УХВАЛА

02 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/5972/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства "Роял Кард Дніпро"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Дармін М.О., судді - Чус О.В., Кощеєв І.М.)

від 30.09.2024

у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного підприємства "Роял Кард Дніпро"

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 16 616,91 грн та заміну товару.

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Роял Кард Дніпро", в якому просило стягнути штраф за постачання товару неналежної якості у розмірі 8 699,95 грн, пеню за порушення строків заміни неякісного товару у розмірі 7 916,96 грн та зобов`язати за свій рахунок та власними силами здійснити заміну товару - відер в асортименті у кількості 494 шт., з яких відро 10 л - 274 шт., відро 12 л - 220 шт., поставлених на виконання Договору поставки № ПР/НХ-22477/НЮ від 02.12.2022 на якісний та такий, що відповідає умовам договору.

2. 21.05.2024 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позову відмовив повністю.

3. Суд першої інстанції дійшов висновку щодо недоведеності того, що відсутність логотипу на відрах 10, 12 л, що не передбачено паспортом якості, не дотримання вимог пункту 7.1. ГОСТу № 20558-82 від 01.01.1983 та недотримання пунктів 3.2., 3.3., впливає на якість товару та відповідно про отримання позивачем неякісного товару.

4. 30.09.2024 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував, прийняв нове рішення, яким позов задовольнив повністю.

5. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції, що ні паспортом якості, ані умовами договору поставки № ПР/НХ-22477/НЮ від 02.12.2022 та декларацією постачальника про відповідність (згідно з ISO/IEC 17050-1) від 10.11.2022 не передбачено нанесення логотипу на вказаний товар. Суд зазначив, що обставина поставки товару неналежної якості, тобто такого, який не відповідає умовам визначеним сторонами у додатку 1 до договору від 02.12.2022 № ПР/НХ-22477/НЮ (специфікація №1) та в декларації постачальника про відповідність (згідно з ISO/IEC 17050-1) є встановленою .

6. 11.11.2024 представниця Приватного підприємства "Роял Кард Дніпро" адвокатка Богачова Наталія Петрівна подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

7. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та установив наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

8. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

9. Частинами п`ятою та шостою статті 6 ГПК України встановлено, що:

- суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

- процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат;

- якщо реєстрація електронного кабінету в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

10. З зазначеного випливає, що Приватне підприємство "Роял Кард Дніпро" та його представниця - адвокатка Богачова Наталія Петрівна, згідно зі статтею 6 ГПК України, зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

11. Згідно з інформацією підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" Приватне підприємство "Роял Кард Дніпро" має зареєстрований електронний кабінет, що підтверджується відповіддю № 5688657 від 02.12.2024 за кодом .

12. Водночас, адвокатка Богачова Наталія Петрівна не зареєструвала електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", про що свідчить відповідь № 5465739 від 22.11.2024 та № 5655414 від 29.11.2024 (про відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС) за кодом РНОКПП: 68, яка сформована засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", що з огляду на приписи частини другої статті 292 ГПК України є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

13. Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

14. 30.09.2024 апеляційний господарський суд ухвалив постанову (повний текст постанови складено 08.10.2024), тому останнім днем для подання касаційної скарги є 28.10.2024.

15. Скаржник звернувся з касаційною скаргою 11.11.2024 в "Скриню" Верховного Суду, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого абзацом 2 частини першої статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

16. За приписами частини другої цієї статті, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

17. Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

18. Однак у касаційній скарзі скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та не наводить поважні причини його пропуску.

19. З огляду на те, що скаржник не подав (не заявив) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, то касаційна скарга відповідно до статті 174, частини третьої статті 292 ГПК України залишається без руху.

20. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

22. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

23. Верховний Суд зауважує, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

24. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України).

25. Відповідно до сталої практики Верховного Суду у цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

26. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

27. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

28. У разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини другої статті 287 цього Кодексу, і касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

29. У касаційній скарзі представниця скаржника викладає обставини справи, посилається на норми статей 2, 13, 76, 77, 78, 79 ГПК України та зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, а також цитує частину другу статті 287 ГПК України.

30. Натомість касаційна скарга не містить зазначення передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень та відповідного їх обґрунтування.

31. Таким чином, Верховний Суд звертає увагу, що скаржнику необхідно чітко визначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга та навести відповідне їх обґрунтування, зазначивши чітко норми права, які скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував та/або порушив, згідно з вимогами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

32. Крім того, Суд звертає увагу скаржника, що статтею 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

33. Скаржник до касаційної скарги не додав докази надсилання її копій учасникам справи, тому скаржнику потрібно надати Верховному Суду відповідні докази такого надсилання.

Керуючись нормами статей 6, 174, 234, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Роял Кард Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі № 904/5972/23 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- зареєструвати адвокатці Богачовій Наталії Петрівні власний електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" і надати суду повідомлення про цю реєстрацію;

- надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції з зазначенням підстав на підтвердження поважності причин пропуску цього строку з посиланням на відповідні докази;

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 29-31 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, надіслати учасникам справи, надавши суду докази, з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова