СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

04 грудня 2024 року м. Харків Справа № 922/3174/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх.№2822Х/1-43) на протокольну ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 (суддя С.Ч.Жельне) у справі №922/3174/24,

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків, ;

до Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків,

про 225 096 871,96 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал" про 225 096 871,96 грн., з яких: надання послуг з розподілу електричної енергії 216 812 095,09 грн., надання послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії 8 284 776,87 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 відмовлено у клопотанні про зупинення провадження у справі (вх. №26251 від 10.10.24).

Комунальне підприємстве "Харківводоканал" з вказаною ухвалою не погодилась, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд: скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 у справі №922/3174/24; Прийняти ухвалу про зупинення провадження у справі №922/3174/24 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №922/3751/23 та №922/3752/23 за позовом КП «Харківводоканал» до АТ «Харківобленерго».

29.11.2024 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №922/3174/24 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Терещенко О.І., суддя Плахов О.В.

03.12.2024 від представника Акціонерного товариства "Харківобленерго" надійшла заява (вх.№15470), в якій він зазначає, що КП «Харківводоканал» зловживає власними процесуальними правами, шляхом подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню та такі дії спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Частиною 1 ст. 3 ГПК України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містяться у ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Крім того, доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 254 ГПК України, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26).

У постановах Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі № 918/361/18, від 26.02.2019р. у справі №910/12099/17, від 11.09.2018р. у справі №916/1461/16, від 24.02.2020р. у справі №905/639/19 зазначено, що визначений ч. 1 ст. 255 ГПК України перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Системне тлумачення ст. 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо відокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Отже, колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 255 містить вичерпний перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, як стосовно задоволення заяв/клопотань (вчинення судом процесуальних дій), так і стосовно відмови у задоволенні таких заяв/клопотань, вчинення дій (так звані "дзеркальні ухвали"). З аналізу даної норми Господарського процесуального кодексу України випливає, що в апеляційному порядку, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені тільки ті ухвали, можливість оскарження яких прямо передбачена Кодексом.

При цьому, ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі вказаний перелік не містить.

Закріплені в ст.ст. 254, 255 ГПК України процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, натомість їх право на оскарження лише відтерміновується до прийняття остаточного рішення у справі (наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/361/18, від 14.09.2020 у справі №910/404/20, від 10.11.2021 у справі №922/1543/19, від 14.12.2022 у справі №920/1346/21, ухвалі від 22.12.2022 у справі №908/1966/22).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2019 у справі №904/421/19 зроблено висновок, що системне тлумачення ст. 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні. Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Комунального підприємства "Харківводоканал" на протокольну ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 у справі №922/3174/24 про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі не приймається до розгляду і повертається скаржнику.

Водночас, слід зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 255 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, сторона по справі має право включити заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду згідно з приписами Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги на судове рішення, яке є наступним після ухвали, яка не може бути оскаржена окремо, або рішення, яке є логічно та за наслідками пов`язаним із такою ухвалою.

Згідно частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З огляду на те, що оскарження протокольної ухвали місцевого господарського суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 254, 255, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" на протокольну ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 у справі №922/3174/24 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки апеляційну скаргу подано через систему "Електронний суд", суд апеляційної інстанції не здійснює повернення скаржнику роздрукованої апеляційної скарги в паперовому вигляді.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко