ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" грудня 2024 р. Справа №918/1128/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про визнання кредиторських вимог

у справі про: банкрутство

боржник: Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради

кредитор: Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова Компанія"

кредитор: ОСОБА_1

кредитор: Фінансовий відділ Городоцької сільської ради

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

кредитор: Головне управління ДПС у Рівненській області

кредитор: ОСОБА_2

кредитор: ОСОБА_3

кредитор: ОСОБА_4

кредитор: Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

кредитор: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

кредитор: Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс"

кредитор: ОСОБА_5

кредитор: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін:

від заявника: В.Атаманюк

арбітражний керуючий: І.Мельник

Обставини справи

У грудні 2022 року Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради () звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

24 жовтня 2024 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подало заяву про визнання вимог кредитора у справі про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 3 січня 2023 року прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження у справі №918/1128/22 про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

17 січня 2023 року здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою суду від 21 листопада 2023 року визнано банкрутом Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

24 жовтня 2024 року від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшла заява про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року розгляд заяви призначено на 12 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року розгляд заяви відкладено на 3 грудня 2024 року.

3 грудня 2024 року ліквідатором подано повідомлення про результати розгляду заяви про визнання кредиторських вимог.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву.

В судовому засіданні ліквідатор визнав заявлені кредиторські вимоги.

Інші учасники провадження у справі в судове зсідання не з`явились, пояснень/заперечень щодо поданої заяви від кредиторів до суду не подано.

Фактичні обставини, що встановлені судом за наслідками судового засідання

За результатами розгляду кредиторської заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" судом встановлено наступне.

Розпорядженням КМУ від 12.12.2018 року №1023-р "Про визначення державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії", ДПЗД "Укрінтеренерго" визначений постачальником "останньої надії".

Згідно з положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або припинення дії ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через медіа про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії". Споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Згідно з пунктом 3.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника.

Згідно з пунктом 6.2.4 ПРРЕЕ, початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.

Адміністратор комерційного обліку повідомляє через Датахаб оператора системи та постачальника "останньої надії" про перелік споживачів, які переходять до постачальника "останньої надії" протягом наступного робочого дня, з дня такого переходу. ОСР/ОСП протягом одного робочого дня з дня отримання такого повідомлення надає постачальнику "останньої надії" інформацію про контактні дані споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил).

На виконання підпункту 5 пункту 5.4.2 глави 5.4 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії оприлюднило на своєму офіційному веб-сайті типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", інформацію про умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Заявник вказує, що між ДПЗД "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії" та Комунальним підприємством "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради укладений договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Згідно з умовами пункту 5.8. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5.10 договору про постачання електричної енергії з постачальником "останньої надії", оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до пунктів 4.3 комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 та комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021, рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї комерційної пропозиції.

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Листом від 2 березня 2021 року №18-20/1942 ПрАТ "Рівнеобленерго" повідомило про переведення Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради на постачання електричної енергії, що здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" з 1 лютого 2021 року.

Листом від 31 жовтня 2022 року №22-18/8264 ПрАТ "Рівнеобленерго" повідомило про переведення Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради на постачання електричної енергії, що здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" з 1 листопада 2022 року.

Заявник вказує, що Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради був на постачанні у ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальника "останньої надії" з 01 лютого 2021 року по 01 травень 2023 року та 01 листопада 2022 року по 29 січня 2023 року.

На виконання зазначеного договору, за даними оператора системи розподілу (ОСР) - ПрАТ "Рівнеобленерго" за спожиту боржником електричну енергію, з 1 лютого 2021 року по 1 травень 2023 року та 1 листопада 2022 року по 19 січня 2023 року, ДПЗД "Укрінтеренерго" сформовано наступні рахунки та акти: лютий 2021 рахунок №74/16/002/15803 від 17 березня 2021 року у відповідності до даних оператора системи розподілу обсяги споживання електричної енергії становлять 24 200 кВт./год., який ДПЗД "Укрінтеренерго" направило боржнику, та було повернуто 1 квітня 2021 року, а тому оплата має бути здійснена споживачем до 9 квітня 2021 року; листопад 2022 рахунок №74/16/011/38567 від 19 грудня 2022 року у відповідності до даних оператора системи розподілу обсяги споживання електричної енергії становлять 16 486 кВт./год. за на суму 94 668,16 грн, який ДПЗД "Укрінтеренерго" направило 19 грудня 2022 року на електрону адресу боржника, відтак оплата має бути здійснена споживачем до 27 грудня 2022 року.

Факт поставки ДПЗД "Укрінтеренерго" електричної енергії Комунальному підприємству "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради підтверджується актами №009983 від 28 лютого 2021 року на суму 95 174,53 грн та №031128 від 30 листопада 2022 року на суму 94 668,16 грн.

Заявник вказує, що з 1 лютого 2021 року по 1 травень 2023 року та з 1 листопада 2022 року по 29 січня 2023 року борг Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради перед ДПЗД "Укрінтеренерго" за спожиту електричну енергію становить 189 842,69 грн.

Умовами п. 7.4. комерційних пропозицій № 3 від 07.06.2019 та № 5 від 08.10.2021, які є додатком 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" встановлено зобов`язання споживача, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 15 % річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Враховуючи порушення Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, ДПЗД "Укрінтеренерго" здійснено нарахування 15 % річних та інфляційних втрат на суму несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, розмір яких за розрахунком заявника становить: 75 760,04 грн розмір 15 % річних, нарахованих на прострочену суму заборгованості та 58 5586,16 грн інфляційні втрати, нараховані на прострочену суму заборгованості.

Умовами п. 6.1. комерційних пропозицій № 3 від 07.06.2019 та № 5 від 08.10.2021, які є додатком 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" встановлено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу неню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

Керуючись вказаними положеннями комерційної пропозиції заявник нарахував боржнику 14 062,36 грн пені.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормами статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Суд відзначає, що наданими заявником доказами підтверджується наявна заборгованість боржника за послуги з розподілу електричної енергії та за реактивну енергію в заявленій до визнання сумі.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

У поданому ліквідатором повідомленні про результати розгляду кредиторської заяви, арбітражний керуючий визнав заявлені до визнання кредиторські вимоги.

Згідно з положеннями статті 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Таким чином до визнання підлягають вимоги: 6 056,00 грн судового збору (1 черга); 321 188,89 грн заборгованості відсотків річних та інфляційних втрат (4 черга); 14 062,36 грн пеня (6 черга).

Висновки суду

Суд зробив висновок, що заява про визнання кредиторських вимог є обґрунтованою, розмір вимог підтверджений доказами, а тому наведені вище вимоги мають бути визнані повністю.

Керуючись статтями 45, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-234 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська 85, ідентифікаційний код 19480600) до Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради у розмірі:

- 6 056,00 грн судового збору (1 черга);

- 321 188,89 грн заборгованості, відсотків річних та інфляційних втрат (4 черга);

- 14 062,36 грн пеня (6 черга).

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку установленому статтями 254-257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Андрій КАЧУР