У Х В А Л А

03 грудня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/794/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про заміну стягувача у наказах суду у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт»,

, пр. Миру, 233, м. Чернігів, 14007

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Колісника Дмитра Сидоровича,

ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 31 341,74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Колісника Дмитра Сидоровича, у якому позивач просив суд стягнути з відповідача 31 341,74 грн, з яких 25 812,64 грн основної заборгованості зі сплати орендної плати, 2182,86 грн інфляційних втрат, 628,62 грн - 3% річних та 2717,27 грн пені.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.09.2021 у справі №927/794/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 скасовано рішення суду від 27.09.2021 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ФОП Колісника Дмитра Сидоровича на користь позивача 25 812,64 грн основної заборгованості зі сплати орендної плати, 1600,55 грн пені, 2182,86 грн інфляційних нарахувань, 628,32 грн 3 % річних, 2179,20 грн судового збору, а також 3268,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 Господарський суд Чернігівської області видав відповідні накази від 02.06.2022.

15.11.2024 ТОВ ім. Шевченка через підсистему «Електронний суд» подало до суду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, у якій просить замінити стягувача ТОВ «Етнопродукт» на ТОВ ім. Шевченка у наказах від 02.06.2022.

Подана заява обґрунтована тим, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ ім. Шевченка №28/24 від 31.07.2024 затверджено передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів ТОВ «Етнопродукт» шляхом його реорганізації приєднання до ТОВ ім. Шевченка та постановлено, що ТОВ ім. Шевченка () є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ТОВ «Етнопродукт» (). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №48 щодо ТОВ «Етнопродукт» 08.08.2024 до реєстру внесено запис №031015784 про припинення ТОВ «Етнопродукт» шляхом приєднання, а також до реєстру внесено запис №033000102 «Відомості про юридичну особу, правонаступником якої є юридична особа, у разі приєднання», тобто приєднання ТОВ «Етнопродукт» до ТОВ ім. Шевченка. Оскільки на даний час всі права та обов`язки ТОВ «Етнопродукт» перейшли до ТОВ ім. Шевченка, останній вбачає необхідність у здійсненні заміни стягувача у наказах про примусове виконання рішення від 02.06.2022 у справі №927/794/21 з ТОВ «Етнопродукт» на ТОВ ім. Шевченка.

Ухвалою суду від 22.11.2024 цю заяву прийнято до розгляду, а її розгляд призначено на 03.12.2024 на 11:30. Також цією ухвалою повідомлено боржника та заінтересовану особу про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

Ухвала суду від 22.11.2024 була направлена боржнику та заінтересованій особі засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 ГПК України).

Боржник та заінтересована особа були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, але у судове засідання 03.12.2024 не з`явились.

Зважаючи на те, що неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд вважав за можливе розглянути заяву за відсутності представників боржника та заінтересованої особи.

Розглянувши подану ТОВ ім. Шевченка заяву про заміну стягувача у наказах суду, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 52 ГПК України в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми права суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою, відноситься до переліку осіб, визначених частиною другою статті 334 ГПК України, та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ГПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2020 зі справи №15/148-10-4045, від 02.04.2021 зі справи №34/16, від 21.05.2021 зі справи №922/1995/17.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

У разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц (провадження №61-16634сво19) дійшов висновку про те, що у статтях 104 та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №922/347/21, від 16.03.2023 у справі №922/3979/21 та від 08.06.2023 у справі №911/343/22.

Отже, при приєднанні має місце універсальне правонаступництво

При цьому чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

Суд також враховує, що відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11.07.2012 у справі №6-65цс12, а також Верховного Суду, викладеній в постановах від 20.02.2018 у справі №920/608/17, від 20.11.2018 у справі №925/1143/17, від 18.03.2021 у справі №917/462/20, виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 ЦК України, ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам-правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 ЦК України). У розумінні зазначених норм закону приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. У разі приєднання на підставі передавального (а не ліквідаційного) акта орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, виключає юридичну особу, яка припинила діяльність, з державного реєстру. Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі (стаття 107 ЦК України).

Суд встановив, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ ім. Шевченка від 31.07.2024 №28/24 прийнято рішення, зокрема, про затвердження Передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів ТОВ «Етнопродукт» №1 від 31.07.2024 з усіма додатками до нього та актами приймання-передачі, поданого комісією з припинення ТОВ «Етнопродукт», шляхом його реорганізації приєднання до ТОВ ім. Шевченка; постановлено, що ТОВ ім. Шевченка є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ТОВ «Етнопродукт».

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка є правонаступником майнових прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» з моменту затвердження даного Передавального акта, а саме - з 31.07.2024.

За наведених обставин, суд вважає, що заява ТОВ ім. Шевченка про заміну стягувача його правонаступником у наказах від 02.06.2022 підлягає задоволенню.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини ухвали була підписана судом 03.12.2024 у нарадчій кімнаті без їх проголошення.

Керуючись ст. 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про заміну стягувача у наказах суду задовольнити.

2. Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» () його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (, вул. Тарасевича, 1Б, с. Тараса Шевченка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15054) у наказах Господарського суду Чернігівської області від 02.06.2022 у справі №927/794/21:

- про стягнення з Фізичної особи-підприємця Колісника Дмитра Сидоровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» (, пр. Миру, 233, м. Чернігів, 14007) 25 812,64 грн основної заборгованості зі сплати орендної плати, 1600,55 грн пені, 2182,86 грн інфляційних нарахувань, 628,62 грн - 3% річних, та 2179,20 грн судового збору;

- про стягнення з Фізичної особи-підприємця Колісника Дмитра Сидоровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» (, пр. Миру, 233, м. Чернігів, 14007) 3268,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 09.12.2024.

Суддя В. В. Шморгун