УХВАЛА

м. Київ

03.12.2024Справа № 911/85/24

За заявою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 911/85/24

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 12.656,93 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

05.01.2024 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 12.656,93 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг з приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів № 16/01/460НП17 від 29.03.2023 позивачем надано відповідні послуги у кількості 2091,184 тонни нафтопродуктів загальна вартість яких з урахуванням індексу інфляції становить 1.827.627,14 грн. Відповідачем здійснено оплату наданих послуг в загальному розмірі 1.817.738,86 грн без урахування індексу інфляції. 28.10.2023 позивач на адресу відповідача направив рахунки № 40 від 20.10.2023, № 41 від 20.10.2023 та № 42 від 20.10.2023 про сплату нарахування індексу інфляції за приймання, зберігання та відвантаження пального за травень, червень, вересень 2023 року, проте відповідачем кошти сплачені не були. У зв`язку з цим, позивач направив на адресу відповідача претензію від 04.12.2023 про сплату заборгованості за договором, однак заборгованість залишилась непогашеною. Враховуючи викладене та те, що відповідачем взяті на себе зобов`язання виконано не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 12.656,93 грн, з яких 9.888,29 грн основного боргу, 2.768,64 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області № 911/85/24 від 16.01.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

21.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли зазначені матеріали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 911/85/24 від 28.02.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

11.03.2024 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів (уточнена позовна заява).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 відкрито провадження у справі № 911/85/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 911/85/24 від 20.05.2024 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Військової частини НОМЕР_1 9.888,29 грн боргу, 473,44 грн пені, 1.982,96 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено повністю.

08.07.2024 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

21.11.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, в якій просить визнати наказ Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 911/85/24 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 9.888,29 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 у справі № 911/85/24 розгляд заяви призначено на 03.12.2024.

Позивач в судове засідання 03.12.2024 не з`явився.

Відповідач в судове засідання 03.12.2024 не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню накази.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Підстав вважати, що наказ суду, який відповідач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Присуджений у даній справі до стягнення з позивача основний борг в розмірі 9.888,29 грн повністю перерахований відповідачем позивачу згідно поданих платіжних інструкцій № 29184УГ24 від 04.06.2024 на суму 5.794,82 грн, № 29185УГ24 від 04.06.2024 на суму 2.093,97 грн, № 29186УГ24 від 04.06.2024 на суму 1.999,50 грн.

Таким чином, у відповідача відсутній обов`язок по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 911/85/24 від 08.07.2024 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 9.888,29 грн, у зв`язку з його виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 911/85/24 від 08.07.2024 таким, що не підлягає виконанню (в частині), а отже такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (в частині) задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 911/85/24 від 08.07.2024 в частині стягнення 9.888,29 грн боргу.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова