ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 рокуСправа № 912/3563/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/3563/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер", 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 26-Г

до відповідача Фізичної особи - підприємця Руссо Тетяни Вікторівни, АДРЕСА_1

про стягнення 120 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача - Гриценко Ю.В., адвокат, ордер серії АР №1113996 від 10.02.2023 (режим відеоконференції),

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (далі - ТОВ "Маркхолдер", позивач) до Фізичної особи - підприємця Руссо Тетяни Вікторівни (далі - ФОП Руссо Т.В., відповідач) про стягнення 120 000,00 грн збитків, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про незаконне використання ФОП Руссо Т.В. торгового знаку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за місцем здіснення господарської діяльності шляхом нанесення його на вивіску ювелірного магазину, що розташовується в місті Кропивницькому за адресою: вул. 50 років Жовтня, буд. 23/24, оскільки відповідачем не укладено відповідних ліцензійних договорів з власником знаку - ТОВ "Маркхолдер".

Ухвалою від 09.12.2019 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 21.12.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 20.01.2020 о 16:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

В підготовчому засіданні 20.01.2024 суд відклав підготовче засідання на 05.03.2020 о 14:30 год.

29.01.2020 відповідач подав суду відзив на позов, де просить визнати подання ТОВ "Маркхолдер" завідомо безпідставного позову і розцінити як зловживання процесуальними правами, а також зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок Господарського суду Кіровоградської області 12500 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат ФОП Руссо Т.В. на професійну правничу допомогу та інших витрат, які вона має понести у зв`язку з розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). Відповідач зазначає, що позивачем до позову не додано жодних доказів, які свідчили б про наявність у нього права на знак для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а також доказів порушення цього права відповідачем. Позивач повинен обґрунтувати причини неподання доказів наявності у нього прав щодо знака для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а також можливого порушення його прав з боку відповідача. Також позов не мітить жодних розрахунків завданих позивачу збитків з боку ФОП Руссо Т.В. з яких складаються позовні вимоги щодо стягнення 120 000 грн. Відкриваючи провадження у справі №912/3563/19 суд вказує на наявність у провадженні Господарського суду Кіровоградської області справи №912/3029/19 з аналогічними підставами позову, але з іншим предметом - заборона використання знака для товарів у послуг "УКРЗОЛОТО". Тому, на думку ФОП Руссо Т.В. подання позивачем позову у справі №912/3563/19 з аналогічними підставами, не підкріпленими жодними доказами щодо підстав доказування, але з іншими предметом - стягнення збитків, говорить про його штучний характер.

Ухвалою від 05.03.2020 суд зупинив провадження у справі №912/3563/19 до завершення розгляду справи №912/164/20 та набранням рішення у даній справі законної сили.

За розпорядженням керівника апарату господарського суду №158 від 10.06.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 912/3563/19, оскільки суддя Колодій С.Б., в провадженні якої перебуває справа № 912/3563/19, звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 04.06.2020 №1723/0/15-20. Справу передано судді Кабаковій В.Г.

Ухвалою від 15.06.2020 суд у складі судді Кабакової В.Г., поновив провадження у справі, прийняв справу № 912/3563/19 до свого провадження, зупинив провадження у справі № 912/3563/19 до завершення розгляду Господарським судом Кіровоградської області справи №912/164/20 та набранням рішення у даній справі законної сили.

Ухвалою від 22.08.2024 суд поновив провадження у справі №912/3563/19. Підготовче засідання призначив на 05.09.2024 о 12:00 год.

26.08.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав суду:

- заяву від 26.08.2024, де просить поновити строк для подання розрахунку суми витрат на надання правничої допомоги, прийняти заяву як заяву про намір стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у розумінні ч. 8 ст. 129 ГПК України,

- клопотання від 26.08.2024, де просить поновити строк на подачу доказів, долучити до матеріалів справи №912/3563/19, та прийняти в якості доказів наступні документи:

копію супровідного листа ФОП Матвійко І.В. б/н від 25.04.2022р. та платіжних доручень №111030 від 11.10.2019, №2709136 від 29.10.2019, №2709137 від 29.10.2019, №2709138 від 30.10.2019, №2709139 від 30.10.2019, №2709159 від 28.11.2019, №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, № 66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020;

копію листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020;

копії наказів ТОВ "Маркхолдер" №345/л від 01.07.2019, №213/л від 01.07.2020.

03.09.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду заяву від 03.09.2024, де просить прийняти до розгляду заяву про уточнення мотивувальної частини відзиву на позовну заяву у справі №912/3563/19 відносно заперечення обставин про право власності ТОВ "Маркхолдер" на торгову марку "Укрзолото" за свідоцтвом №124382 згідно рішення №25919 та відносно заперечення обставин про розмір заявлених збитків ТОВ "Маркхолдер" в сумі 120 000,00 грн. Приєднати до матеріалів справи №912/3563/19 копію рішення від 18.09.2019 та копію договору від 19.06.2019.

04.09.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав суду клопотання від 04.09.2024, де просить поновити строк на подачу доказів, долучити до матеріалів справи №912/3563/19 роздруківки з ЄДРСР рішень судів у справі №912/3562/19 від 14.07.2022, 23.11.2022, 23.02.2023, 11.05.2023.

04.09.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду:

- заяву від 04.09.2024, де просить залишити без руху позовну заяву ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Руссо Т.В. про стягнення 120000,00 грн збитків у вигляді упущеної вигоди. Встановити ТОВ "Маркхолдер" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання детального та обґрунтованого розрахунку позовних вимог в частині стягнення збитків, із зазначенням терміну незаконного користування торговою маркою, а також з посиланням на відповідні документи, які містять вказану інформацію,

- заяву від 04.09.2024, де просить зменшити розмір відшкодування у справі №912/3563/19 до 328,78 грн.

В підготовчому засіданні 05.09.2024 суд оголосив перерву до 16.09.2024 о 14:00 год.

Ухвалою від 16.09.2024 суд задовольнив заяву позивача від 26.08.2024 та поновив строк для подання розрахунку суми витрат на надання правничої допомоги зазначеного у такій заяві. Задовольнив частково клопотання позивача від 26.08.2024. Долучив до матеріалів справи докази, а саме: копії платіжних доручень №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, №66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020; копію листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020; копію наказу ТОВ "Маркхолдер" №213/л від 01.07.2020. Відмовив в задоволенні клопотання від 26.08.2024 в частині поновлення строку на подання копії наказу №345/л від 01.07.2019. Прийняв заяву відповідача від 03.09.2024 та долучив до справи копію рішення Мінекономіки реєстраційний номер 25921 від 18.09.2019 та копію договору про передачу права власності на знаки для товарів і послуг від 19.06.2019. Задовольнив клопотання позивача від 04.09.2024 та долучив до справи судові рішення у справі №912/3562/19. Відмовив в задоволенні заяви відповідача від 04.09.2024 про залишення позову без руху. Оголосив перерву в підготовчому засіданні до 02.10.2024 о 12:00 год.

Ухвалою від 18.09.2024 суд визнав необґрунтованою заяву від 17.09.2024 ФОП Руссо Тетяни Вікторівни про відвід судді у справі № 912/3653/19.

01.10.2024 через систему Електронний суд відповідачем подано заяву, що містить пояснення відносно заперечення факту комерційного використання ФОП Руссо Т.В. торговельної марки "Укрзолото" за свідоцтвом №124382 у будь - який спосіб у період з 24.10.2019 до 23.10.2020.

Також, 01.10.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав клопотання про визнання зловживання процесуальними правами від 01.10.2024.

Ухвалою від 02.10.2024 суд долучив до матеріалів справи пояснення відповідача від 01.10.2024. Відмовив у задоволенні заяви відповідача про визнання зловживання процесуальними правами від 01.10.2024. Продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Протокольною ухвалою від 02.10.2024 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні у справі № 912/3563/19 до 17.10.2024 о 14:00 год.

07.10.2024 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано додаткові пояснення у справі щодо права власності на торговий знак "Укрзолото" і розміру збитків в межах заявлених позовних вимог.

07.10.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав до суду заяву, за змістом якої просить, зокрема, вважати по тексту описової частини позовної заяви ТОВ "Маркхолдер" вірними номер будинку 23/34 за адресою: м. Кропивницький, вул. 50 років Жовтня та номер рішення №25921.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач посилається на те, що під час розгляду справи №№912/164/20 судом встановлено, що згідно інформації опублікованої у виданні у сфері інтелектуальної власності "Промислова власність" Бюлетень №19, 2019, Позивач є власником Торгового знаку згідно рішення №25921. Проте, в номері будівлі, в якій розташований ювелірний магазин, допущено описку в зазначенні номеру будинку: замість 23/34 помилково зазначено 23/24. Про вказану помилку, за твердженням позивача, свідчить постанова Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 №912/164/20, якою, зокрема, встановлено з урахуванням заяви позивача від 15.07.2022 правильною адресою місця розташування вказаного магазину є саме адреса: м. Кропивницький, вул. 50 років Жовтня (наразі Соборна), буд 23/34, що відповідає поданим доказам. На підтвердження зазначеного позивачем надано, зокрема, товарний чек від 24.10.2019 та розрахункову квитанцію серії АВБ №004702 від 24.10.20219, фото розміщення вивіски за місцем розташування торгової точки. Крім того, ТОВ "Маркхолдер" посилається на висновки експерта за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у справі №912/164/20.

15.10.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав до суду заяву, що містить пояснення відносно звільнення ТОВ "Маркхолдер" як позивача у справі №912/3563/19 від доказування одного випадку порушення згідно з товарним чеком від 24.10.2019 на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Також 15.10.2024 відповідач через систему "Електронний суд" подав заперечення на заяву позивача про виправлення описки від 07.10.2024. За твердженням відповідача, за змістом заяви про виправлення описки позивач змінює викладені у позовній заяві обставини відносно місця незаконного використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом №124382, відтак, просить відмовити в її задоволенні.

Ухвалою від 17.10.2024 суд прийняв до уваги заяву позивача від 07.10.2024 про виправлення описки і ухвалив вважати по тексту описової частини позовної заяви ТОВ "Маркхолдер" правильним номер будинку №23/34 по вул. 50 років Жовтня, м. Кропивницький. Долучив до матеріалів справи пояснення позивача від 07.10.2024 та пояснення відповідача від 15.10.2024. Закрив підготовче провадження у справі №912/3563/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.11.2024 о 14:00 год.

06.11.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву від 06.11.2024, де зазначив, що адвокат Шаповалов Д.В. у зв`язку з розірванням договору гонорар у сумі 12500,00 грн повернув. У даній справі правничу допомогу відповідачу надає адвокат Захарченко І.В., тому відповідач планує понести витрати на правничу допомогу в сумі 45000,00 грн, з яких розгляд справи в суді першої інстанції - 25 000,00 грн, розгляд справи в суді апеляційної інстанції - 10 000,00 грн, розгляд справи в суді касаційної інстанції - 10000,00 грн. Докази на обґрунтування судових витрат у справі №912/3563/19 будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

11.11.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву від 11.11.2024 з вимогами визнати зловживанням процесуальними правами дії ТОВ "Маркхолдер" щодо подачі позовної заяви №7603/5 від 29.11.2019 по справі №912/3546/19; залишити без розгляду позовну заяву №7603/5 від 29.11.2019 по справі 3912/3546/19.

11.11.2024 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні до 27.11.2024 о 14:00 год.

25.11.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву від 25.11.2024 з проханням стягнути по справі №912/3563/19 витрати на правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн, з яких 25 000,00 грн гонорар за представництво в суді першої інстанції.

27.11.2024 в судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду 27.11.2024 не скористався, уповноважених представників не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується участю представника в попередньому засіданні і узгодження з ним дати наступного засідання.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/3563/19 в судовому засіданні 27.11.2024 за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 27.11.2024 суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

За ст. 495 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Згідно норм Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг":

- набуття права на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг (ч. 3, 4 ст. 5),

- права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом (ч. 1, 2 ст. 16),

- використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки (ч. 4 ст. 16),

- свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою (ч. 5 ст. 16),

- власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки на підставі ліцензійного договору. Ліцензійний договір повинен містити, зокрема, інформацію про способи використання торговельної марки, територію та строк, на які дозволено її використання, та умову, що якість товарів і послуг, виготовлених чи наданих за ліцензійним договором, не буде нижчою якості товарів і послуг власника свідоцтва і він здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови. Договір про передачу права власності на торговельну марку і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами (ч. 8, 9 ст. 16),

- будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки (ч. 1, 2 ст. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, з-поміж інших способів, шляхом відшкодування збитків.

Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 22.11.2023 у справі № 912/164/20 заборонив Фізичній особі-підприємцю Руссо Тетяні Вікторівні використовувати будь-якими шрифтами та алфавітами позначення УКРЗОЛОТО, що є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 124382 від 25.06.2010 р., шляхом нанесення такого позначення на вивіски та їх розміщення під час пропонування для продажу та/або продажу продукції 14 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків.

За ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так суд у справі № 912/164/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" до Фізичної особи - підприємця Руссо Тетяни Вікторівни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заборону використання знаків для товарів та послуг, встановив такі обставини:

- ТОВ "Маркхолдер" належить право власності на торговий знак "УКРЗОЛОТО" (далі - Торговий знак), що зареєстрований зокрема для категорії товарів "Ювелірні вироби" (клас 14 міжнародний класифікатор товарів та послуг),

- право власності на знак засвідчується свідоцтвом №124382, зареєстрованим в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.06.2010,

- відповідно до інформації опублікованої у виданні у сфері інтелектуальної власності "Промислова власність" Бюлетень № 19, 2019, ТОВ "Маркхолдер" є власником Торгового знаку згідно рішення № 25921,

- ТОВ "Маркхолдер" стало відомо про незаконне використання Торгового знаку, а саме шляхом нанесення його на вивіску ювелірного магазину що розташовується в АДРЕСА_2 ,

- за місцем розташування ювелірного магазину, господарську діяльність з продажу ювелірних виробів здійснює ФОП Руссо Тетяна Вікторівна (ІПН НОМЕР_1 ),

- ТОВ "Маркхолдер" в підтвердження таких обставин надано товарний чек від 24.10.2019 р. та розрахункову квитанцію серії АВБ № 004702 від 24.10.2019 р., як в копіях, так і в оригіналі, фото розміщення вивіски за місцем розташування торгової точки,

- ФОП Руссо Т.В. з 01.12.2016 р. до 01.07.2021 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець з основним видом економічної діяльності - 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах,

- ФОП Руссо Т.В. орендувала частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору оренди від 01.01.2019 р. Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору, ціль оренди - розміщення відділу роздрібної торгівлі ювелірними виробами,

- за результатами проведеної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, про що складено висновок експерта від 30.09.2020 р. № 9564/20-53/20443/20-53, зазначено, що позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що використовується на вивісці ювелірного магазину під час пропонування ювелірних виробів до продажу: є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зареєстрованим за свідоцтвом України №124382 щодо споріднених товарів і послуг, визначених у Додатку до Висновку; є використанням знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України № 124382; є відтворенням знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України № 124382 від 25.06.2010 р.,

- за місцем розташування приміщення, в якому ФОП Руссо Т.В. здійснювалась торгівельна діяльність з продажу ювелірних виробів, розміщено вивіску з позначенням " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що підтверджено наступними письмовими доказами: товарним чеком від 24.10.2019 р., в якому зазначено " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та відомості про товар і його ціну, місця продажу: вул. 50 Років Жовтня 23/34; розрахунковою квитанцією серії АВБ № 004702 від 24.10.2019 р. про купівлю ювелірного виробу із підписом продавця та датою продажу, на якій зазначено податковий номер продавця - , який співпадає із реєстраційним номером облікової картки платника податків ФОП Руссо Т.В.; укладеним договором оренди приміщення від 01.01.2019 р. з метою оренди - розміщення відділу роздрібної торгівлі ювелірними виробами; основним видом економічної діяльності ФОП Руссо Т.В. згідно ЄДРПОУ - 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах,

- на час прийняття оскаржуваного рішення, фактично право власності на торгову марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" відчужило на користь АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" за Договором про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг) від 30.06.2021 р.

З урахуванням викладеного, станом на дату звернення до суду з даним позовом, Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" належало право власності на торгову марку "Укрзолото" для категорії товарів "Ювелірні вироби" (клас 14 міжнародний класифікатор товарів та послуг) за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 124382, зареєстрованим у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарі і послуг 25.06.2010, згідно рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №25921 від 18.09.2019, про що вказано у позові з урахуванням заяви позивача від 07.10.2024, яку суд оцінює як заяву про виправлення технічної помилки при складенні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

За п. 2 ч. 1 ст. 1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Однак у матеріалах справи відсутні докази передачі ТОВ "Маркхолдер" відповідачу права на користування на торгову марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом № 124382.

Тому використання відповідачем вказаної торгової марки є позадоговірним та без наявного дозволу. Відповідна обставина бездозвільного використання знака для товарів і послуг підтверджується постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 у справі № 912/164/20, якою суд заборонив ФОП Руссо Т.В. використовувати будь-якими шрифтами та алфавітами позначення УКРЗОЛОТО.

Згідно норм ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1). Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2).

За нормами ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Як вище зазначено за ч. 2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва завдану майнову шкоду шляхом відшкодування збитків.

За змістом ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У спорі протиправність поведінки Руссо Т.В. у бездозвільному користуванні знаком для товарів і послуг підтверджується вказаними обставинами та доказами, які установлені при розгляді справи № 912/164/20, а саме обставинами реалізації ювелірних товарів у магазині, в якому здійснювала господарську діяльність з продажу ювелірних виробів ФОП Руссо Т.В., під знаком для товарів і послуг УКРЗОЛОТО, який був розміщений на вивісці ювелірного магазину за адресою: м. Кропивницький, вул. 50 років Жовтня будинок 23/34. При цьому цим же судовим рішенням установлено, що ТОВ "Маркхолдер" не надавало ФОП Руссо Т.В. дозволу на використання відповідного знаку.

Оскільки, позивач є юридичною особою приватного права, яка створена з метою отримання прибутку, основним видом діяльності позивача, згідно Класифікатора видів економічної діяльності є лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами (код КВЕД 77.40), а джерелом доходу підприємством, є передання за ліцензійними договорами іншим суб`єктам господарювання невиключних майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності власником яких він є. Таким чином у випадку, якщо б права позивача не були порушені, за звичайних обставин підприємство могло б реально одержати з кожного укладеного договору з таким суб`єктом господарювання 120 000,00 грн доходу.

На підтвердження вказаного позивач надав укладений договір у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання, а саме: копію ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019, укладеного між ТОВ "Маркхолдер" та ФОП Матвійко І.В. з додатком.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору сума винагороди роялті Ліцензіата за один календарний рік, починаючи з 10.10.2019 (далі щорічно, відповідно) становить 120 000 (сто двадцять тисяч гривень 00 коп.) гривень без ПДВ.

Пунктом 3 Додатку №1 Сторони дійшли згоди щодо щорічного порядку здійснення розрахунків, а саме: вказаний у п. 2 даного Додатку №1 розмір винагороди Ліцензіат має сплатити Ліцензіарові до останнього місяця строку, в якому відбуватиметься використання Знаку, у безготівковій або у готівковій формі, у грошовій одиниці України гривні, будь-яким не забороненим законодавством України способом.

Отже, ціна позову визначена позивачем з ціни ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019, укладеного між позивачем та ФОП Матвійко І.В.

При цьому, факт сплати чи несплати винагороди ФОП Матвійко І.В. за таким ліцензійним договором позивачу не має суттєвого та вирішального значення для даної справи.

Поряд з цим, 14.07.2022 Господарський суд Кіровоградської області ухвалив рішення у справі № 912/3562/19 за позовом ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Колісник К.С. про стягнення 120000 грн збитків, яким позовні вимоги задовольнив.

Рішенням у справі № 912/3562/19 суд встановив, що ТОВ "Маркхолдер" відповідно до наказу №213/л від 01.07.2020 затверджено розмір винагороди роялті за використання торгового знаку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ": з 01 липня 2020 року суму винагороди роялті Ліцензіата за один календарний рік в тому ж розмірі, що діяв з 01 липня 2019 року до 01 липня 2020 року, а саме: 120 000 гривень, без ПДВ.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Руссо Т.В. не надала суду доказів невідповідності суми винагороди в умовах використання знаку для товарів і послуг у місті Кропивницькому, як і не надала доказів відсутності вини у бездозвільному використанні знаку для товарів і послуг УКРЗОЛОТО.

04.09.2024 відповідач через систему "Електронний суд" подав заяву з вимогою зменшити розмір відшкодування у справі №912/3563/19 до 328,78 грн.

В обґрунтування такої заяви відповідач зазначає, що у даній справі обставини стосуються спору щодо комерційного використання відповідачем торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом №124382 за фактом порушення - 24.10.2019. Позивачем в позовній заяві інших фактів комерційного використання відповідачем торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом №124382 не наведено. Визначений позивачем період за який стягуються збитки складає 1 рік або 365 днів. За розрахунком позивача 1 день комерційного використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом №124382 коштує 328,78 грн (120000,00/365). Розгляд даної справи триває майже 5 років. Протягом вказаного періоду відповідач припинила підприємницьку діяльність та попередній рік отримала дохід із заробітної плати у сумі 27000,00 грн. В поточному році розмір доходу відповідача не збільшився. Отже, стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди за фактом порушення 24.10.2019 комерційного використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом №124382 у розмірі вартості 1 дня такого використання в сумі 328,78 грн. надмірного тягаря для відповідача не становитиме.

У заяві відповідач просить зменшити розмір відшкодування на підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України, відповідно до якої суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Однак, вказана правова норма регулює відносини саме у разі заподіяння шкоди фізичною особою, а даний спір виник між суб`єктами господарювання та стосується господарських відносин, тому не підлягає застосуванню до даних правовідносин сторін у справі.

Тому заява від 04.09.2024 відповідача з вимогою зменшити розмір відшкодування у справі №912/3563/19 до 328,78 грн задоволенню не підлягає.

Отже, відповідач, використовуючи товарний знак без згоди власника позивача, позбавив його права одержати дохід у вигляді ліцензійного платежу, який він міг би отримувати, якби його право надавати згоду на використання товарного знаку не було порушено.

За звичайних обставин позивач міг би одержати від відповідача 120 000 грн доходу, про що свідчать ліцензійний договір укладений у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання та наказ позивача про встановлення розміру роялті протягом 2019-2020 років.

Також суд враховує, що спір між сторонами виник щодо стягнення збитків за фактом порушення Фізичною особою - підприємцем Руссо Тетяною Вікторівною при здійсненні комерційної діяльності використання торговельної марки.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, ч.9 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна позиція викладена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 912/837/19.

Отже, на дату розгляду справи по суті спір належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарської діяльності, зобов`язання за якою у відповідача із втратою її статусу як ФОП не припинились.

Крім того, 11.11.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву, де просить:

- визнати зловживанням процесуальними правами дії ТОВ "Маркхолдер" щодо подачі позовної заяви №7603/7 від 29.11.2019 по справі №912/3563/19,

- залишити без розгляду позовну заяву №7603/7 від 29.11.2019 по справі №912/3563/19.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що позовна заява №7603/7 від 29.11.2019 містить посилання на:

- обставину відносно бездозвільного використання відповідачем торгової марки "Укрзолото" у період з 24.10.2019 до 29.11.2019, на підтвердження якої позивачем не надано доказів;

- обставину відносно бездозвільного використання відповідачем торгової марки "Укрзолото" у період з 30.11.2019 до 23.10.2020, який на дату складення позовної заяви №7603/7 від 29.11.2019 не настав;

- обставину щодо вартості ліцензійного платежу за використання торговельної марки "Укрзолото" за свідоцтвом №124382, яку встановлено позивачем через 9 місяців після складення позовної заяви №7603/7 від 29.11.2019.

За таких обставин, позовна заява №7603/7 від 29.11.2019 відповідає ознакам завідомо безпідставного позову, що за приписами п. 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України є зловживанням процесуальними правами. В даному випадку дії ТОВ "Маркхолдер" щодо подачі позовної заяви №7603/7 від 29.11.2019 переслідують ціль - збагатитися.

Разом з тим, однією із засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

За приписами ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Критеріями завідомо безпідставного позову є його очевидна неправомірність, про що може свідчити подання позову всупереч наявних правових висновків у спірних правовідносинах, установлених суспільних і судових поглядах на них, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Для застосування п. 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України важливе практичне значення також має вказівка положень закону на "завідомість" подання безпідставного позову, яка свідчить про умисний (цілеспрямований) характер дій позивача та дає змогу відрізнити зловживання процесуальними правами від реалізації права особи на звернення до суду за судовим захистом.

У ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведеного слідує, що підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Водночас, суд перевіряє доводи позивача і, в залежності від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, доводи відповідача щодо подання позивачем завідомо безпідставного позову є необґрунтованими, зокрема, не свідчать про зловживання ТОВ "Маркхолдер" процесуальними правами в розумінні ст. 43 ГПК України, відповідно не можуть слугувати підставами для залишення позову без розгляду, більше того, суд вважає, що залишення позовної заяви без розгляду з наведених відповідачем підстав є у даному випадку обмеженням ТОВ "Маркхолдер" у доступі до правосуддя, порушенням принципу рівності та змагальності сторін.

Відтак заява від 11.11.2024 відповідача задоволенню не підлягає.

Таким чином, право особи на звернення до суду за захистом власних прав та інтересів являється непорушним, а наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог та їх обґрунтованість підлягають встановленню під час розгляду спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За викладених обставин, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з Руссо Т.В. збитків у розмірі 120 000,00 грн доведеними, обґрунтованими, підтвердженими вірогідними доказами та такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у даній справі.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже на підставі ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою відповідача, у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Руссо Тетяни Вікторівни ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035, і.к. 42772934) 120 000,00 грн, а також 1921,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу та представнику відповідача до Електронних кабінетів; відповідачу (пров. Рум`янцева, буд. 26, м. Кропивницький, 25009).

Повне рішення складено 09.12.2024.

Суддя В.Г. Кабакова