 2023 році суми зараховано по особовому рахунку відповідача за теплову енергію по індивідуальному договору про постачання теплової енергії та при поданні позову до суду вже було враховано в розрахунку. Оплати в розмірі 323, 20 грн. та 34, 36 грн. відповідно до призначення платежу в квитанції зараховано за послуги за публічним договором з обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачанн (ВБС). Оплата в розмірі 10, 26 грн. зарахована як оплата за абонентську плату встановлену Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Присутній у судовому засіданні 03.12.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання, призначене на 03.12.2024 об 11:00, не з`явився.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 03.12.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено таке.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна фізична особа-підприємець Фоменко Володимир Вікторович є власником нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-5 загальною площею 42,6 кв.м в літ. «А-7» - по АДРЕСА_2 .

Вищезазначені нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 177/14752 від 24.10.2022 № 177/15806 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2022-2023 до будівель в цілому (копії додаю). Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Будинок за зазначеною адресою не обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України» КТМ 204 України 244-94.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. N 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. N 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. N 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. N 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір).

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_2 знаходяться в контурі житлового будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цими адресами здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до положень пункту 51 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Таким чином, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).

Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2022-2023 та актом готовності будинку до опалювальних сезону 2022-2023 № 177/5516 від 04.08.2022 .

Відповідно до п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 32 Договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 33. Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктом 35 Договору встановлено, що за бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Відповідно до п. 36 Договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Пунктом 37 Договору передбачено, що у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку:

в першу чергу - в рахунок плати за послугу;

в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.

Позивачем направлялись відповідачу рахунки-фактури за спожиту теплову енергію за період грудень 2022 - квітень 2023.

Таким чином, у відповідачем утворилася заборгованність за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в розмірі 12060,71 грн. за період з грудня 2022 року по квітень 2023 року.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Факт належного надання позивачем передбачених Договорами послуг підтверджується матеріалами справи.

Водночас відповідачем подано до суду заяву, до якої долучено копій квитанцій та чеків, з приводу чого суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, у пункті 36 Договору визначено, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). Надані відповідачем копії квитанцій та чеків оператора поштового зв`язку здебільшого не містять зазначення розрахункового періоду та призначення платежу.

Разом з тим, суд враховує положення Договору про те, що у разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

У запереченні на заяву відповідача та в судовому засіданні позивач повідомив суд, що суми платежів, де в квитанції відповідачем не зазначено призначення платежу, зараховано позивачем у погашення попередньої заборгованості. Крім того, суд звертає увагу, що в рахунках-фактурах, копії яких додано до позовної заяви, відображено сальдо за теплову енергію станом на 01.12.2022, 01.01.2023, 01.02.2023, 01.03.2023 та 01.04.2023.

Отже, кошти, сплачені відповідачем, зараховані позивачем по особовому рахунку відповідача за теплову енергію по індивідуальному договору про постачання теплової енергії в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд також спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», де Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Оскільки позов у даній справі задоволено повністю, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 55,00 грн поштових витрат (понесення яких підтверджується наданим позивачем фіскальним чеком, описом вкладення та накладною, згідно з якими на адресу відповідача направлялися копія позовної заяви та доданих до неї документів).

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Фоменка Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) заборгованість в сумі 12060, 71 грн за період з 01.12.2022 по 30.04.2023, судовий збір в розмірі 2422,22 грн та поштові витрати в розмірі 55 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Фоменко Володимир Вікторович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "04" грудня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк