ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.11.2024 Справа №905/1713/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія», м.Одеса

до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Покровськ Донецької області

про: стягнення 531616,52грн боргу, 87971,61грн пені, 7952,40грн 3% річних, 150795,18грн інфляційних.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Грінлайн Хімія», м.Одеса, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (далі ПрАТ «АКХЗ»), м.Авдіївка Донецької області, про стягнення 531616,52грн боргу, 87971,61грн пені, 7952,40грн 3% річних, 150795,18грн інфляційних (позов поданий через систему «Електронний суд»).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов`язання оплатити товар, поставлений 15.02.2022 за договором поставки №01/06/20 від 01.06.2020, внаслідок чого наявні підстави для стягнення боргу і нарахування пені, 3% річних та інфляційних. Також зазначив, що відповідач не повернув йому другі примірники видаткових накладних та актів прийому-передачі на поставлений 15.02.2022 товар (соду кальциновану у загальній кількості 45т), чим порушив підп.2.2.4. п.2.2. договору поставки та порядок документообігу.

Ухвалами від 19.04.2024 (а.с.85-86) та від 21.06.2024 (а.с.152-153) суд за клопотаннями позивача (а.с.47-48, 79-80, 139-143, 148-149) витребував від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків докази (податкову звітність відповідача, пов`язану зі спірною поставкою).

За змістом наданих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відповідей №1706/5/32-00-51-01-07 від 29.04.2024 (вх.№01-35/735 від 01.05.2024, з додатком, з накладенням електронного підпису; а.с.91-99) та №2660/5/32-00-51-01-07 від 03.07.2024 (вх.№01-35/1040 від 03.07.2024, з накладенням електронного підпису; а.с.157-158) ПрАТ «АКХЗ» в декларації з податку на додану вартість та додатку №1 за період березень 2022 року (а.с.94-99) відобразило податковий кредит по постачальнику Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» за податковою накладною з періодом складання лютий 2022 року, обсяг постачання без ПДВ 11163,94грн, крім того ПДВ 2232,80грн. В інших деклараціях ПрАТ «АКХЗ» з податку на додану вартість та додатках №1 за період 15.02.2022 15.02.2023 не відображено податковий кредит по постачальнику Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» з періодом складання податкових накладних лютий 2022 року. В Міжрегіональному управлінні відсутня інформація щодо переліку включених податкових накладних в податкову звітність з ПДВ ПрАТ «АКХЗ», оскільки декларацією з податку на додану вартість не передбачено його надання.

Після відкриття провадження у справі відповідач надав відзив б/н від 01.05.2024 (вх.№07-07/4886/24 від 01.05.2024, з додатками, а.с.101-128), в якому повідомив, що у нього відсутні оригінали документів, які підтверджують факт поставки товару; з перших днів війни ПрАТ «АКХЗ» спрямував всі зусилля на збереження життя і здоров`я персоналу та збереження основних фондів заводу; переважну більшість виробничих потужностей законсервовано, зупинено основні виробничі цикли, з працівниками призупинено трудові договори; наразі виробнича діяльність підприємства майже повністю припинена, працівники, що не виїхали з міста, забезпечують безпеку та консервацію обладнання, виконують критичні ремонти. Вважає, що в даному випадку перебіг строку виконання грошового зобов`язання має починатись з моменту отримання ним рахунку та податкової накладної, а лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислової палати України є достатнім та належним доказом, який підтверджує неможливість належного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки внаслідок форс-мажорних обставин, наявність яких є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання. Просив відмовити в задоволенні позову, а у разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог, зменшити розмір пені та річних на 99%.

Після відкриття провадження у справі позивач надав відповідь б/н від 16.05.2024 на відзив (вх.№07-07/4668/24 від 16.05.2024, з додатками, а.с.129-138), у якій просив задовольнити позов повністю; зауважив, що під час досудового врегулювання спору починаючи з моменту виникнення заборгованості (21.02.2022) до останнього листування (29.06.2022) відповідач не повідомляв позивача про неотримання ним рахунків, відсутність у нього рахунків та податкових накладних. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про неотримання відповідачем документів, необхідних для оплати поставленого 15.02.2022 товару, що нібито унеможливило оплату; зобов`язання могло бути виконано у будь-який день з 15.02.2022 по 20.02.2022 (протягом 5-ти календарних днів з дати поставки), тож прострочення оплати відбулось до повномасштабного вторгнення РФ 24.02.2022, а посилання відповідача на неможливість виконати грошове зобов`язання з незалежних від нього причин є необґрунтованими.

На виконання ухвали від 21.06.2024 про витребування доказів відповідач подав до суду заяву б/н від 31.07.2024 (вх.№07-07/6934/24 від 31.07.2024, з додатками, а.с.159-168), в якій повідомив таке. У відзиві відповідач зазначав про відсутність у нього первинних документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Грінлайн Хімія» за договором поставки №01/06/20 від 01.06.2020, що пов`язано з веденням активних бойових дій в м.Авдіївка та на території ПрАТ «АКХЗ». 23.02.2024 через особистий електронний кабінет платника податків ПрАТ «АКХЗ» направило до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Державної податкової служби України повідомлення №01/03/29 від 23.02.2024 про неможливість з 24.02.2022 вивезти первинні документи платника податків з території ведення активних бойових дій (м.Авдіївка Донецької області) у зв`язку з військовою агресією РФ і ризиком для життя та здоров`я; після окупації м.Авдіївка можливість вивезення первинних документів у платника податків втрачена.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (Постачальник, позивач) та Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (Покупець, відповідач) уклали договір поставки №01/06/20 (далі Договір, а.с.14-15), згідно з п.1.1. якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити Товар, повне найменування якого, опис і характеристика, кількість, ціна та інші параметри містяться в специфікаціях на кожну окрему партію Товару, які є додатками до Договору і його невід`ємними частинами.

За умовами розділу 2 Договору Постачальник зобов`язався у встановлені Договором терміни поставити Товар до місця поставки, зазначеного Покупцем у відповідній заявці (підп.2.1.1. п.2.1.), а Покупець зобов`язався: направляти Постачальнику замовлення (заявку) у встановлені Договором терміни, підписувати вантажні та супровідні документи на Товар, своєчасно проводити оплату за отриманий Товар в порядку, передбаченому Договором (підп.2.2.2., 2.2.4., 2.2.5. п.2.2.).

Відповідно до п.3.5. Договору доставка Товару здійснюється силами і за рахунок Постачальника на умовах «до місця поставки», розвантаження товару здійснюється силами і за рахунок Покупця; місце та умови поставки зазначаються у відповідній специфікації на партію Товару.

Пункт 3.7. Договору передбачає, що доставка Товару відбувається автомобільним транспортом, якщо інше не обумовлено в специфікації на відповідну партію Товару.

За умовою п.3.8. Договору Покупець перевіряє поставлений Товар в момент його отримання:

- за кількістю відповідно до кількості, зазначеної в товарно-транспортних накладних;

- за якістю відповідно до наданого Постачальником сертифікату якості/сертифікату відповідності.

Приймання-передача Товару проводиться на підставі накладних, актів прийому-передачі, які підписуються в двох примірниках уповноваженими представниками обох сторін (п.3.10. Договору).

Згідно з п.3.11. Договору право власності на Товар, що поставляється, переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі Товару; датою поставки Товару вважається дата акта прийому-передачі; Постачальник може здійснювати передачу Товару окремими партіями (частинами) в кількості, що окремо узгоджується сторонами.

Пункт 3.12. Договору надає Постачальнику право призупинити поставку наступних партій Товару, якщо розрахунок за попередні партії не здійснено.

За умовою п.3.13. Договору Покупець має право пред`явити Постачальнику претензії щодо якості Товару протягом трьох календарних днів з дати поставки.

Згідно з п.4.5. Договору Товар підлягає оплаті за умовами, вказаними у специфікації до Договору.

За п.5.1. Договору Покупець зобов`язався в разі порушення термінів оплати за поставлений Товар оплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення і відшкодувати всі витрати, понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням Покупцем своїх зобов`язань за Договором, включаючи упущену вигоду і штраф, передбачений ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

В п.п.6.1., 6.2. Договору сторони домовились, що Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором; в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору за один місяць до закінчення його дії він вважається продовженим на кожен наступний календарний рік до 31 грудня на тих самих умовах.

Пункт 8.2. Договору передбачає обов`язок Постачальника надати Покупцю податкову накладну, складену в електронній формі за першою подією (отримання грошей чи відвантаження Товару).

Додатковими угодами №1 від 09.12.2020 та №4 від 16.12.2021 до Договору (а.с.16, 17) сторони продовжили строк дії Договору до 31.12.2021 та до 31.12.2022 відповідно (додаткові угоди №2 і №3 до Договору у матеріалах справи відсутні).

У Специфікації №14 від 10.02.2022 до Договору (далі Специфікація №14, а.с.18) сторони погодили найменування і виробника Товару, що підлягав поставці: сода кальцинована ASH DENS; кількість: 157,5т і толеранс: +/-10; ціну за 1т: 345дол. США без ПДВ, ціна формується в гривні по курсу НБУ на день формування документів і поставки Товару; умови поставки: автомобільним транспортом DDP склад Покупця, ПрАТ «АКХЗ» 86065 Донецька область, м.Авдіївка, пр.Індустріальний, 1 (згідно з Інкотермс-2010), транспортні витрати несе Постачальник; строк поставки: лютийквітень 2022 року, датою поставки вважається дата акта прийому-передачі; порядок поставки: партіями 1 машина (22,5т); строк оплати: протягом 5-ти календарних днів з моменту поставки Товару.

Договір, Додаткові угоди №1 від 09.12.2020 та №4 від 16.12.2021 і Специфікація №14 підписані представниками і скріплені печатками обох сторін.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс-2010) термін DDP поставка зі сплатою мита (... назва місця призначення) означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які «мита» на імпорт до країни призначення (під «митом» розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів).

За приписами ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу (далі ЦК) України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 629 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві (п.1. ч.1 ст.664 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. За загальним правилом, встановленим ч.2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку (абз.27 гл.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затв. Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Щодо боргу за поставлений Товар.

За змістом наявного у матеріалах справи електронного листування (а.с.19-21, 30) Покупець (в особі інженера відділу продажів ПрАТ «АКХЗ» Ємчицького Б.П.) 10.02.2022 замовив Постачальнику на 15.02.2022 поставку двох машин соди, а Постачальник направив на поштову скриньку Ємчицького Б.П.: 15.02.2022 сертифікат якості і відвантажувальні документи (видаткові накладні №175 і 176 від 15.02.2022, рахунки №125 і 126 від 15.02.2022, товарно-транспортні накладні) і 16.02.2022 акти прийому-передачі у відповідь на запит ОСОБА_1 такого змісту: «для оприбуткування потрібні терміново акти прийому-передачі на відвантаження двох машин соди 15.02.2022».

За дорученням позивача філія Дніпропетровський річковий порт АСК «Укррічфлот» відвантажила, а відповідач прийняв Товар (соду кальциновану) загальною вагою нетто 45т і загальною вартістю 531616,52грн з ПДВ за двома товарно-транспортними накладними (далі ТТН) б/н від 14.02.2022, а саме по 22,5т Товару на суму 265808,26грн з ПДВ за кожною ТТН (а.с.22, 26). Обидві ТТН містять: інформацію про те, що пунктами навантаження і розвантаження Товару відповідно є м.Дніпро, пл.Десантників, 5 та Донецька область, м.Авдіївка, Індустріальний проїзд, 1; відмітки уповноважених осіб Покупця про отримання соди кальцинованої (прізвища, підписи) і відтиски штампів ПрАТ «АКХЗ».

Відстань м.Дніпро м.Авдіївка Донецької області складає близько 270км тобто її можна подолати за 5год. Отже, підписуючи товарно-транспортні накладні без зазначення іншої дати, ніж вказана в них вантажовідправником, уповноважені особи Покупця підтвердили прийняття Товару в дату складання зазначених накладних (14.02.2022). Водночас у позовній заяві і відповіді на відзив позивач визначає датою поставки 15.02.2022, не надаючи щодо цього твердження будь-яких пояснень. Тож під час розгляду справи суд виходить з того, що 15.02.2022 Покупець у будь-якому випадку отримав Товар.

15.02.2022 позивач з посиланням на Договір виставив відповідачу рахунки №125 та №126, кожен на оплату 22,5т соди кальцинованої ASH DENSЕ (гранули) на суму 265808,26грн з ПДВ (а.с.24, 28).

Постачальник також склав, підписав і скріпив печаткою:

- видаткові накладні №175 і №176 від 15.02.2022 кожна на Товар сода кальцинована ASH DENSЕ (гранули) 22,5т вартістю 265808,26грн з ПДВ (а.с.23, 27), які містять таку інформацію: Постачальник ТОВ Грінлайн Хімія», Покупець ПрАТ «АКХЗ», посилання на Договір і рахунки на оплату (№125 та №126 від 15.02.2022 відповідно);

- акти прийому-передачі №33 і №34 від Постачальника ТОВ Грінлайн Хімія» Покупцю ПрАТ «АКХЗ» соди кальцинованої ASH DENSЕ (гранули) кожен на 22,5т Товару вартістю 265808,26грн з ПДВ (а.с.25, 29), які містять посилання на видаткові накладні (№175 і №176 від 15.02.2022 відповідно).

18.02.2022 позивач направив відповідачу оригінали товаросупровідних документів, на підтвердження чого надав експрес-накладну №1764 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», згідно з якою представник ПрАТ «АКХЗ» Ємчицький Б.П. отримав документи 21.02.2022 об 11:40год (а.с.136).

Постачальник 01.06.2022 зареєстрував податкові накладні (містять відмітку про доставку контрагенту, а.с.31-34), а 10.06.2022 подав податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с.35-41) за операцією поставки двох партій соди кальцинованої ASH DENSЕ (гранули).

За твердженням позивача (а.с.3) в порушення підп.2.2.4. п.2.2. Договору та порядку документообігу відповідач не повернув йому другі примірники видаткових накладних та актів прийому-передачі на поставлений 15.02.2022 Товар.

У зв`язку з порушенням відповідачем термінів оплати за поставлений 15.02.2022 Товар позивач на підставі п.п.3.12., 5.3. Договору призупинив поставку наступних партій Товару за Специфікацією №14 (а.с.3).

Факт отримання Товару за двома ТТН б/н від 14.02.2022 відповідач під час розгляду справи не заперечив та належними і допустимими доказами (як-от показами свідків) не спростував. Будь-які докази невідповідності зазначених у ТТН відомостей щодо кількості та/або якості Товару у матеріалах справи відсутні.

Суд бере до уваги, що у відзиві на позов відповідач не заперечує факт поставки Товару і не спростовує його лише повідомляє про відсутність у нього оригіналів документів, які підтверджують факт поставки, що саме по собі не є обставиною, яка звільняє від обов`язку оплатити отриманий Товар.

Суд також враховує, що поставка, за якою утворилась заборгованість, відбулась незадовго до повномасштабного вторгнення РФ на територію України. Отже, відсутність факту реєстрації відповідачем своїх податкових зобов`язань за поставкою, що є предметом цього спору, не спростовує факт існування заборгованості за отриманий Товар і не скасовує обов`язок оплатити Товар.

Крім того, зі змісту ч.1 ст.692 ЦК України, п.4.5. Договору (Товар підлягає оплаті згідно з умовами, вказаними в специфікації до Договору) та п.10 Специфікації №14 (строк оплати: протягом 5-ти календарних днів з моменту поставки Товару) випливає, що отримання Покупцем рахунка та податкової накладної не є умовою для оплати Товару, рівно як не є такою умовою й підписання Покупцем видаткових накладних і актів прийому-передачі.

Позивач стверджує, що поставлений Товар у загальній кількості 45т загальною вартістю 531616,52грн залишається неоплаченим, і іншого відповідач суду не довів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з ПрАТ «АКХЗ» 531616,52грн боргу за Договором є належним чином доведеною, правомірною, обґрунтованою та такою, що не спростована відповідачем і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені.

На підставі п.5.1. Договору позивач просить суд стягнути з відповідача 87971,61грн пені за період 21.02.2022 21.08.2022, наголошуючи, що на момент виникнення обов`язку оплатити поставлений Товар, а саме з 15.02.2022 по 21.02.2022 включно, обставини форс-мажору у відповідача відсутні.

Листом №04-5/18/17205 від 11.03.2022 (а.с.43-44) відповідно до п.7.1. Договору відповідач повідомив позивача про неможливість виконувати вчасно свої зобов`язання за Договором у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин введенням на території України воєнного стану.

Суд зауважує, що норми ЦК України про форс-мажор і умови розділу 7 «Форс-мажор» Договору не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки відповідач допустив прострочення оплати Товару до повномасштабного вторгнення тобто до настання для відповідача форс-мажорних обставин.

Перевіривши розрахунок пені (а.с.11), суд встановив, що він не суперечить вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч.6 ст.232 ГК Україні та п.5.1. Договору, але через недотримання припису ч.5 ст.254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний, днем закінчення строку є перший за ним робочий день) містить помилку у визначенні періоду нарахування. Так, з урахуванням умов п.10 Специфікації №14 та приписів ст.ст.253, 254 (ч.5) ЦК України відповідач мав розрахуватись за поставлений 15.02.2022 Товар до 21.02.2022 включно, оскільки 5-тий календарний день з моменту поставки Товару припав на неділю (20.02.2022). Відповідно прострочення оплати відбулось 22.02.2022.

Отже, на підставі приписів ст.549 ЦК України, ст.ст.216 218, 230 (ч.1) ГК України стягненню на користь позивача підлягає пеня в розмірі 87680,31грн, нарахована за період 22.02.2022 21.08.2022 на заборгованість в сумі 531616,52грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

За приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором та приписи ст.625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача 7952,40грн 3% річних, 150795,18грн інфляційних.

Суд перевірив розрахунок річних (а.с.9) та встановив, що він містить помилку у визначенні періоду нарахування, а саме: датою прострочення оплати визначено 21.02.2022, в той час як з підстав, викладених щодо періоду нарахування пені, датою прострочення є 22.02.2022. Отже, стягненню на користь позивача підлягають 3% річних в розмірі 7908,71грн, нараховані за період 22.02.2022 21.08.2022 на заборгованість в сумі 531616,52грн.

Суд перевірив розрахунок інфляційних (а.с.10) і встановив, що він є правомірним й арифметично правильним. Отже, стягненню на користь позивача підлягають інфляційні у розмірі 150795,18грн, нараховані на заборгованість в сумі 531616,52грн за період березень 2022 року листопад 2023 року.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені та 3% річних.

У відзиві (а.с.103, зворотній бік - а.с.104) відповідач просив зменшити розмір пені та 3% річних на 99%. На обґрунтування клопотання зазначив таке: вважає, що розмір заявлених до стягнення пені та 3% річних не є співмірним зі збитками, наявність яких позивач навіть не довів; у сукупності поведінка відповідача свідчить про добросовісне ставлення до спірної ситуації, тому стягнення значної для нього суми пені та 3% річних матиме негативні наслідки для його діяльності; надані до відзиву документи свідчать про те, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості розрахуватись за Товар. На підтвердження скрутного матеріального становища надав до відзиву копії наказів про зупинку виробничого циклу, про створення комісії з питань консервації основних засобів та про призупинення дії трудових договорів (а.с.105-124).

Позивач у відповіді на відзив (а.с.134) навів такі заперечення проти задоволення клопотання про зменшення пені та річних: їх розмір сукупно складає 95924,01грн і, на думку позивача, є цілком співмірним сумі боргу, а суперечлива поведінка відповідача спростовує його «добросовісне ставлення»; самі лише посилання на важкий фінансовий стан підприємства через військову агресію та пов`язані з цим наслідки без надання відповідних доказів (зокрема, фінансової звітності підприємства) не можуть бути підставою для зменшення розміру пені й річних; відповідач проігнорував пропозицію позивача оплатити борг без нарахування штрафних санкцій і врегулювати спір в досудовому порядку.

Розглядаючи клопотання, суд враховує аргументи обох сторін, а також те, що обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум пені і річних, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

В цьому рішенні суд встановив, що зобов`язання відповідача оплатити поставлений Товар виникло 15.02.2022, а з 22.02.2022 таке зобов`язання вважається простроченим. Отже, прострочення триває вже майже три роки, в той час як позивач нарахував інфляційні за рік і дев`ять місяців, а пеню і річні за півроку і не користувався правом збільшити позовні вимоги в цій справі.

Суд також враховує, що відповідач не обґрунтував, як саме збройна агресія РФ та бойові дії в м.Авдіївка вплинули на виконання зобов`язання оплатити Товар, оскільки самі по собі такі події не свідчать про відсутність коштів на рахунках ПрАТ «АКХЗ» і не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавили відповідача можливості виконати зобов`язання з оплати.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач надав до відзиву документи, які підтверджують вплив військової агресії на здійснення ним господарської діяльності за місцезнаходженням його виробничих потужностей, але не свідчать про скрутне матеріальне становище відповідача.

Так, в адресованому Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Державній податковій службі України повідомленні №01/03/29 від 23.02.2024 ПрАТ «АКХЗ» про неможливість вивезення первинних документів зазначено: «ПрАТ «АКХЗ» повідомляє про неможливість вивезення майже всіх первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на території (м.Авдіївка), на якій ведуться активні бойові дії, в т.ч. первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, за період з 2011 року до 28.02.2023 року» (а.с.161-162).

Водночас за змістом п.69.28 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України подання платником податків до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів не звільняє такого платника податків від обов`язку подавати податкову звітність, в т.ч. за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні.

Оцінивши надані сторонами докази; врахувавши загальний розмір заявлених до стягнення пені і річних, а також те, що відповідач допустив прострочення оплати Товару до повномасштабного вторгнення тобто до настання об`єктивних обставин форс-мажорного характеру; взявши до уваги відсутність у матеріалах справи документально підтверджених відомостей про майновий стан товариства-відповідача (зокрема, податкова звітність (баланси, звіти про фінансові результати) за 2022 2023 роки та І півріччя 2024 року); керуючись основними засадами цивільного законодавства (справедливість, добросовісність та розумність), суд дійшов висновку, що у даному випадку підстави для зменшення розміру пені і річних відсутні.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в сумі 11670,02грн.

Переплачена сума судового збору в розмірі 0,01грн може бути повернена з Державного бюджету України ухвалою суду на підставі відповідного клопотання позивача згідно з приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.2, 7, 13, 14, 74, 76-80, 86, 129, 165 (ч.4), 210, 233, 236-238, 240 (ч.ч.4, 5), 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія», м.Одеса, до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Покровськ Донецької області, про стягнення 531616,52грн боргу, 87971,61грн пені, 7952,40грн 3% річних, 150795,18грн інфляційних задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (85300, Донецька область, Покровський район, м.Покровськ, вул.Торгівельна, буд.106-А, каб.107; ідентифікаційний код 00191075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (65048, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.26, оф.146; ідентифікаційний код 41404234) 531616,52грн боргу, 87680,31грн пені, 7908,71грн 3% річних, 150795,18грн інфляційних, 11670,02грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.12.2024.

Суддя О.М. Шилова

надр. 1 прим. у справу