ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024м. ДніпроСправа № 904/3675/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Синельникове", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 191 008, 80 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 191 008,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором поставки № 14АЛЯ від 06.11.2023 року.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив факт отримання від позивача товару за видатковими накладними № 650 від 17.11.2023 та № 738 від 12.12.2023. Зазначив, що надана позивачем товарно-транспортна накладна №Р738 від 12.12.2023 року взагалі не містить печатки та підпису уповноваженої особи, а всі інші документи, які долучені до позовної заяви, відповідач не підписував, печатку не ставив. Окрім того, відповідач стверджував, що позивачем не надано до позовної заяви доказів, які б підтверджували виконання ним вимог п. 2.6 Договору.

24.09.2024 року Відповідач подав клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.09.2024 року в задоволені клопотання відповідача відмовлено.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено Договір поставки № 14АЛЯ (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю Товар в асортименті та кількості зазначених у відповідних видаткових накладних та специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти такий Товар та сплатити Постачальнику його вартість в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 1.2. Договору найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару та загальна ціна товару визначається Сторонами в накладній та специфікації, які після підписання Сторонами є невід`ємною частиною даного Договору.

Підписанням цього Договору Постачальник гарантував, що внаслідок укладення цього Договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, на момент укладення цього Договору, Продукція прихованих недоліків немає, Продукція не знаходиться під арештом, у заставі чи податковій заставі, не є внеском до статутного (складеного) капіталу юридичних осіб, не є проданий, подарованою, не є об`єктом оренди та/або інших цивільно-правових договорів та угод з третіми особами. Умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010, які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору (п. 1.3, 1.4. Договору).

За змістом п. 2.4. Договору, датою поставки визначається дата переходу права власності на товар відповідно до п. 2.5. даного Договору.

Пунктом 2.5. Договору сторони встановили, що перехід права власності та ризику випадкової загибелі або пошкодження товару відбувається в момент передачі товару Покупцю та підписання Сторонами видаткової накладної, яка засвідчує, що товар був отриманий Покупцем.

Відповідно до п. 2.6. Договору Постачальник разом з партією товару повинен надати наступні документи: податкову накладну, у випадках визначених законом; товарно-транспорту накладу; видаткову накладу; рахунок на оплату партії товару; сертифікат (-ти) якості на продукцію (Товар).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що ціна товару визначається Сторонами на момент підписання специфікації та підтверджується видатковою накладною, які оформлюються Постачальником на кожну партію Товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 2-х календарних днів, з дня отримання рахунку, якщо інше не обумовлено в Специфікації до кожної поставки (п. 3.6. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивач постави Відповідачу товар на загальну суму 364 221,60 грн., що підтверджується видатковими накладними № 606 від 07.11.2023 на суму 17 800,80 грн.; № 625 від 10.11.2023 на суму 18 801,60 грн.; № 635 від 14.11.2023 на суму 37 603,20 грн.; № 650 від 17.11.2023 на суму 94 008,00 грн.; № 738 від 12.12.2023 на суму 196 008,00 грн. (а.с. 24-26).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши суму 173 212,80 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, що містяться в матеріалах справи (№ 7001 від 07.11.2023 на суму 17 800,00 грн., № 7024 від 11.11.2023 на суму 18 801,60 грн.; № 7030 від 14.11.2023 на суму 37 603,20 грн.; № 7043 від 16.11.2023 р. на суму 54 008,00 грн.; № 7662 від 19.06.2024 на суму 30 000,00 грн.; № 7773 від 22.07.2024 на суму 15 000,00 грн. (а.с. 26-29).

Таким чином, заборгованість Відповідача з оплати поставленого товару склала 191 008,80 грн. (364 221,60 173 212,80 = 191 008,80).

На час розгляду справи в суді, Відповідач заборгованість в зазначеному розміні не спростував, доказів її сплати суду не представив.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у відзиві на позов стверджує, що не отримував від Позивача товар за видатковими накладними № 650 від 17.11.2023 на суму 94 008,00 грн. та № 738 від 12.12.2023 на суму 196 008,00 грн. Зазначає, що надана позивачем товарно-транспортна накладна №Р738 від 12.12.2023 року взагалі не містить печатки та підпис уповноваженої особи, а всі інші документи, які долучені до позовної заяви, відповідач не підписував, печатку не ставив.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем було складено та зареєстровано податкові накладні: № 64 від 16.11.2023, № 68 від 17.11.2023, № 37 від 12.12.2023, на загальну суму 290 016,00 грн., що дорівнює сумі поставок за спірними видатковими накладними № 650 від 17.11.2023 року та № 738 від 12.12.2023 року.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17.

З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначив, що оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за видатковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19.

Під час розгляду даної справи, на виконання вимог ухвали суду надано копії податкових декларації ТОВ «МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ» з податку на додану вартість за період з листопада 2023 року по вересень 2024 року.

Згідно відомостей податкової декларації за листопад 2023 року, Відповідачем до розділу ІІ (Податковий кредит) внесено дані про придбання товарів/послуг та необоротних активів за основною ставкою та за ставкою 14% на суму 4 041 226,00 грн. без ПДВ. (а.с. 119). Відповідно до даних Додатку 1 до податкової декларації (а.с. 153), зокрема, Розділу ІІ, таблиці 2.1., загальний обсяг придбання (4 041 226,00 грн. без ПДВ) включає в себе операції з придбання товару від постачальника з індивідуальним податковим номером 40, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІО-ТОРГ Україна».

Зазначена Відповідачем в декларації за листопад 2023 року сума придбання від постачальника ТОВ "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА", становить 168 213,60 грн. з яких: 140 178,00 грн. обсяг постачання без ПДВ, 28 035,60 грн. ПДВ (№ з/п 20), що відповідає сумі здійснених Позивачем в листопаді 2023 року поставок за видатковими накладними № 606 від 07.11.2023 на суму 17 800,80 грн.; № 625 від 10.11.2023 на суму 18 801,60 грн.; № 635 від 14.11.2023 на суму 37 603,20 грн.; № 650 від 17.11.2023 на суму 94 008,00 грн.

Згідно відомостей податкової декларації за грудень 2023 року, Відповідачем до розділу ІІ (Податковий кредит) внесено дані про придбання товарів/послуг та необоротних активів за основною ставкою та за ставками 7%, 14% на суму 1 818 729 грн. без ПДВ. (а.с. 122). Відповідно до даних Додатку 1 до податкової декларації (а.с. 156), зокрема, Розділу ІІ, таблиці 2.1., загальний обсяг придбання (1 818 729,00 грн. без ПДВ) включає в себе операції з придбання товару від постачальника з індивідуальним податковим номером 40, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІО-ТОРГ Україна».

Зазначена Відповідачем в декларації за грудень 2023 року сума придбання від постачальника ТОВ "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА", становить 196 008,00 грн., з яких: 163 340,00 грн. обсяг постачання без ПДВ, 32 668,00 грн. ПДВ (№ з/п 21), що відповідає сумі здійсненої Позивачем у грудні 2023 року поставки за видатковою накладною № 738 від 12.12.2023 року.

Таким чином, зазначеними вище доказами підтверджується, що після отримання від Позивача товару за спірними видатковими накладними, відповідні операції були відображені Відповідач в податковій звітності, чим засвідчено волю останнього до настання правових наслідків, які породжують факт поставки товару. При цьому, доказів в підтвердження того, що відображені в податковій декларації Відповідача за листопад та грудень 2023 року операції з Позивачем, відносяться до інших господарських правовідносин, а не до договору поставки № 14АЛЯ від 06.11.2023 року, до матеріалів справи не надано.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про підтвердження матеріалами справи факту прийняття Відповідачем товару за спірними видатковими накладними, що є підставою для виникнення в нього обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи Відповідача відносно зазначення в прохальній частині позову реквізитів, які не належить ТОВ «МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ», не впливають на вирішення даного спору, адже неправильне зазначення в позові місцезнаходження та поштового індексу сторони, при правильному зазначенні її ідентифікаційного коду, не виключає право суду перевірити такі відомості, та зазначити в рішення суду відповідні данні згідно Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Щодо посилання Відповідача на не доведення Позивачем факту виконання ним вимог п. 2.6 Договору, слід зазначити наступне.

Відповідно до умов п. 2.3. Договору, постачальник разом з партією товару повинен надати наступні документи: податкову накладну, у випадках визначених законом; товарно-транспорту накладу; видаткову накладу; рахунок на оплату партії товару; сертифікат (-ти) якості на продукцію (Товар).

Згідно приписів ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач не надав суду доказів звернення до Позивача з вимогою про надання документів передбачених договором зі встановленням строку для їх передання. Крім того, Відповідач не скористався своїм правом та не повернув Позивачу отриманий товар, як то передбачено ч. 2 ст. 666 ЦК України.

В силу вимог ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 202, 233, 236-241, 247, 252 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Синельникове" (49082, м. Дніпро, вул. Березанівська, будинок, 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" (04080, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, будинок, 18/14, ) 191 008, 80 грн. заборгованості, 3 028,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський