РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2024Справа № 910/12111/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ"

про стягнення 247918,92 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" про стягнення 247918,92 грн, з яких: 118409,04 грн - пеня, 129509,88 грн - штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № від 17.07.2023.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/12111/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

22.10.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

29.10.2024 через систему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов п.4.1. договору № від 17.07.2023 та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору, відповідач взяв на себе зобов`язання виконати визначені договором роботи у строк протягом 180 календарних днів з дати укладення договору, тобто до 15.01.2024, оскільки 13.01.2024 є вихідним днем.

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в №№1-14 та актів вартості устаткування до них від 20.03.2024, загальною вартістю 1850141,20 грн, замовник прийняв роботи 20.03.2024, відповідно прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором склало 64 дні.

Посилаючись на те, що відповідач допустив порушення виконання зобов`язання в частині порушення строків виконання робіт, позивач нарахував на підставі п.10.2. договору 118409,04 грн - пені (період нарахування з 16.01.2024 по 19.03.2024, нарахування здійснено за кожним актом окремо) та 129509,88 грн - штрафу.

24.05.2024 позивач звернувся до відповідача із претензією №1 ТОВВИХ-24-7311 від 16.05.2024, в якій вимагав сплатити штрафні санкції 247918,92 грн. Проте, відповідач відповіді на претензію позивача не надав, нараховані суми пені та штрафу не сплатив.

Оскільки відповідач не сплатив нараховану суму штрафних санкцій Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" 247918,92 грн, з яких: 118409,04 грн - пеня, 129509,88 грн - штраф.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те що у період з 13.10.2023 по 22.12.2023 відповідач фактично закінчив виконання робіт та вчасно до передбаченого договором кінцевого терміну (до 15.01.2024) передав результати робіт та відповідну документацію позивачу. Однак, відтермінування дати підписання позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт виникло внаслідок необґрунтованої затримки прийняття робіт зі сторони позивача, які слід кваліфікувати як прострочення кредитора, відповідно до статті 613 Цивільного кодексу України, внаслідок якого виникло прострочення відповідача. У зв`язку із чим, відсутні підстави для притягнення ТОВ "ПРОМАТОМ" до господарсько-правової відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій.

На обґрунтування позиції щодо наявності прострочення кредитора, відповідач посилається на таке:

позивачем не було дотримано положень п.7.1.4. договору, ст.850 Цивільного кодексу України, п.18, 29, 30 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 щодо належного та своєчасного виконання власних зобов`язань, передбачених договором, а також щодо сприяння відповідачу у виконанні робіт, що призвело до затягування строків виконання робіт;

за результатами проведеного 03.08.2023 та 04.08.2023 працівниками відповідача спільно з представниками позивача огляду об`єктів будівництва встановлено невідповідності технічних рішень, зазначених в додатку № 1 до договору, та кошторисної документації фактичному об`єму робіт, який необхідно виконати на об`єктах, у зв`язку із чим 17.08.2023 було направлено позивачу листа "Про невідповідність технічних рішень" (вих. № 507 від 17.08.2023) з проханням розглянути можливість внесення змін до технічних рішень та кошторисної документації та надати рішення замовника щодо подальшого виконання робіт на зазначених об`єктах;

22.08.2023 було отримано лист позивача (вих. № ТОВВИХ-23-11466 від 21.08.2023) з пропозицією провести спільну нараду з цих питань, однак, зазначена нарада представників позивача та відповідача так і не відбулась;

бездіяльність ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" призвела до невизначеності чіткого переліку, складу та обсягів робіт, які мало виконати ТОВ "ПРОМАТОМ" на об`єктах, до невідповідності технічних рішень та кошторисної документації фактичним обсягам робіт, які необхідно виконати на об`єктах для їх належного ремонту, що призвело до неможливості відповідача приступити до негайного виконання робіт та як наслідок - до затягування строків виконання робіт за договором з вини позивача;

відповідач у період з грудня 2023 року по лютий 2024 року неодноразово завантажував у "Систему зовнішнього обігу електронних документів "DEALS" акти приймання виконаних будівельних робіт;

10.01.2024 листом вих.№ 030 від 10.01.2024 відповідач надіслав на розгляд позивачу документи, складені за результатами виконання робіт, а саме: довідку про вартість виконаних будівельних робіт (Форма № КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма № КБ-2в) 14 шт., акти вартості устаткування, придбання якого покладено на підрядника 14 шт.;

листом вих.№ 149 від 12.02.2024 засобами поштового зв`язку надіслав позивачу документи про приймання результатів виконаних будівельних робіт (в тому числі акти приймання виконаних будівельних робіт по всім об`єктам та довідку про вартість будівельних робіт та витрати);

позивач відмовлявся від підписання актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт надісланих відповідачем в Системі зовнішнього обігу електронних документів "DEALS" за формальних та необґрунтованих підстав, що за доводами відповідача підтверджується Актом № 5 приймання - будівельних робіт за лютий 2024 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2024, які відповідач завантажував до "DEALS", а також скріншотами з Системи "DEALS" з підставами відхилення, датовані 12.02.2024.

Також відповідач посилається на те, що відповідно до п.10.9.1. договору передбачено, що підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 98 464,67 грн. Так, 13.03.2024 ТОВ "ПРОМАТОМ" було отримано від AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" повідомлення-вимогу (вих. № 03-9/02/897 від 13.03.2024), в якій банк вимагав від ТОВ "ПРОМАТОМ" відшкодування фактично сплаченої за гарантією суми у розмірі 98464,67 грн.

18.03.2024 відповідач перерахував AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" в якості відшкодування коштів, сплачених за банківською гарантією №1995/23-ГВ від 14.07.2023 суму у розмірі 98 464,67 грн, згідно платіжної інструкції № 168 від 18.03.2024.

Відповідач стверджує, що в порушення приписів ст.61 Конституції України, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму штрафних санкцій без вирахування 98464,67 грн - суми, що вже була йому сплачена АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" та в подальшому відшкодована банку відповідачем згідно банківської гарантії № 1995/23-ГВ від 14.07.2023 за невиконання умов договору № від 17.07.2023.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

17.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (відповідач, підрядник) укладений договір № (далі - договір), відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору, зобов`язується на свій ризик надати послуги: Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт підстанцій розподільних установок зовнішніх електричних мереж об`єктів Бердичівського ЛВУМГ), відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору (п.1.1. договору).

Згідно із п.1.2. договору, склад, обсяги, вартість робіт та строки визначенні технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 08.02.2024) загальна вартість виконуваних робіт за цим договором, що є ціною договору згідно із договірною ціною (додаток №2) становить: 1850141,25 грн, в тому числі ПДВ 20% 308356,87 грн.

У п.4.1. договору сторонами погоджено, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (додаток №3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.4.3. договору датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

Пунктом 5.1. договору визначено, що передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пункту 7.3.1. договору підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток №3) строки роботи відповідно до технічних вимог та характеристик (додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації.

У пункті 10.1 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 10.2 договору встановлено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожний день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Оскільки згідно із п.4.1 договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору підрядник зобов`язаний виконати роботи "Ремонт підстанцій розподільних установок зовнішніх електричних мереж об`єктів Бердичівського ЛВУМГ" протягом 180 календарних днів з дати укладання договору, то останнім днем строку є 15.01.2024 (оскільки 180-й день 13.01.2024 припадає на суботу та відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України днем закінчення строку є перший за ним робочий день, тобто 15.01.2024).

На виконання умов договору відповідач виконав підрядні роботи загальною вартістю 1850141,20 грн, які прийняті замовником, що підтверджується актами №1-14 приймання виконаних будівельних робіт від 20.03.2024 та актами вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт від 20.03.2024, а саме:

актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 63759,82 грн та актом вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт (додатково до акту №1) на суму 718884,34 грн;

актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 45539,40 грн та актом (додатково до акту №2) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 45647,63 грн та актом (додатково до акту №3) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 44502,43 грн та актом (додатково до акту №4) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 47170,37 грн та актом (додатково до акту №5) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 33536,60 грн та актом (додатково до акту №6) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №7 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 38432,38 грн та актом (додатково до акту №7) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 115370,99 грн та актом (додатково до акту №8) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 30153,91 грн та актом (додатково до акту №9) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №10 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 110462,92 грн та актом (додатково до акту №10) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №11 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 84141,90 грн та актом (додатково до акту №11) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №12 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 30303,98 грн та актом (додатково до акту №12) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн;

актом №13 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 56972,53 грн та актом (додатково до акту №13) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 133259,22 грн;

актом №14 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 36390,70 грн та актом (додатково до акту №14) вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт на суму 718884,34 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідач у строк, встановлений в п.4.1 договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт), роботи не виконав, внаслідок чого позивач на підставі п.10.2. договору нарахував штрафні санкції у вигляді пені у сумі 118409,04 грн (період нарахування з 16.01.2024 по 19.03.2024, нарахування здійснено за кожним актом окремо) та штрафу у сумі 129509,88 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою, є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст.254 ЦК України).

Судом встановлено, відповідно до п.4.1 договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору відповідач зобов`язаний виконати роботи "Ремонт підстанцій розподільних установок зовнішніх електричних мереж об`єктів Бердичівського ЛВУМГ" протягом 180 календарних днів з дати укладання договору. Відтак, останнім днем строку виконання робіт з урахуванням приписів ч.5 ст.254 ЦК України є 15.01.2024.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У розумінні статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання, може полягати, зокрема, у невиконанні зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання.

При цьому за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджено наявними у матеріалах справи актами №1-14 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року та актами вартості устаткування, придбання якого покладено на виконання робіт відповідач виконав, а позивач прийняв роботи на загальну суму 1850141,20 грн 20.03.2024.

З огляду на строки встановлені п.4.1 договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору, враховуючи те, що згідно із п.5.1., 5.3, 6.18 договору передача виконаних робіт відповідачем і прийняття їх позивачем оформлюється актами приймання виконаних робіт, роботи прийняті позивачем у порядку встановленому договором та між сторонами підписані акти приймання виконаних будівельних робіт, відповідач є таким, що виконав роботи на загальну суму 1850141,20 грн 20.03.2024 та відповідно допустив порушення зобов`язання з виконання робіт у строки встановлені договором.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, посилається на приписи статті 613 Цивільного кодексу України та стверджує, що затримка строків виконання робіт виникла внаслідок прострочення позивача у справі.

Оцінюючи наведені відповідачем заперечення, дослідивши представлені сторонами у матеріали справи докази, судом встановлено таке.

У п.6.5. договору встановлено, що сторони у тижневий термін після підписання договору визначають осіб, які уповноважені представляти їх інтереси при виконанні цього договору, про що письмово інформують одна одну з визначенням повноважень таких осіб сторони письмово інформують одна одну, протягом 3 (трьох) робочих днів з дня такої зміни.

Відповідно до пп.7.3.3 п.7.3 договору підрядник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання цього договору надати замовнику заяву за встановленою формою та необхідний перелік документів для отримання допуску персоналу підрядника відповідно до вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

У пп.7.3.3 п.7.3 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за цим договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також заходи, необхідні для їх усунення.

Суд зазначає, що зі змісту долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що сторонами у справі здійснювалося листування щодо належного виконання умов договору.

Так, згідно із матеріалами справи на виконання пункту 6.5 договору щодо письмового повідомлення підрядника про визначення уповноважених осіб замовника, на електронну пошту відповідача, зазначену в п.14.13.2, розділу 15 договору, позивач надіслав лист №7306ВИХ-23-951 від 21.07.2023, в якому навів перелік осіб, уповноважених представляти інтереси замовника під час виконання договору.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач для отримання допуску персоналу звернувся до позивача лише із заявою від 28.08.2023 вих.№536. За результатами розгляду заяви відповідача №536 від 28.08.2023 про надання допуску для виконання робіт, позивач виявив зауваження щодо документального оформлення перевірки знань працівників підрядника з питань технічної експлуатації електроустановок споживачів у відповідального за безпечне проведення робіт, про що повідомив відповідача листом №7306ВИХ-23-1207 від 05.09.2023. У подальшому, після надання відповідачем документів, позивач листом від 14.09.2023 №7306ВИХ-23-1278 повідомив про надання дозволу на початок робіт.

У відповідь на лист ТОВ "ПРОМАТОМ" №507 від 17.08.2023 стосовно невідповідності технічних рішень по договору, позивач направив відповідачу лист №ТОВВИХ-23-11466 від 21.08.2023, яким було запропоновано провести спільну нараду 22-23 серпня. Однак, за поясненнями позивача відповідь на зазначену пропозицію від відповідача не надходила. Протилежного матеріали справи не містять.

У той же час, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що його уповноваженим працівникам не було оформлено допуски та/або їх не було допущено до виконання робіт при їх фактичному прибутті на об`єкт, де виконувались роботи.

Крім того, відповідно до статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Однак, зі змісту долучених сторонами до матеріалів справи доказів не вбачається ухилення позивача від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, у тому числі щодо надання документів, допуску до об`єкту чи додаткової інформації, що унеможливлювало своєчасне виконання відповідачем робіт за договором.

З приводу доводів відповідача про своєчасне виконання ним робіт за договором, а також надання позивачу актів 10.01.2024 та 12.02.2024, то суд зазначає, що як вже встановлено вище, датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником у порядку, передбаченому розділом 5 цього договору; передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін (п.4.3, п.5.1 договору). Виходячи з погоджених сторонами умов договору, дати приймання-передачі замовником та підрядником виконаних робіт, які зафіксовані у відповідних актах вважаються відповідно до положень договору датами закінчення виконаних робіт. Отже, відповідач виконав, в позивач прийняв роботи 20.03.2024, а тому доводи відповідача щодо своєчасного виконання робіт, у тому числі у строки, зазначені в нарядах-допусках не відповідають дійсним обставинам справи.

Разом з тим, відповідач не надав доказів направлення позивачу листа №030 від 10.01.2024 про направлення для розгляду актів виконаних робіт, а тому вказаний лист не підтверджує факту направлення позивачу актів.

Щодо направлення актів листом вих.№149 від 12.02.2024, то суд зауважує, що як вже встановлено вище, датою виконання відповідачем робіт та їх прийняття позивачем є 20.03.2024, доказів погодження сторонами актів від 09.02.2024 та прийняття робіт 09.02.2024 суду не надано. При цьому належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач ухилявся від прийняття робіт відповідач суду не надав. Долучені до відзиву роздруківки повідомлень (як зазначає відповідач з системи "DEALS") щодо відхилення актів не приймаються судом як належні та допустимі докази, оскільки з наданих роздруківок неможливо ідентифікувати відправника та отримувача повідомлення, не можливо встановити, щодо якого листа чи документа стосується зміст наданого повідомлення, і взагалі не вбачається, що відповідне повідомлення було надіслане у програмі "Система зовнішнього обігу електронних документів "DEALS".

З урахуванням наведеного, наведені відповідачем у відзиві доводи щодо прострочення кредитора та своєчасного виконання робіт є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч.2 ст.217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 10.2. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (додаток №3), до відповідача застосовуються штрафні санкції у вигляді пені розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожний день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

При цьому суд зазначає, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України (п.7.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (п.7.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

Оскільки факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором (з 16.01.2024 по 19.03.2024 включно) щодо своєчасного виконання робіт належним чином доведений та підтверджений матеріалами справи, позивач правомірно нарахував та заявив до стягнення пеню, нараховану з 16.01.2024 по 19.03.2024.

Крім того, відповідач допустив прострочення виконання робіт більше 30 днів, позивач обґрунтовано нарахував штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Розрахунки пені та штрафу є арифметично правильними, відповідають умовам договору, а тому позовні вимоги про стягнення пені у сумі 118409,04 грн та штрафу у сумі 129509,88 грн, суд визнає обґрунтованими.

З приводу доводів відповідача про те, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій має бути зменшена на суму 98464,67 грн, що була сплачена позивачу АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" та в подальшому відшкодована банку відповідачем згідно банківської гарантії № 1995/23-ГВ від 14.07.2023 за невиконання умов договору № від 17.07.2023, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 560 ЦК Україниза гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, відповідно до пп.8 п.2, п.5 розділу І якого гарантія - гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), також і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що гарантія - це односторонній правочин, за яким гарант приймає на себе обов`язок сплатити бенефіціару на його вимогу певну грошову суму внаслідок невиконання боржником (принципалом) взятих на себе зобов`язань, забезпечених гарантією. Основна функція гарантії полягає в забезпеченні належного виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром. Отже підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.

Частиною 3 статті 27 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору про закупівлю.

У пп.10.9.1. п.10.9. договору підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення договору в забезпечення договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 98464,67 грн, що становить 5% від ціни договору.

Згідно із матеріалів справи АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" у повідомленні-вимозі вих.№ 03-9/02/897 від 13.03.2024 вимагав від ТОВ "ПРОМАТОМ" відшкодування фактично сплаченої за гарантією №1995/23-ГВ від 14.07.2023 суми у розмірі 98464,67 грн.

Відповідач згідно платіжної інструкції № 168 від 18.03.2024 перерахував на користь AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" кошти у сумі 98464,67 грн як відшкодування коштів, сплачених за банківською гарантією №1995/23-ГВ від 14.07.2023.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. При цьому зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання (ст. 562 ЦК України).

Незважаючи на те, що загальною фактичною підставою виникнення права кредитора на отримання коштів як господарської санкції та за банківською гарантією є порушення боржником своїх зобов`язань, неустойка і банківська гарантія вважаються різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними. Сплата коштів кредитору гарантом і сплата штрафних санкцій боржником не належать до одного виду відповідальності. Отже, можливість стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків поставки товару за договором не залежить від реалізації позивачем свого права на звернення стягнення за банківською гарантією (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 908/7/18, від 01.04.2019 у справі №910/2693/18).

Таким чином, сплачені АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (гарантом) кошти в сумі 98464,67 грн, що складає 5% від ціни договору на користь позивача (бенефіціара) є окремим видом забезпечення виконання зобов`язань відповідача за договором перед позивачем, а тому викладені відповідачем у відзиві аргументи щодо зменшення суми штрафних санкцій на суму гарантії суд відхиляє як безпідставні.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Водночас відповідач не спростував наведених у позові обставин щодо невиконання взятого на себе зобов`язання з виконання робіт у строки встановлені у пункті 4.1. договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.74, 76, 77-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом встановлено, що відповідач є таким, що порушив договірні зобов`язання з виконання робіт у строки встановлені у пункті 4.1. договору та п.1 додатку №3 (Графік виконання робіт) до договору, розрахунки пені та штрафу є арифметично правильними, то позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 118409,04 грн - пені та 129509,88 грн - штрафу є обґрунтованими.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" пені у сумі 118409,04 грн та штрафу у сумі 129509,88 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (04080, місто Київ, вул. Хвойки Вікентія, буд.18/14, ідентифікаційний код 24932636) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (03065, місто Київ, проспект Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код 42795490) пеню у сумі 118409,04 грн, штраф у сумі 129509,88 грн та судовий збір у сумі 3718,78 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.12.2024.

Суддя С.О. Турчин