ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 листопада 2024 року м. Черкаси справа № 925/1790/23

Господарський суд Черкаської області в складі у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі прокурора та представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, клопотання Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури про зміну способу виконання рішення суду у справі №925/1790/23 за позовом Керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації до Лисянської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (третя особа-1), Філії «КорсуньШевченківське лісове господарство» ДП «Ліси України» (третя особа-2) про витребування частини земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Черкаської області із клопотаннями в порядку ст. 331 ГПК України (вх. № 17492/24), в якому просив:

змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 у справі № 925/1790/23 у частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради судового збору у сумі 5712 грн на користь Черкаської обласної прокуратури шляхом звернення стягнення на комунальне майно Лисянської селищної ради з метою стягнення судового збору у сумі 5712 грн на користь Черкаської обласної прокуратури.

Клопотання обґрунтоване тим, що боржник Лисянська селищна рада не має відкритих рахунків в органах казначейства, що стало причиною повернення без виконання Управлінням Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області листом від 16.10.2024 року № 01.3-15-08/865 наказу суду від 09.09.2024 року у справі № 925/1790/23. З метою виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 року по справі № 925/1790/23 щодо безспірного списання коштів з боржника - Лисянської селищної ради, з урахуванням положень п.п. 2 п. 5 Порядку № 845 та ст.331 Господарського процесуального кодексу України, просив змінити спосіб виконання вказаного наказу у даній справі у запропонований ним спосіб.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2024 року клопотання Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури про зміну способу виконання рішення суду у справі №925/1790/23 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 27.11.2024 року, явку у судове засідання представників сторін обов`язковою не визнано.

В засідання суду 27.11.2024 року прокурор та представники стягувача, боржників, третіх осіб явку своїх представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, відповідно до довідок суду про доставку електронних листів з ухвалою суду від 20.11.2024 року до їх електронних кабінетів, прокурор подав суду 27.11.2024 року заяву (вх. № 18208/24), в якій підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, судове засідання проводити без його участі, представники сторін причини неявки представників не повідомили, їх неявка не перешкоджає вирішенню клопотань по суті.

Дослідивши клопотання Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури про зміну способу виконання рішення суду у справі №925/1790/23 та матеріали справи в частині, що його стосуються, суд приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 року у справі № 925/1790/23 позов Керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації задоволено повністю, витребувано із чужого незаконного володіння Лисянської селищної ради Черкаського району Черкаської області, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0347 площею 1,2 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 81 виділі 15 Лисянського лісництва ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», право власності на яку згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Лисянською селищною радою Лисянського району Черкаської області, номер запису про право власності 32226410 від 26.06.2019 року; визнано незаконним та скасовано запис у в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0347 площею 4,4 га, яке знаходиться за адресою по вул. Нижня Горова, 115, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080; стягнено з Лисянської селищної ради Черкаського району Черкаської області на корить Черкаської обласної прокуратури - 5712 грн. судових витрат.

09.09.2024 року на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 року у справі № 925/1790/23 видано відповідний наказ про стягнення з Лисянської селищної ради Черкаського району Черкаської області на корить Черкаської обласної прокуратури - 5712 грн. судових витрат.

Заявник зазначив про неможливість виконання вищевказаного наказу, враховуючи те, що в Лисянській селищній раді не має відкритих рахунків в органах Казначейства враховуючи наступне.

Черкаська обласна прокуратура 30.09.2024 року звернулась до Управління Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області (далі - УДКСУ у Лисянському районі) із заявою №15/2-1157вих-24 про виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2024 року у справі №925/1790/23.

Листом УДКСУ у Лисянському районі від 16.10.2024 року №01.3-15-08/865 виконавчий документ повернуто без виконання на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 у зв`язку з тим, що боржник, Лисянська селищна рада, не має відкритих рахунків.

Крім цього, у вказаному листі УДКСУ у Лисянському районі повідомлено обласну прокуратуру, що на виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2024 року у справі №925/1790/23 Управлінням було надіслано лист виконавчому комітету Лисянської селищної ради та Лисянській селищній раді від 07.10. 2024 року №0.2- 37-08/835 Про виконання рішення суду на що листом виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 14.10.2024 року №1282 зазначено, що оскільки стороною у справі №925/1790/23 є Лисянська селищна рада (), виконавчий комітет Лисянської селищної ради () не може відповідати за зобов`язаннями Лисянської селищної ради враховуючи, що це дві юридичні особи.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - ЗУ «Про виконавче провадження») рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів з боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку № 845 - боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів, в частині здійснення, передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків зі спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, розпорядником бюджетних коштів, є бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету. Водночас, головні розпорядники бюджетних коштів це бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень (пункт 18 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України).

Також, відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне асигнування це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Отже, безспірне списання коштів за рішеннями суду згідно з наведеними нормами провадиться виключно з боржника розпорядника бюджетних коштів.

Також, пунктом 24 Порядку № 845 визначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки) або за його місцезнаходженням, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку № 845.

Підпунктом 3 пункту 9 Порядку № 845, чітко визначено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві, у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства, або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником, за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Лисянська селищна рада орган місцевого самоврядування, відповідно Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на нього не розповсюджується, адже відповідно до частини першої статті 2 цього Закону, Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство та юридична особа, примусово реалізація майна якої заборонена відповідно до законодавства. Пункт 47 Порядку № 845 також стосується тільки безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Приписами ст. 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що представницький орган місцевого самоврядування виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; районні та обласні ради органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

В силу вимог ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 16 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Отже, з огляду на зазначені приписи законодавства, Лисянська селищна рада є власником майна, у тому числі й доходів місцевих бюджетів, інших коштів тощо.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідного виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Статтею 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Згідно з ст. 22 Бюджетного Кодексу України Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників; 2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників; 3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Лисянська селищна рада згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є самостійною юридичною особою з організаційно-правовою формою орган місцевого самоврядування.

За вимогами ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

За змістом ст. 331 ГПК України суд за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу зазначених вище норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені, а підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

За вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Тобто, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і судової практики суд вбачає, що вирішення питання щодо зміни способу або порядку виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень Господарського суду Черкаської області, який прийняв це рішення і розглядає клопотання Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури.

Суд зауважує, що з моменту набрання рішенням суду законної сили минуло більше двох місяців, боржник (Лисянська селищна рада) не був позбавлений можливості самостійно та добровільно виконати рішення суду, у тому числі й через відповідні свої виконавчі органи, однак заборгованість не сплачена на момент розгляду клопотання.

Враховуючи відсутність відкритих рахунків у Лисянської селищної ради в органах державного казначейства, з метою реального виконання рішення суду у даній справі в частині стягнення присуджених до відшкодування коштів, суд вважає за необхідне змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 року у справі №925/1790/23, стягнення присуджених грошових коштів слід здійснювати за рахунок комунального майна селищної ради, відповідно клопотання заявника в порядку ст. 331 ГПК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури про зміну способу виконання рішення суду у справі №925/1790/23 (вх. № 17492/24 від 14.11.2024 року).

Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 року у справі № 925/1790 /23 на підставі наказу від 09.09.2024 року в частині стягнення з Лисянської селищної ради на користь Черкаської обласної прокуратури 5712 грн. судового збору шляхом: звернення стягнення на комунальне майно Лисянської селищної ради, ідентифікаційний код 26424996, місцезнаходження: 19301, Черкаська обл., Звенигородський район, смт Лисянка, пл. Миру, буд. 30 в розмірі 5712 (п`ять тисяч сімсот дванадцять) грн. в рахунок погашення боргу зі сплати судового збору на користь Черкаської обласної прокуратури , місцезнаходження: 18015, Черкаська область, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 286, р/р UA 0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ.

Ухвала набирає законної сили 27.11.2024 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.М. Грачов