ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5557/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

секретар судового засідання Солодова І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Мясков О.Є. (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - самопредставництво

Від відповідача: Гордєвська С.В. ( в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 (повний текст рішення складено 12.04.2024, суддя Васильєв О.Ю.) у справі № 904/5557/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Укрніхром», м.Дніпро

про стягнення 3 263 267,94грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ ВКФ «Укрніхром» (відповідач) про стягнення 3 263 267,94грн. (в т.ч.: 899 325,81 грн. - штраф та 2 363 942,13 грн. - пеня) штрафних санкцій, які нараховані внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної поставки товару за договором про закупівлю товарів №9 від 18.04.22р. (укладеним між сторонами).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024, у даній справі, в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі покладено на позивача.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, через систему «Електронний суд», товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024; прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог фактично визнав настання форс-мажорних обставин для відповідача у зв`язку з чим звільнив останнього від відповідальності передбаченої умовами Договору та чинним законодавством.

Натомість, Відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження настання та дії обставин непереборної сили.

Як вбачається із наданих відповідачем документів на підтвердження існування обставин непереборної сили, що стали причиною невиконання зобов`язань з боку ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ», Відповідач посилається на сертифікат Запорізької ТПП № 2300-23-2017 від 26.04.2023.

Проте, із вказаного сертифікату вбачається, що підставою його видачі є обмеження діяльності компанії виробника у зв`язку з надзвичайною екологічною ситуацією в провінції Шаньдун (Китайська Народна Республіка).

Тобто, даний сертифікат містить в собі посилання на форс-мажорну обставину країни виробника продукції, а не «військову агресію російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні, ведення воєнних (бойових) дій, постійні масові ворожі атаки (обстріли), що стали перешкодою для здійснення ним виробничих процесів».

У той же час, Договір між ТОВ «Оператор ГТС України» та ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ» був укладений 18.04.2022, тобто через два місяці після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та вже під час дії військового стану.

Проте, не дивлячись на існування вищевказаних обставин, ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ» та ТОВ «Оператор ГТС України» на підставі вільного волевиявлення уклали Договір в якому чітко визначили усі істотні умови Договору, в тому числі строк виконання зобов`язання.

ТОВ «Оператор ГТС України» зауважує, що формального посилання на введення воєнного стану недостатньо для обґрунтування неможливості виконання Договору у зв`язку з обставинами непереборної сили. Сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для не виконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, отже сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання рішення та військовими діями.

Скаржник наполягає, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність форс-мажорних обставин та звільняли б його від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за Договором.

Так, відповідач як доказ наявності форс-мажорних обставин посилається на Сертифікат №2300-23-2017 від 26.04.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.06.2023, виданий Запорізькою Торгово-промисловою палатою, а не Торгово-промисловою палатою України.

Відповідач не дотримався вимог пункту 8.2 Договору та не надав доказів на підтвердження наявності обставин непереборної сили, а саме сертифікату Торгово-промислової палати України (наданий лише сертифікат регіональної ТПП, а не ТПП України як це обумовлено Договором).

Обґрунтовуючи неможливість виконання умов Договору, Відповідач також посилався на отримане ним повідомлення від компанії Qingdao Ocean Land Industry Co. Ltd про те, що «підприємство перебуває під дією форс - мажорних обставин, що унеможливлює виконання умов Договору.

Проте, вказані обставини не є підставою для продовження строку дії виконання зобов`язань з боку ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ».

Апелянт наголошує, що обставини щодо неможливості виконання контрагентом Відповідача своїх зобов`язань перед ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ» не є свідченням, як наявності обставин непереборної сили у Відповідача, так і не може бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань за Договором, укладеним між Позивачем та Відповідачем, оскільки будь-які взаємовідносин (правочини) ТОВ «ВКФ «УКРНІХРОМ» з його контрагентом компанією Qingdao Ocean Land Industry Co. Ltd не впливають на виконання договору № від 18.04.2022.

Тобто, між вказаною обставиною (неможливість виконання зобов`язань перед Позивачем його контрагентом) та простроченням виконання Позивачем Договору відсутній причинно-наслідковий зв`язок, відповідно відсутній будь-який вплив на кваліфікації спірних правовідносин у даній справі. В даному випадку наявне прострочення виконання зобов`язання саме Позивача і саме за укладеним з Відповідачем правочином.

Крім того, повідомлення про настання форс-мажорних обставин, саме 21.04.2022 від Відповідача до Позивача не надходило.

Вказані обставини, є порушенням п. 8.2. Договору, відповідно до якого, сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні були сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс - мажора) у письмовій формі з направленням відповідного повідомлення.

Таким чином, Відповідачем не надано доказів того, що ним було направлено на адресу Позивачу у строки, передбачені п. 8.2 Договору відповідне повідомлення про початок форс-мажорних обставин (саме з тих підстав, які вказані в Сертифікаті Запорізької ТПП).

Судом взагалі не було досліджено питання фактичної наявності Сертифікату Китайської палати міжнародної торгівлі №234413ВО/000163 від 14.04.2023, його перекладу на українську мову та взагалі питання чи мало право регіональне відділення Запорізької ТПП фактичної легалізувати форс-мажорну подію, оскільки саме питання міжнародних відносин пов`язаних з засвідченням подій обставин непереборної сили в інших країнах є виключною компетенцією Торгово-промислової палати України.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 01.05.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5557/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5557/23.

10.05.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 у справі № 904/5557/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 18.09.2024 о 11 год. 00 хв.

05.06.2024 від представника ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Укрніхром» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що до відповідача не можуть бути застосовані будь-які штрафні санкції за порушення умов Договору у розмірі 3 263 267,94 грн., оскільки під час дії даного правочину настали форс-мажорні обставини, як наслідок, у відповідний період з 21.04.2022 по 31.03.2023 Відповідач звільняється від відповідальності у вигляді нарахування штрафних санкцій, а строк виконання зобов`язань за Договором продовжується на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідач вважає, що він довів належним чином факт наявності форс-мажорних обставин у відносинах з Позивачем по Договору, як наслідок, його позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій є повністю необґрунтованими, а рішення у відповідній частині є цілком законним та обґрунтованим.

Відповідач наголошує, що додатковою підставою для відмови в задоволенні позову стало те, що Позивач не довів перед судом коли саме він надав Відповідачу заявку на поставку товару по Договору, як наслідок, залишився недоведеним факт порушення Відповідачем строків на поставку товару по Договору.

Так, 18.04.2022 між сторонами було укладено Договір №. На виконання положень Договору між сторонами було підписано Специфікацію до Договору (далі - Специфікація), відповідно до якої погоджено поставку Панелі полімерної для будівництва тимчасових доріг в кількості 166 шт. на загальну суму 12 847 511,57 грн. (дванадцять мільйонів вісімсот сорок сім тисяч п`ятсот одинадцять грн. 57 коп.). При цьому у Специфікації було встановлено строк здійснення відповідної поставки згідно заявки протягом 90 днів, тобто перебіг відповідного строку має початись після отримання Відповідачем заявки від Позивача.

Відповідач до 24.04.2023 не отримував від позивача належним чином оформленої заявки на постачання замовленого товару.

Відповідачем 24.04.2023 було надіслано на адресу Позивача лист від 24.04.2023 за вих. № 24/04-23, в якому були вказане, зокрема, прохання до останнього: «На виконання вимог Специфікації надати Постачальнику заявку на постачання замовленого товару або повідомити орієнтовані строки надання такої заявки...».

Позивачем лише 27.04.2023 було надіслано Відповідачу сканкопію Заявки на поставку № 1 від 26.04.2022 № ТОВВИХ-22-4250 без підпису будь-якої посадової особи Позивача (далі - Заявка).

Відповідач наполягає, що він не порушив строків поставки замовлення по Договору, оскільки Позивач більше року поспіль не надав Відповідачу належним чином оформлену Заявку, як це визначено в Специфікації, а після вчинення відповідних дій товар був готовий до відвантаження в межах 90-денного строку, тобто без будь-яких порушень.

Листом від 28.06.2023 відповідач повідомив позивача про необхідність прийняття замовленого товару, але листом від 28.06.2023 останній відповів, що договір було закрито, а прийняття товару по закритому договору неможливе.

Відповідач вважає, що не порушив строків поставки замовленого товару по договору, оскільки позивач більше року не надавав відповідачу належним чином оформлену заявку, як це визначено в Специфікації.

В Позові Позивачем безпідставно вказано, що: «Відповідно до Специфікації строки поставки Товарів зазначаються кількістю календарних Днів та становлять - 90 календарних днів згідно заявки протягом 90 Днів. Таким чином, останнім днем поставки Товару конструкційні матеріали (панель полімерна для будівництва тимчасових доріг) за Договором згідно Специфікації є 25.07.2022 ?». В обґрунтування саме таких строків поставки по Договору Позивач долучив до Позову копію Заявки та докази, начебто, її направлення Відповідачу, а саме електронні листи від Чернявської Марини Вікторівни на електронну пошту Відповідача (далі - Електронні листи).

Однак, Відповідач повністю заперечує відповідні обставини та вважає, що Електронні листи не можуть бути належним та допустимим доказом направлення Заявки по Договору.

Так, Відповідач не отримував від Позивача Заявки на свою електронну пошту 26.04.2022, як це вказує Позивач (підтверджується відомостями з електронної пошти Відповідача за відповідний період), а надані Електронні листи не дозволяють встановити саме факт їх отримання Відповідачем.

З Електронних листів не вбачається, щоб будь-які документи направлялись Відповідачу саме з електронної пошти, яка передбачена в п. 14.12.1 Договору ().

Відповідач, також, звертає увагу, що суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі, проте лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Вказані висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.

З положень Договору вбачається, що Позивач зобов`язаний був у письмовому вигляді оформити Заявку (роздрукувати та підписати), а після цього обов`язково: - направити її або поштою (цінним/рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення), або довести до відома кур`єром чи електронною поштою.

Однак, з наданих Позивачем документів вбачається, що Заявка не оформлена в письмовому вигляді, оскільки вона не містить будь-яких підписів уповноважених осіб Позивача (в тому числі Начальника управління адміністрування договорів - Аліни Славінської).

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення Заявки рекомендованим або цінним листом (з описом вкладення та повідомленням про вручення) чи доведення її змісту до відома Відповідача кур`єром під розписку та/або на електронну адресу, оскільки докази отримання відповідних електронних листів та наявність у вкладенні саме заявки - позивачем не надані.

Позивач не долучив жодного доказу, який би підтверджував, що він оформив Заявку в електронному вигляді саме у відповідному програмному забезпеченні та Відповідач отримав відповідний електронний документ (тобто, документ доведений до відома Відповідача, а саме в «Системі зовнішнього обігу електронних документів «DEALS» даному файлу присвоєно статус «отримано»).

Позивач не долучив жодного доказу, який би підтверджував, що: начальник управління адміністрування договорів Аліна Славінська має будь-які повноваження стосовно підписання документів по Договору (в тому числі Заявки); на виконання вимог п. 6.2.8 Договору Позивач повідомляв письмово Відповідача про осіб уповноважених на виконання Договору (надіслання Заявки) та їх повноваження; Заявка була підписана з дотриманням всіх умов, які визначені в п. 13.7 Договору (кваліфікований електроний підпис уповноваженої на підписання такого Документа особи).

До речі, відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, що використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 30.04.2024 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 по справі № 904/5557/23 без змін.

18.09.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.10.2024.

16.10.2024 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді-доповідача Чус О.В.

Ухвалою суду від 18.10.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 у справі № 904/5557/23 призначено в судовому засіданні на 13.11.2024 о 09:40 год.

11.11.2024 від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до апеляційного господарського суду надійшла заява/клопотання про огляд електронних доказів, а саме електронних файлів, якими було відправлено Заявку № 1.

13.11.2024 від ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Укрніхром» до апеляційного господарського суду надійшла заява/заперечення стосовно клопотання про огляд електронних доказів. Зокрема, зазначено про те, що всі наявні в Позивача докази (в тому числі електронні) він повинен був подати ще разом з позовною заявою, а якщо Позивач не мав можливість це вчинити у відповідні строки, то він повинен був на підставі ч. 4 ст. 80 ГПК України повідомити суд першої інстанції про відповідні обставини ще в позові.

В подальшому вже на стадії апеляційного оскарження Позивач повинен був вказати про необхідність дослідження нових доказів та заявити відповідне клопотання в межах строків на апеляційне оскарження чого, також, Позивачем не було зроблено. Відповідач наполягає, що нові докази, які не досліджувались в суді першої інстанції можуть подаватись тільки у виняткових випадках, коли сторона доводить неможливість вчинення відповідних дій в суді першої інстанції.

Однак, на виконання ч. 3 ст. 269 ГПК України Позивач не вказав у Клопотанні з яких поважних причин він не ініціював вказане питання в суді першої інстанції.

Відповідач вказує на не доведення Позивачем будь-якого взаємозв`язку між наданими електронними доказами та матеріалами справи.

Відповідач повністю заперечує факт отримання належним чином оформленої заявки від Позивача і вважає, що наданий електронний архів «Заявка 1.zip» не може бути належним та допустимим доказом отримання Відповідачем заявки по договору. Оскільки, електронний архів «Заявка 1.zip» є створеним Позивачем електронним файлом і він міг розмістити в ньому будь-які електронні файли. При цьому доказів того, що саме ці файли направлялись Відповідачу Позивач не надав.

Відповідач не отримував від Позивача на свою електронну пошту 26.04.2022 ні заявки по договору (як це вказує Позивач), ні відповідного архіву, що (підтверджується відомостями з електронної пошти Відповідача за відповідний період), а наданий електронний архів «Заявка 1.zip» не дозволяє встановити саме факт їх отримання Відповідачем.

Відповідно до п. 14.12.1 Договору: «Для здійснення повідомлення електронною поштою у випадках передбачених цим Договором, використовуються такі електронні адреси Сторін: електронна адреса Покупця: info@tsoua. com». Однак, Позивач не надав жодних пояснень яким чином електронний архів «Заявка 1.zip» підтверджує факт направлення заявки по договору Відповідачу саме з електронної пошти, яка передбачена в п. 14.12.1 Договору ().

З наданих Позивачем документів вбачається, що Заявка не оформлена в письмовому вигляді, оскільки вона не містить будь-яких підписів уповноважених осіб Позивача (в тому числі Начальника управління адміністрування договорів - Аліни Славінської).

Окрім цього, в матеріалах Справи відсутні будь-які докази направлення Заявки рекомендованим або цінним листом (з описом вкладення та повідомленням про вручення) чи доведення її змісту до відома Відповідача кур`єром під розписку та/або на електронну адресу, оскільки докази отримання відповідних електронних листів та наявність у вкладенні саме заявки позивачем не надані.

Якщо припустити, що Позивач оформлював Заявку виключно в електронному вигляді з підписанням її кваліфікованим електронним підписом (незважаючи на те, що ці дії вже суперечать п. 14.9 Договору, який передбачає обов`язкову письмову форму документа), а в подальшому направляв її електронною поштою Відповідачу, то дані дії Позивача, знову ж таки, суперечать порядку, який передбачений в розділі 13 Договору.

Враховуючи вказане, Відповідач вважає, що наданий Позивачем електронний архів «Заявка 1.zip» не повинен братись Апеляційним судом до уваги, оскільки: даний доказ поданий з порушенням вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 80, п. п. 6 та 7 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 269 ГПК України; відповідний електронний файл жодним чином не спростовує позицію Відповідача про неотримання ним від Позивача належним чином оформленої заявки по Договору.

13.11.2024 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2022 між ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (покупець) та ТОВ ВКФ «Укрніхром» (постачальник) укладено договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № . (а.с. 11-22 т. 1)

За умовами договору, постачальник зобов`язався у визначений строк передати у власність покупця конструкційні матеріали (панель полімерна для будівництва тимчасових доріг, товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору, а покупець - прийняти і оплатити такі товари (п.1.1.) Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру. ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації (п.1.2.) Якість, комплектність, тара, упаковка та маркування товару погоджена сторонам в розділі 2 договору. В розділі 3 сторони погодили, що ціна цього договору становить 12 847 511,57 грн. Порядок розрахунків узгоджений сторонами в розділі 4 договору - покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 20 та не пізніше 30 календарних днів з дати поставки.

Розділом 5 передбачено, що постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду (п.5.1.) Поставка товарів здійснюється на умовах DDP «Поставка зі сплатою мита» (місце поставки згідно специфікації) , відповідно до правил Інкотермс 2010 р. (п.5.3.).

Розділом 6 договору визначено, що покупець має право (поміж-іншим): відмовитися в односторонньому порядку від цього договору, якщо постачальник не виконує або виконує неналежним чином умови цього договору, а також передає неякісні товари на підставі ч.3 ст.651 ЦК України, повідомивши його про це у письмовій формі шляхом направлення відповідного повідомлення із зазначенням дати розірвання договору на адресу постачальника, вказану у розділі 15договору, та/або електронну адресу постачальника, вказану в п.14.12. цього договору. В цьому випадку договір вважається розірваним (припиненим) з дати, зазначеної в повідомленні покупця (п.6.2.1.) Вимагати від постачальника здійснення поставки товарів на умовах цього договору (п.6.2.6.). Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором (п.6.3.1.) Негайно письмово інформувати покупця про ускладнення, які виникають в ході виконання своїх зобов`язань за договором , або про наявність обставин, що впливають на якість товарів, строки поставки товарів (п.6.3.6.).

У розділі 7 договору сторони погодили види та розміри відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а саме у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але на більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п.7.1.). За порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та /або недопоставлена. А за прострочення поставки товарів понад 30 календарних днів постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 7 % вартості товарів, поставку яких прострочена та /або недопоставлена. Сплата пені та /або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (п.7.4.).

Розділом 8 договору передбачено, що жодна із сторін не нестиме відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов цього договору у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, а саме: загрози війни, збройного конфлікту або серйозної погрози такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожі атаки, блокади, військове ембарго, дії іноземного ворога, загальну військову мобілізацію, військові дії, оголошену та неоголошену війну, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокаду, революцію, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантин, встановлений КМУ або уповноваженим органом країни виробника товару *, експропріацію, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізицію, громадську демонстрацію, блокаду, страйк, аварію, протиправні дії третіх осіб, пожеж, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборону (обмеження) експорту /імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (п.8.1.).

Сторони протягом 10 календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажора) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом ТПП України та /або відповідним документом, виданим уповноваженим органом країни виробника товару *, де виникли дані обставини ( п.8.2.)

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання прийнятих за цим договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікат, не позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідний документ повинен бути належним чином легалізовано на території України (наприклад, шляхом проставлення апостилю, легалізовано в консульській установі України в державі, де відбулися обставини непереборної сили) та мати нотаріально засвідчений переклад на українську мову (п.8.3.).

Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин (п.8.4.).

Якщо обставини непереборної сили безперервно триватимуть понад 90 календарних днів, кожна із сторін матиме право в односторонньому порядку розірвати договір, письмово повідомивши про це іншу сторону не пізніше ніж за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання (п.8.5.).

Відповідно до п.12.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 листопада 2022 р., а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Закінчення терміну (строку) дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків , взятих на себе за цим договором , та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.12.2.).

В розділі 13 сторони узгодили порядок здійснення електронного документообігу за договором та відповідні дефініції. Відповідно до п.13.1. сторони домовилися про те, що з метою виконання умов договору будуть здійснювати обмін документами, як електронними документами у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» . Під «обміном електронними документами» сторони розуміють їх створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, підписання, використання тощо за допомогою Системи електронного документообігу, що визначена у п. 13.6. договору.

Електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа ( п.13.2.) .

У п.13.3. сторони встановили, що до електронних документів, обмін якими сторони зобов?язані здійснювати за допомогою Системи електронного документообігу, що визначена у п. 13.6. договору, вони відносять первинні (бухгалтерські) документи (рахунок на оплату / рахунок-фактура, акт звірки взаєморозрахунків, акти виконаних робіт, наданих послуг тощо), а також будь-які інші документи, необхідні для виконання договору та/або які створюються у процесі його виконання.

Згідно до п.13.4. кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Кваліфікована електронна печатка - удосконалена електронна печатка, яка створюється з використанням засобу кваліфікованої електронної печатки і базується на кваліфікованому сертифікаті електронної печатки. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана (п.13.5.).

У п.13.6. сторони домовились здійснювати обмін електронними документами, у тому числі створювати, пересилати та підписувати електронні документи, із застосуванням визначеної у цьому пункті договору системи, яка забезпечує обмін електронними документами (далі - Система електронного документообігу): комп?ютерна програма «Система зовнішнього обігу електронних документів «DEALS», та відповідно до положень Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

У п.13.7. сторони домовилися, що створення електронного документа завершується накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої на підписання такого документа особи (далі ??КЕП). При цьому КЕП прирівнюється до власноручного підпису, якщо: ??КЕП підтверджено з використанням кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; ??під час перевірки використовувався кваліфікований сертифікат відкритого ключа, чинний на момент накладення КЕП; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Згідно до п.13.8. КЕП може завірятися електронною печаткою, а електронний документ є дійсним як за умови його скріплення електронною печаткою, так і за умови не скріплення електронною печаткою.

У п.13.9. сторони погодили, що первинний електронний документ (акт виконаних робіт/наданих послуг, видаткова накладна тощо) складається в момент здійснення господарської операції. Дата складання, зазначена як обов?язковий реквізит в первинному електронному документі, вважається датою належним чином оформленого первинного документа для цілей бухгалтерського та податкового обліку, за умови його підписання стороною, яка отримала цей електронний документ. Датою виникнення податкового зобов?язання з ПДВ та складання податкової накладної буде вважатися дата складання первинного документа, який містить відомості про господарську операцію, незалежно від дати накладання сторонами КЕП.

Відповідно до п.13.10. у випадку коли у договорі не встановлено строків підписання конкретного електронного документа, сторони погодили, що строк підписання такого документа у порядку, визначеному договором, становить 5 (п?ять) робочих днів з дати отримання електронного документа. У разі не підписання стороною електронного документа у строки, визначені відповідно до цього пункту договору, та ненадання мотивованої відмови у такий строк, електронний документ вважається підписаним такою стороною без зауважень. Мотивована відмова від підписання електронного документа надсилається через Систему електронного документообігу з використанням механізму відхилення електронного документа.

Згідно до п.13.11. момент отримання електронного документа стороною фіксується Системою електронного документообігу шляхом присвоєння такому електронному документу відповідного статусу, що дозволяє стороні яка його отримала, прийняти і підписати електронний документ або ж відхилити його із зазначенням відповідних зауважень та надіслати мотивовану відмову від підписання цього електронного документу.

У п.13.12. сторони домовилися, що електронний документ, підписаний КЕП та відправлений за допомогою Системи електронного документообігу, має юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, може бути представлений до суду як належний доказ та визнається рівнозначним документу на паперовому носієві.

Відповідно до п.13.13. підтвердження передачі електронних документів (відправлення, отримання тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного приймання-передачі таких документів уповноваженими представниками сторін і не вимагає додаткового доказування.

Згідно до п.13.14. сторони підтверджують, що всі КЕП, які використовуються ними для підписання електронних документів, належать їх уповноваженим представникам, та неправомірне чи помилкове накладання КЕП на електронний документ однією зі сторін не може бути підставою, для невизнання/оспорювання/невиконання нею таких підписаних електронних документів, що відправлені іншій стороні за допомогою Системи електронного документообігу. Усі ризики негативних наслідків неправомірного/помилкового накладання КЕП на електронний документ стороною покладаються на цю сторону.

Відповідно до п.13.15. у разі наявності створених ідентичних за документарною інформацією та реквізитами електронного документа та документа на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. У разі наявності розбіжностей за документарною інформацією або за реквізитами в електронному документі та в документі на папері, електронний документ має переважну силу.

В розділі 14 сторони погодили інші умови договору, зокрема що будь-які повідомлення за цим договором мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і направлені іншій стороні на її адресу, зазначену в розділі 15 договору, рекомендованим або цінним листом (з описом вкладення) з повідомленням про вручення або доведені до відома іншої сторони кур`єром під розписку та/або на електронну адресу , зазначену в п.14.12.цього договору (п.14.9.).

У п.14.12. сторони узгодили, що для надіслання повідомлення електронною поштою у випадках, передбачених цим договором, використовуються такі електронні адреси сторін: 14.12.1. електронна адреса покупця: .(п.14.12.1.); електронна адреса постачальника : ( п.14.12.2.)

Відповідно до п.14.13. невід`ємною частиною цього договору є наступні додатки : додаток №1 - специфікація (п.14.13.1.); додаток №2 - технічні та якісні характеристики товарів (п.14.13.2.) (т.1, а.с.11-22).

Згідно специфікації (додатку №1 до договору) сторони погодили : найменування товарів - панель полімерна для будівництва тимчасових доріг; виробника товарів - Ground-Mat K Land; технічні та якісні характеристики товарів - згідно додатку №2 до договору; одиниці виміру - шт.; кількість - 166; ціна за одиницю, без ПДВ, грн. - 64 495,54; загальна вартість без ПДВ, грн. - строк поставки (зазначається кількість календарних днів з дати укладання договору) - згідно заявки протягом 90 днів; місце поставки (відвантажувальні реквізити, поштова адреса місця поставки) - 08170, с. Юрівка, вул. Кооперативна,37,Київська обл., Києво - Святошинський район; гарантійний строк - 12 місяців (т.1, а.с.23).

Відповідно до технічних вимог і якісних характеристик предмета закупівлі «Конструкційні матеріали (панель полімерна для будівництва тимчасових доріг (ДК 021-2015-44110000-4) » погоджена кількість - 166 шт.; найменування та характеристики комплектності; назва та ідентифікаційний код підприємства виробника - Ningjin Hongbao Chemscal Sndustry Co., Ltd, код 101753F; країна виробництва - Китай; документ, що підтверджує технічні характеристики предмету закупівлі - технічна специфікація товару, сертифікат якості, сертифікат ISO 9001:2015, тощо ( т.1, а.с.24-26).

За твердженням позивача, 26.04.22р. його представником - Чернявською М.В. на електронну адресу ТОВ ВКФ «Укрніхром» - було направлено заявку на поставку №1 до договору № від 18.04.22р. із супровідним листом, в якому пропонувалося відповідачу не пізніше 30.04.22р. надати контактні дані представника або адміністратора зазначеного договору зі сторони постачальника та повідомити про вдале отримання та прийняття в опрацювання цієї заявки (т.1, а.с.28).

До матеріалів справи позивачем надано копію заявки на поставку №1 до договору № від 18.04.22р., в якій вказано про необхідність постачання конструкційних матеріалів (панель полімерна для будівництва тимчасових доріг ) в кількості 166 шт. за адресою поставки: Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Юрівка, вул. Кооперативна, 37; адміністратор договору - Чернявська М.В., e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; моб.тел. НОМЕР_1 (т1, а.с.27) та скріншот звіту про направлення електронного повідомлення: відправник - «info», відправлено - 26 квітня 2022 р. 11:51; отримувач - ; копія - Чернявська М.В.; тема - «товвих - 22-4250», вкладення - «товвих-22-4250.pdf;_(5).zip» (т.1, а.с.29).

21.11.2022 ТОВ ВКФ «Укрніхром» звернувся до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з листом вихідний №21.11.22-1, в якому проінформував покупця про стан виконання зобов`язань за вищенаведеним договором. Повідомив, що постачальник проходить процедуру засвідчення форс-мажорних обставин у ТПП України за проханням покупця; яка має бути розглянута у найближчий час. Окрім того, зазначив, що виробник товару вже прийняв замовлення і почав його виробництво, яке триватиме 40 днів, тобто до першої половини січня ( т.1, а.с.38).

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у відповіді від 21.11.2022 на вищезазначений лист ТОВ ВКФ «Укрніхром» вказав (поміж іншим) про те, що постачальник листом № 16.05.2022-2 від 16.05.22р. інформував покупця про настання обставин непереборної сили, проте наразі документального підтвердження не отримано. Інформував про зміст п.8.2. договору щодо порядку та строків повідомлення про настання форс-мажорних обставин та пропонував укласти додаткову угоду про продовження строку дії договору до 31.03.23 р. (т.1, а.с.39).

30.11.2022 сторони уклали додаткову угоду №1 до вищезазначеного договору, виклавши п.12.1. в наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання» (т.1, а.с.122).

27.12.2022 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» направив на адресу відповідача лист № ТОВВИХ-22-14154, в якому вказав, що покупцем було надано заявку на поставку (вих. № ТОВВИХ-22-4250 від 26.04.2022 р.), проте ТОВ ВКФ «Укрніхром» листом від 16.05.2022 повідомив про настання форс-мажорних обставин та триваючий процес оформлення відповідного сертифікату в ТПП України. Інформував постачальника, що станом на 27.12.2022 не здійснено жодної поставки, не надано документального підтвердження настання обставин непереборної сили та попереджав, що термін договору спливає 31.12.2022, та у разі невиконання або неналежного виконання ТОВ ВКФ «Укрніхром» своїх зобов`язань за договором можливе стягнення банківської гарантії забезпечення договору та застосування штрафних санкцій. Одночасно, зазначав, що закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання обов`язків за договором (т.1, а.с.40).

03.05.2023 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» направив на адресу відповідача лист № ТОВВИХ-23-5655, в якому зазначив (поміж іншим), що заявка на поставку товару булла направлена ТОВ «ВКФ «Укрніхром» листом № ТОВВИХ-22-4520 від 26.04.2022 з направленням її копії на електронну пошту - ; надана відповідачем копія сертифікату не містить посилання на номер договору, укладений між сторонами; отже не може вважатися належним доказом настання форс-мажорних обставин ( т.1. а.с.41-42).

26.05.2023 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» направив на адресу відповідача лист № ТОВВИХ-23-6746, в якому вказав про те, що станом на 26.05.2023 не здійснено жодної поставки товару та не надано належного підтвердження настання обставин непереборної сили, а тому відповідно до вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» договір «буде закритий 26.05.2023 р.» (т.1, а.с.44).

З урахуванням умов договору та вищенаведеної заявки кінцевим днем поставки товару на переконання позивача є 25.07.2022. Оскільки товар у вищезазначений строк не був поставлений, позивач надіслав відповідачу претензію №1 від 01.06.23 р. № ТОВВИХ-23-7210 про сплату штрафних санкцій у розмірі 3 263 267,94 грн. (т.1, а.с.31-32).

ТОВ ВКФ «Укрніхром» 07.07.2023 за вих. № 07/07-23 направило на адресу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» відповідь на претензію, в якій зазначило, що на адресу постачальника з дати укладання договору та до 24.04.23р. від покупця не надходило заявки на поставку товару, тобто 90-денний строк на поставку (згідно специфікації) не починав свій перебіг. Заявка на поставку товару булла надана постачальнику тільки наприкінці квітня 2023 після того, як останній відправив покупцю лист від 24.04.2023 № 24/04-23. Окрім того, вказував на те, що з 24.02.2022 на території України розпочалися масштабні бойові дії, що ускладнило умови ведення господарської діяльності. Незважаючи на ці обставини, ТОВ ВКФ «Укрніхром» здійснювало всі дії, які були направлені на виконання умов договору, зокрема неодноразово пропонувало покупцю змінити виробника замовленого товару на підприємство у Словенії. Зазначило, що в подальшому відразу після оформлення всіх необхідних документів надало покупцю сертифікат про форс-мажорні обставини від 24.04.2023 № 2300-23-2017, яким засвідчено факт настання форс-мажорних обставин по договору в період з 21.04.2022 по 31.03.2023, що унеможливлює поставку товару за специфікацією з країни виробництва - Китай. Тому вважало, що застосування до ТОВ ВКФ «Укрніхром» штрафних санкцій за невиконання умов договору внаслідок наявності форс-мажорних обставин є безпідставним. Також повідомило, що станом на теперішній час замовлення за договором на загальну суму 12 847 511,57 грн. готове до передачі у власність покупця, про що постачальник вже повідомляв відповідним листом, тощо. (т.1, а.с.34-35). На підтвердження направлення на адресу позивача цієї відповіді на претензію надано опис вкладення у цінний лист зі штампом Укрпошти 10.07.2023 (т.1,а.с.36).

06.12.2021 між ТОВ ВКФ «Укрніхром» ( Україна, покупець ) та Qingdao Ocean Land Industry Co.Ltd. (Китай, продавець) укладено договір № 87/1, за яким продавець зобов`язався поставити покупцю систему композитних плит Ocean - Land K-MAT ( т.1, а.с.117-120) На підставі виставленого Qingdao Ocean Land Industry Co.Ltd. інвойсу ( т.1, а.с.121) ТОВ ВКФ «Укрніхром» сплатив на користь продавця обумовлену суму грошових коштів в якості оплати за товар (т.1, а.с.121, зворотній бік).

Але, станом на час подачі цього позову товар відповідачем не було поставлено, що і стало причиною звернення ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до суду з позовом про стягнення з ТОВ ВКФ «Укрніхром» штрафних санкцій за не поставку товару.

Відмовляючи в задоволені позивних вимог суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлені до стягнення Позивачем штрафні санкції по Договору від 18.04.2022 № були нараховані в період дії форс-мажорних обставин, що підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 2300-23-2017 від 28.04.2023; Позивач не довів коли саме він надав Відповідачу заявку на поставку товару по Договору, як наслідок, залишився недоведеним факт порушення Відповідачем строків на поставку товару по Договору.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами розділу 7 укладеного сторонами договору поставки сторони погодили, види та розміри відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а саме: за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів , поставку яких прострочено та /або недопоставлена. А за прострочення поставки товарів понад 30 календарних днів постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 7 % вартості товарів, поставку яких прострочена та /або недопоставлена. Сплата пені та /або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (п.7.4.). На підставі цих пунктів договору позивач нарахував відповідачу за період з 26.07.2022 по 25.01.2023 899 325,81 грн. - штрафу та 2 363 942,13 грн. - пені.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав умови договору поставки та не здійснив поставку товару в обумовленому сторонами обсязі та строки.

Однак відповідач зазначає про те, що невиконання ним умов договору відбулося через настання обставин надзвичайного характеру, які він не міг передбачити на час укладення договору, на підтвердження чого надав сертифікат № 2300-23-2017 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 28.04.23р., виданий Запорізькою торгово-промисловою палатою на підставі ст.ст.14,141 ЗУ «Про торгово-промислові палати України», яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): обмеження діяльності компанії-виробника у зв`язку із надзвичайною екологічною ситуацією в провінції Шаньдун (Китайська Народна Республіка); Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Комерційній фірмі «Укрніхром» (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр. Пушкіна,буд.40Б ,) щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставка конструкційних матеріалів, а саме - панелей полімерних для будівництва тимчасових доріг, у кількості 166 шт., виробництва компанії Ground-Mat K Land, у термін до 25.07.2022 за договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 18.04.2022, укладеним з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (), відповідно до:

- договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 18.04.2022; додатку №1 (специфікація) до договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 18.04.2022;

- додатку №2 (технічні вимоги і якісні характеристики предмета закупівлі ) до договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 18.04.2022;

- заявки на поставку №1 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» № ТОВВИХ-22-4250 від 26.04.2022;

- договору № 87/1 від 06.12.2021 з Qingdao Ocean Land Industry Co.Ltd., з додатком №1;

- проформи - інвойсу від 18.02.2022;

- сертифікату Китайської палати міжнародної торгівлі № 234413ВО/000163 від 14.04.2023;

які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання -21 квітня 2022р., дата закінчення - 31 березня 2023 р. (т.1, а.с.130).

Як доречно зазначив суд першої інстанції, наведені докази свідчать про те, що відповідач отримав від позивача заявку на поставку товару №1 (вих. № ТОВВИХ-22-4250 від 26.04.2022); але встановити, коли саме ця заявка була отримана відповідачем не надається можливим оскільки позивач направляв її не в порядку, передбаченому умовами договору. (а.с 27-29 т. 1)

Так, розділом 13 сторони узгодили порядок здійснення електронного документообігу за договором, зокрема пунктом 13.1. сторони домовились про те, що з метою виконання умов Договору будуть здійснювати обмін документами, як електронними документами у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Під «обміном електронними документами» Сторони розуміють їх створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, підписання, використання тощо за допомогою Системи електронного документообігу, що визначена у п. 13.6. Договору.

Пунктом 13.13 визначено, що підтвердження передачі Електронних документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного приймання-передачі таких документів уповноваженими представниками Сторін і не вимагає додаткового доказування.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Колегія суддів зазначає, що на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України від 22.05.2003 № 851-ІV «Про електронні документи та електронний документообіг».

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Як вже зазначалось, 18.04.2022 між сторонами було укладено Договір, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця конструкційні матеріали (Панель полімерна для будівництва тимчасових доріг) (далі - Товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари.

Положеннями п. 1.2 Договору було погоджено, що найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації.

Згідно п. 5.1 Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

На виконання положень Договору між сторонами було підписано Специфікацію до Договору, відповідно до якої погоджено поставку Панелі полімерної для будівництва тимчасових доріг в кількості 166 шт. на загальну суму 12 847 511,57 грн. (дванадцять мільйонів вісімсот сорок сім тисяч п`ятсот одинадцять грн. 57 коп.). При цьому у Специфікації було встановлено строк здійснення відповідної поставки згідно заявки протягом 90 днів, тобто перебіг відповідного строку має початись після отримання Відповідачем заявки від Позивача.

До матеріалів справи позивачем надано копію заявки на поставку №1 до договору № від 18.04.2022, в якій вказано про необхідність постачання конструкційних матеріалів (панель полімерна для будівництва тимчасових доріг ) в кількості 166 шт. за адресою поставки: Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Юрівка, вул. Кооперативна, 37 ; адміністратор договору - Чернявська М.В., e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; моб.тел. НОМЕР_1 (т1, а.с.27) та скріншот звіту про направлення електронного повідомлення: відправник - «info», відправлено - 26 квітня 2022 р. 11:51; отримувач - ; копія - Чернявська М.В. ; тема - «товвих - 22-4250», вкладення - «товвих-22-4250.pdf;_(5).zip» (т.1, а.с.29).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронні документи і електронний документообіг" (далі-Закон) електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Доказів отримання електронних листів від Чернявської Марини Вікторівни на електронну пошту Відповідача матеріали справи не містять, що підтверджується відомостями з електронної пошти Відповідача за відповідний період, а надані Електронні листи не дозволяють встановити саме факт їх отримання Відповідачем. (а.с. 107-108 т. 1)

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Надана позивачем роздруківка електронної переписки з відповідачем (паперова копія знімка екрана комп`ютера) не є належним доказом відправлення позивачем та отримання відповідачем письмової заявки про надання послуг за Договором. З копії знімка екрана монітора комп`ютера не вбачається, лист якого саме змісту було відправлено на електронну адресу. Роздруківка електронної переписки не може вважатися електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні ч. 1 ст 5 Закона України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки не містить електронного підпису. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до 14.9 Договору будь-які повідомлення за цим Договором мають юридичну силу, якщо вини викладені письмово і направлені іншій Стороні на її адресу, зазначену в розділі 15 Договору рекомендованим або цінним листом (з описом вкладення) з повідомленням про вручення або доведені до відома іншої Сторони кур`єром під розписку та/або на електронну адресу, зазначену в п. 14.12 цього Договору.

З наданих позивачем документів вбачається, що направляв заявку на постачання замовленого товару відповідачу не в порядку, передбаченому умовами договору.

З огляду на викладене, надані позивачем електронні листи не можуть бути належним та допустимим доказом отримання (доведенням до відома) відповідачем Заявки по Договору.

Щодо форс-мажорних обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання - 21 квітня 2022р., дата закінчення - 31 березня 2023р. (т.1, а.с.130).

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»: Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за таке порушення, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Більш того, відповідно до п. 8.4 Договору сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

В матеріалах справи наявний сертифікат №2300-23-2017 від 28.04.2023 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Запорізькою Торго-промисловою палатою, яким засвідчено форс-мажорні обставини, що є належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин в період часу, який покриває період часу, за який позивачем нараховано штрафні санкції. (а.с 130 т 1) Та, відповідно, звільнення відповідача від відповідальності за невиконання умов договору поставки (стягнення неустойки та штрафу).

Доводи Позивача про неналежне повідомлення про настання форс-мажорних обставин є безпідставними, оскільки п. 8.3 Договору визначено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України / відповідного документу уповноваженого органу країни виробника Товару*, не позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

З огляду на вказане, відповідач не позбавлений можливості посилатись на форс-мажорні обставини.

До речі, п. 8.2 Договору визначено, що Сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажор) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строки їх дії підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати України та /або відповідним документом виданим уповноваженим органом країни виробника Товару*, де виникли дані обставини.

Таким чином, керуючись вказаними положеннями Договору Відповідачу достатньо було надати сам Сертифікат, що виданий на підставі сертифікату Китайської палати міжнародної торгівлі № 234413ВО/000163 та фактично яким було легалізовано його дію на території України.

Як вже зазначалось, матеріалами справи встановлена наявність форс-мажорних обставин, як наслідок, позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій є необґрунтованими.

З огляду на викладене інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин та не спростовують викладених вище висновків суду.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 у справі № 904/5557/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 у справі № 904/5557/23 - залишити без змін.

Витрати по оплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.12.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін