РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2024Справа № 910/5403/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр»

до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка»,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Благодійний фонд підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького

про визнання права власності на майно та зобов`язання повернути майно,

Представники:

від позивача: Ганчук Г.В.;

від відповідача: Галич А.С.;

від третьої особи: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» (далі - ТОВ «Сучасний театр»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» (далі - ДП «Національна опера України»/відповідач) про:

- визнання права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» на майно, що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями» відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви;

- зобов`язання Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» передати (повернути) Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» майно, що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями» відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Сучасний театр» зазначає, що є власником спірного майна на підставі ч. 3 ст. 332 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки відповідачем виготовлені сценічно-постановочні засоби (костюми, декорації, бутафорії, тощо) із матеріалів, наданих ТОВ «Сучасний театр». Крім того, позивач стверджує, що актом аудиту від 16.10.2018 №05-10/03-24 Рахункової палати України підтверджується обставина, що відповідач у 2017 році не отримував від позивача будь-якої благодійної допомоги.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.05.2024 позовну заяву ТОВ «Сучасний театр» прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі Благодійний фонд підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (далі - Благодійний фонд/третя особа), підготовче засідання призначив на 03.06.2024.

30.05.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП «Національна опера України» заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що той факт, що учасником операцій з приймання-передачі матеріалів було ТОВ «Сучасний театр», а не безпосередньо Благодійний фонд підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького, не спростовує зазначену в актах мету передачі, а також підстави та умови набуття відповідачем матеріалів саме як цільового благодійного внеску за договором про постановку балету «За двома зайцями». Щодо посилання позивача на інформацію з акту аудиту Рахункової палати України від 16.10.2018 №05-10/03-24 відповідач зазначає, що ревізори проводили перевірку окремих питань вибірковим методом, про що зазначено по тексту акту, відповідно Рахунковою палатою в акті не деталізовано зазначено про доходи, зокрема, не вказано суми та назви надавача безоплатно наданих матеріалів.

31.05.2024 через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

03.06.2024 у підготовчому засіданні відповідачем подано заяву про зловживання позивачем процесуальними правами.

03.06.2024 суд відклав підготовче засідання на 01.07.2024.

28.06.2024 через систему «Електронний суд» позивач подав відповідь на відзив та заперечення проти заяви відповідача про зловживання процесуальними правами.

01.07.2024 підготовче засідання не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.07.2024 призначив підготовче засідання на 22.07.2024.

22.07.2024 до суду від ТОВ «Сучасний театр» надійшло клопотання про витребування доказів.

22.07.2024 заслухавши пояснення представників сторін, суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні заяви відповідача про зловживання позивачем процесуальними правами.

При цьому, розгляд клопотання позивача про витребування доказів та підготовче засідання суд відклав на 09.09.2024.

30.08.2024 через систему «Електронний суд» Благодійний фонд подав клопотання про витребування доказів.

03.09.2024 через систему «Електронний суд» від ДП «Національна опера України» надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні 09.09.2024 у справі №910/5403/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.09.2024 задовольнив клопотання ДП «Національна опера України» про участь у підготовчому засіданні 09.09.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

09.09.2024 через систему «Електронний суд» від ДП «Національна опера України» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09.09.2024 у підготовчому засіданні суд протокольними ухвалами відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, а також відмовив позивачу та третій особі у задоволенні клопотання про витребування доказів з підстав необґрунтованості.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.10.2024.

11.09.2024 через систему «Електронний суд» від Благодійного фонду підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького надійшло клопотання про зобов`язання ДП «Національна опера України» надати докази вчинення дій та наявності події в порядку ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10.10.2024 через систему «Електронний суд» від Благодійного фонду підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького надійшло клопотання про витребування доказів.

21.10.2024 через систему «Електронний суд» від ДП «Національна опера України» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

21.10.2024 у судовому засіданні суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотань третьої особи та оголосив перерву у судовому засіданні до 25.11.2024.

29.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

18.11.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Сучасний театр» надійшли додаткові пояснення.

25.11.2024 у судове засідання з`явилися представники ТОВ «Сучасний театр» та ДП «Національна опера України».

Зокрема, представник ТОВ «Сучасний театр» у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви відповідача про закриття провадження у справі та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник ДП «Національна опера України», у свою чергу, у судовому засіданні підтримав заяву про закриття провадження у справі.

Представник Благодійного фонду підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслав-Хмельницького у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено.

Отже, дослідивши заяву ДП «Національна опера України» про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Обґрунтовуючи заяву про закриття провадження у справі №910/5403/24, позивач зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/8497/22 за позовом ТОВ «Сучасний театр» до ДП «Національна опера України» про витребування в останнього та повернення у власність позивача майна, що використовувалося для постановки балету «За двома зайцями», зокрема, на думку відповідача, ТОВ «Сучасний театр» оспорювало право власності на рухоме майно, яке перебуває у володінні ДП «Національна опера України». За результатом розгляду справи №910/8497/22 судом прийнято рішення, яке набрало законної сили. Отже, ДП «Національна опера України» вважає, що склад сторін, предмет та підстави позову у справі №910/5403/24 та у справі №910/8497/22 є тотожними, при цьому зазначає, що інший виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених у справі №910/5403/24, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично ТОВ «Сучасний театр» у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо визнання права власності на майно, що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями».

Так, судом встановлено, що у справі №910/8497/22 ТОВ «Сучасний театр» звернулось до суду із позовом до ДП «Національна опера України» про витребування у ДП «Національна опера України» та повернення у власність ТОВ «Сучасний театр» майна, що використовувалося для постановки балету «За двома зайцями», перелік якого викладений у позовній заяві.

Разом із тим, предметом розгляду у справі №910/5403/24 є позовні вимоги ТОВ «Сучасний театр» до ДП «Національна опера України» про визнання права власності на майно, що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями» відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви та зобов`язання передати (повернути) майно, що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями» відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви.

Отже, з наведеного вбачається, що предмет розгляду у справі №910/5403/24 не є тотожним предмету розгляду у №910/8497/22, що є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2014 між Державним підприємством «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» (далі - театр) та Благодійним Фондом підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький (далі - фонд) укладено договір про постановку балету «За двома зайцями».

З метою розширення репертуару театру та враховуючи обопільну зацікавленість сторони вирішили реалізувати постановку балету «За двома зайцями» за мотивами однойменної комедії М. Старицького (п. 1.1. договору).

За умовами п. 2.1. цього договору, театр, серед іншого, взяв на себе зобов`язання виготовити необхідні декорації, костюми, реквізит та інші сценічно-постановочні засоби відповідно до розроблених художником ескізів та згідно з кошторисом (додаток до договору № 1 - узгоджений кошторис) та включати в репертуар театру балет за рішенням ради головних спеціалістів та залежно від художньої та фінансової доцільності.

У відповідності до п. 2.2. цього договору, фонд зобов`язався, серед іншого, надати театру благодійний фінансовий внесок на підтримку постановки балету та своєчасно перераховувати кошти згідно з кошторисом та визначених термінів.

Відповідно до умов п. 2.4. цього договору, фонд, серед іншого, має право проводити перевірку виконання театром п. 2.1. та використання наданих коштів відповідно до п. 3.1. даного договору.

Згідно із п. 3.1. цього договору, у рамках реалізації постановки балету фонд надає театру цільовий благодійний фінансовий внесок для покриття витрат на закупівлю матеріалів, виготовлення костюмів та декорацій балету на суму 400 000,00 грн, а також окремим внеском самостійно компенсує авторському колективу гонорарну винагороду.

Фонд перераховує кошти, які використовуватимуться на придбання, виготовлення костюмів та декорацій балету згідно із узгодженим сторонами графіком (п. 3.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1. договору).

У подальшому, між Державним підприємством «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» (далі - театр), Благодійним Фондом підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький (далі - фонд) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» (далі - продюсерський центр) підписано додаток №1 про зміни і доповнення до договору від 26.11.2014 №92 про постановку балету «За двома зайцями».

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір № 92 від 26.11.2014, водночас, за твердженням сторін, наявний в матеріалах договір про постановку балету «За двома зайцями» від 30.12.2014 та договір про постановку балету «За двома зайцями» №92 від 26.11.2014, на який у подальшому посилаються сторони у додатку №1 та актах приймання-передачі матеріалів, мають розбіжності в датуванні, проте це не впливає на суть правовідносин, які виникли між сторонами.

Отже, ДП «Національна опера України», Благодійний Фонд підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький та ТОВ «Сучасний театр» домовились внести зміни та доповнення до договору від 26.11.2014 №92, зокрема у п. 1 додатку №1, сторони домовились преамбулу після слів «з іншого боку» доповнити таким текстом: «і Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» (далі - продюсерський центр) в особі директора Андреєвої Тетяни Георгіївни, що діє на підставі статуту.

Згідно із п. 4 додатку №1, сторони домовились доповнити розділ 1 п. 1.4. з таким текстом: « 1.4. Координування від імені Фонду творчо-організаційних питань, пов`язаних з постановкою балету та просуванням його до глядача, доручити продюсерському центру ТОВ «Сучасний театр».

Пунктом 5 додатку №1 передбачено, що сторони домовились п. 2.2. розділу 2 викласти у такій редакції: «Фонд зобов`язується: надати театру благодійний фінансовий внесок на підтримку постановки балету; своєчасно перераховувати кошти на закупівлю матеріалів для постановки згідно кошторису і в терміни відповідно до наказу директора театру про постанову; компенсувати творчому колективу гонорарну винагороду згідно з авторськими договорами; самостійно компенсувати винагороду продюсерському центру».

В п. 7 додатку №1 сторони домовились п. 2.4. договору викласти в такій редакції: «Фонд, в тому числі, має право проводити перевірку використання наданих ним матеріалів для постановки балету відповідно до даного договору».

Згідно із п. 8 додатку №1, сторони домовились розділ 2 договору доповнити п. 2.5. та п. 2.6. у такій редакції:

« 2.5. Продюсерський центр зобов`язується: здійснювати координування творчо-організаційних питань, пов`язаних із постановкою балету.

2.6. Продюсерський центр має право: на своєчасну оплату винагороди з боку Фонду».

Пунктом 9 додатку №1 розділ 3 «Вартість договору та порядок розрахунків» викладено в такій редакції:

« 3.1. У рамках реалізації постановки балету фонд надає театру цільовий благодійний внесок у вигляді матеріалів на виготовлення костюмів і декорацій для балету на суму 400 000,00 грн, а також покриває витрати авторському колективу та винагороду продюсерського центру.

3.2. Фонд передає матеріали на виготовлення костюмів та декорацій згідно з узгодженим сторонами графіком.

3.3. У процесі постановки театр надає фонду інформацію про цільове використання матеріалів».

У травні - липні 2017 року згідно з договором №92 від 26.11.2014 та додатку №1, ТОВ «Сучасний театр» передало, а ДП «Національна опера України» прийняло матеріали (тканини, нитки, шкіру, фарбу, труби, клей, фанеру, саморізи, цвяхи, канати, петлі, колісні опори, електроди, штучні квіти та овочі, пошиті вироби з давальницької сировини) на загальну суму 433 585,50 грн за актами приймання-передачі матеріалів, зокрема: №01 від 17.05.2017 на суму141 722,35 грн, №02 від 23.05.2017 на суму 17 054,47 грн, №03 від 31.05.2017 на суму 55 772,90 грн; №04 від 31.05.2017 на суму 15 518,94 грн; №05 від 31.05.2017 на суму 47 447,04 грн; №06 від 30.06.2017 на суму 59 043,64 грн, №07 від 30.06.2017 на суму 35 107,38 грн; №8 від 31.07.2017 на суму 53 168,78 грн; №09 від 07.07.2017 на суму 8 750,00 грн.

Ці акти складено та підписано з однієї сторони ТОВ «Сучасний театр», як постачальником, та з другої сторони ДП «Національна опера України», як замовником.

01.06.2017 між Державним підприємством «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» (далі - театр) та Благодійним Фондом підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький (далі - фонд) укладено договір №76/1, предметом якого є передача виключних майнових прав інтелектуальної власності на використання творів та виключних майнових прав на балет «За двома зайцями».

Згідно із п. 2.1. та п. 2.2. цього договору, фонд зобов`язався: передати театру копії договорів з кожним нижче названим автором, їхні майнові права на використання творів та виключні майнові права на балет і використання балету в будь-якій формі та будь-яким способом на всю територію земної кулі, терміном на п`ять років з правом пролонгації.

У відповідності до п. 3.1. та п. 3.2. цього договору, майнові права інтелектуальної власності на балет належать фондові і театру спільно, про що відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права» проставляється знак охорони авторського права. Фонду й театру спільно належать виключні майнові права інтелектуальної власності на використання балету, зокрема наступними формами і способами: відтворення балету на будь-яких видах носіїв, всіма засобами аудіовізуальної фіксації у тому числі тиражування носіїв; дублювання і субтитрування аудіовізуального запису балету; розповсюдження аудіовізуального запису балету шляхом продажу, передачі в прокат; публічне сповіщення балету необмежену кількість разів.

Фонд і театр мають право частково або повністю передавати свої права третій стороні за взаємного збереження своїх зобов`язань за даним договором стосовно одного до іншого (п. 3.4. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1. цього договору).

07.12.2020 між Благодійним Фондом підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький (далі - відчужувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» (далі - набувач) укладено договір №1 про передачу (відчуження) майнових прав, відповідно до якого відчужувач передає (відчужує) всі виключні майнові права на твори, а набувач приймає такі майнові права відповідно до умов цього договору.

При цьому, у преамбулі цього договору наведено визначення термінів, зокрема «твори» - п`ять авторських творів, виключні майнові права на які належать відчужувачу, а саме:

- словесний текст (лібрето) до оригінальної вистави балету «За двома зайцями» за мотивами п`єси ОСОБА_2;

- ескізи костюмів до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1;

- сценографію до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ;

- музичний твір з перекладанням на партитуру до оригінальної вистави балету «За двома зайцями, у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ;

- хореографічний твір до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 .

Згідно із п. 1.2. цього договору, відчужувач передає (відчужує) набувачу наступні майнові права на твори: право на використання творів; виключне право дозволяти використання творів; право перешкоджати неправомірному використанню творів, в тому числі забороняти таке використання.

У відповідності до положень п. 2.1. та п. 2.2. договору, передача (відчуження) творів та відчуження майнових прав на твори оформлюється актом приймання-передачі творів. Твори вважаються переданими набувачу з моменту підписання акта приймання-передачі творів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відчужувач передає (відчужує) майнові права на твори набувачеві на безоплатній основі (п. 3.1. договору).

Цей договір вважаться укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонам та діє до моменту виконання ними своїх зобов`язань за договором, а у частині дії положень про гарантії, передбачені договором - протягом усього строку охорони авторських прав, встановленого законодавством України (п. 9.1. договору).

На виконання умов цього договору, 07.12.2020 між позивачем та третьою особою підписано акт приймання-передачі творів, який є додатком №1 до договору №1 про передачу (відчуження) майнових прав.

Згідно із п. 1 акту приймання-передачі творів, у відповідності до договору про передачу (відчуження)майнових прав від 07.12.2020 відчужувач передав всі виключні права набувачу на наступні твори:

- словесний текст (лібрето) до оригінальної вистави балету «За двома зайцями» за мотивами п`єси ОСОБА_2;

- ескізи костюмів до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ;

- сценографію до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ;

- музичний твір з перекладанням на партитуру до оригінальної вистави балету «За двома зайцями, у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ;

- хореографічний твір до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1

26.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору №76/1 від 01.06.2017, згідно з умовами п. 1 якої, сторони домовились припинити дію договору №76/1 від 01.06.2017 з 13.12.2021.

У відповідності до п. 2 додатковї угоди №1 до договору №76/1 від 01.06.2017, ДП «Національна опера України» зобов`язалось не використовувати виключні майнові права, що були відчужені Благодійним фондом підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького на користь набувача ТОВ «Сучасний театр» за договором №1 від 07.12.2020.

22.12.2021 адвокат Ганчук Г.В., який діяв в інтересах ТОВ «Сучасний театр», звернувся до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» із адвокатським запитом №22/12-1, в якому, в тому числі, просив:

- надати інформацію про майно (вид, склад, перелік, обсяг, вартість), що будь-коли отримувалося Державним підприємством «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» від Благодійного фонду підтримки культурної та історичної спадщини міста Переяслава-Хмельницького та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр»;

- надати інформацію про конкретний вид, склад та кількість майна (матеріалів, костюмів, декорацій, бутафорії), що використовувалося ДП «Національна опера України» для показу (прокату) балету «За двома зайцями»;

- надати інформацію про факт перебування на балансі ДП «Національна опера України» майна (матеріалів, костюмів, декорацій, бутафорії), що використовувалося для постановки та показу (прокату) балету «За двома зайцями». За умови перебування майна на балансі, просив надати документи, що стали підставою для постановки майна на баланс підприємства.

- надати інформацію про власника майна (матеріалів, костюмів, декорацій, бутафорії), що використовувалося для постановки та показу (прокату) балету «За двома зайцями» та підставу виникнення права власності.

02.02.2022 ДП «Національна опера України» листом за вих. №37 надало інформацію на адвокатський запит №22/12-1 від 22.12.2021, зокрема:

- згідно з умовами договору №92 від 26.1.2014, додаткової угоди №1 від 01.12.2014, протягом 2017 року ТОВ «Сучасний театр» надав відповідачу благодійний внесок у вигляді матеріалів згідно актів передачі, а саме: №01 від 17.05.2017 на суму 141 722,35 грн, №02 від 23.05.2017 на суму 17 054,47 грн, №03 від 31.05.2017 на суму 55 772,90 грн; №04 від 31.05.2017 на суму 15 518,94 грн; №05 від 31.05.2017 на суму 47 447,04 грн; №06 від 30.06.2017 на суму 59 043,64 грн, №07 від 30.06.2017 на суму 35 107,38 грн; №8 від 31.07.2017 на суму 53 168,78 грн; №09 від 07.07.2017 на суму 8 750,00 грн;

- протягом 2017 року відповідач виготовив костюми та декорації для показу балету «За двома зайцями» з матеріалів, що були отримані, як благодійний внесок згідно умов договору №92 від 26.1.2014, додаткової угоди №1 від 01.12.2014, ТОВ «Сучасний театр» та власних матеріалів із використанням власних трудових ресурсів, тощо. Виготовлені костюми та декорації знаходяться на балансі ДП «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка»;

- ДП «Національна опера України» протягом 2017 року виготовив костюми та декорації для показу балету «За двома зайцями» з матеріалів, що були отримані, як благодійний внесок та власних матеріалів із використанням власних трудових ресурсів, тощо. Матеріали отримані, як благодійний внесок згідно умов договору №92 від 26.1.2014, додаткової угоди №1 від 01.12.2014, ТОВ «Сучасний театр» були отримані згідно актів прийому-передачі матеріалів. Також для виготовлення були використані матеріали придбані за власні кошти, отримані згідно прибуткових накладних від постачальників. При виготовлені також були використані комунальні послуги та заробітна плата працівників театру.

Також, 18.02.2022 на адвокатський запит позивача №11/02 від 11.02.2022 відповідач супровідним листом за вих. №65/1 надав Інформацію про склад та кількість декорацій, костюмів, взуття та реквізит, що використовувалися у постановці «За двома зайцями» на 5 арк.

Крім того, в матеріалах справи міститься Узагальнена інформація про витрати матеріалів на виготовлення сценічно-постановочних засобів (костюмів, декорацій та бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями», надана ДП «Національна опера України», відповідно до якої:

- матеріали отримані від ТОВ «Сучасний театр», як благодійний внесок та використані для пошиття костюмів, декорацій, бутафорії до вистави «За двома зайцями»: складає 433 585,50 грн;

- матеріали, придбані ДП «Національна опера України» та використані для пошиття костюмів, декорацій, бутафорії до вистави «За двома зайцями»: складає 96 039,21 грн;

- використані матеріали, отримані від ТОВ «Сучасний театр» на суму 306 473,25 грн;

- використані матеріали, придбані ДП «Національна опера України» на суму 96 039,21 грн;

- загальна вартість виготовлених сценічно-постановочних засобів (костюмів, взуття, декорацій, бутафорії, тощо) становить 402 512,46 грн.

При цьому, до Узагальненої інформації про вартість виготовлених сценічно-постановочних засобів (костюмів, взуття, декорацій, бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями» не включені наступні витрати, понесені Державним підприємством «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка»:

- витрати на заробітну плату працівників, зайнятих виготовленням сценічно-постановочних засобів (костюмів, взуття, декорацій, бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями»;

- витрати на обслуговування виробничого процесу (електроенергія, теплоенергія, експлуатаційні витрати, тощо);

- інші витрати, пов`язані з виготовлення сценічно-постановочних засобів (костюмів, взуття, декорацій, бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями».

26.04.2022 адвокат Ганчук Г.В., який діяв в інтересах ТОВ «Сучасний театр», звернувся до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» з листом за вих. №30/06, в якому з метою вирішення питання про викуп ТОВ «Сучасний театр» належної театру опери та балету частки у праві власності на склад костюмів, декорацій та бутафорії, що використовувалися для постановки балету «За двома зайцями», просив надати інформацію про розмір та вартість такої частки із зазначенням відповідних розрахунків.

22.08.2022 адвокат Ганчук Г.В., який діяв в інтересах ТОВ «Сучасний театр», звернувся до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» із адвокатським запитом №22/08, в якому зазначив, що ТОВ «Сучасний театр» є власником декорацій, костюмів та реквізиту, що були створені та використовувалися для постановки балету «За двома зайцями», у зв`язку з чим просив повідомити про час, місце та умови за яких уповноважений представник ТОВ «Сучасний театр» може отримати належні товариству зазначені вище декорації, костюми та реквізит.

У відповідь на цей адвокатський запит, відповідач листом за вих. №220 від 29.08.2022 повідомив, що ДП «Національна опера України» протягом 2017 року виготовило костюми та декорації для показу балету «За двома зайцями» з матеріалів, що були отримані, як благодійний внесок згідно умов договору №92 від 26.11.2014, додаткової угоди №1 від 01.12.2014, ТОВ «Сучасний театр» та власних матеріалів із використанням власних трудових ресурсів, тощо. Виготовлені костюми та декорації знаходяться на балансі ДП «Національна опера України». Отже, підстав для отримання декорацій, костюмів та реквізиту, що були створені та використовувалися для постановки балету «За двома зайцями» ТОВ «Сучасний театр» немає.

Разом із тим, ТОВ «Сучасний театр» вважає, що оскільки відповідачем створені сценічно-постановочні засоби (костюми, декорації та бутафорії, тощо) до балету «За двома зайцями» із матеріалів, переданих позивачем, то в силу положень ч. 3 ст. 332 ЦК України власником такого рухомого майна є саме позивач.

Крім того, позивач стверджує, що аудитом Рахункової палати України, який оформлено актом від 16.10.2018 №05-10/03-24 та проведено з урахуванням відомостей, наданих відповідачем, зокрема зі звіту про фінансові результати за 2017 рік (форма 2), оборотно-сальдових відомостей по субрахунку 718 (дохід від безоплатно одержаних оборотних активів), договорів із юридичними та фізичними особами, актів за 2017 рік, жодної благодійної допомоги отриманої відповідачем від позивача не виявлено, відтак, на думку позивача, ДП «Національна опера України» у 2017 році не отримувало від ТОВ «Сучасний театр» жодної благодійної допомоги.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом вище, спір у цій справі виник між позивачем та відповідачем щодо права власності на майно (сценічно-постановочні засоби), що використовувалось для постановки балету «За двома зайцями» відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви.

Зокрема, позивач вважає, що він є належним власником спірного рухомого майна, оскільки сценічно-постановочні засоби (костюми, декорації та бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями» були виготовлені відповідачем із матеріалів, наданих позивачем, в той час, як відповідач вважає, що надані позивачем матеріали є благодійною допомогою згідно з умовами договору про постановку балету «За двома зайцями» №92 від 26.11.2014 та додаткової угоди №1 від 01.12.2014, у зв`язку з чим створені сценічно-постановочні засоби були передані на баланс відповідача.

Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відносини, пов`язані із набуттям, зміною, припиненням права власності та його захистом, зокрема, регулюються Цивільним і Господарським кодексами України.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК Кодексу визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Водночас, правовий режим майна суб`єктів господарювання встановлено статтею 133 Господарського кодексу України (ГК України), в якій, зокрема, визначено, що основу цього режиму становлять право власності та інші речові права ? право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених ЦК України. Майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна.

За змістом статті 134 ГК України правовий режим власності та правові форми реалізації права власності у сфері господарювання визначаються цим Кодексом і законом.

Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Традиційно підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника).

Відповідно до норм ЦК України до первісних підстав набуття права власності належать набуття права на новостворене майно, у тому числі об`єкт будівництва (стаття 331), переробка речі (стаття 332), привласнення загальнодоступних дарів природи (стаття 333), набувальна давність (стаття 344) та інші.

Право власності на перероблену річ набувається за правилами, визначеними у статті 332 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою цієї статті Цивільного кодексу України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ і зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість.

Частиною 3 статті 332 ЦК України визначено, що право власності на рухому річ, створену особою шляхом переробки з матеріалу, що їй не належить, набувається власником матеріалу за його бажанням, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду (ч. 4 ст. 332 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 у справі №14/312 зазначив, що здійснюючи провадження у справах, спір в яких виник щодо прав на нову річ, створену в результаті переробки, суди повинні зважати на те, що норма частини четвертої статті 332 ЦК України, якою встановлено можливість виникнення права власності на таку річ, є спеціальною щодо положень частин першої та другої цієї ж статті, оскільки наведена норма регулює суспільні відносини, пов`язані із набуттям особою права власності на перероблену річ не за будь-яких умов, а лише у випадку, якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищують вартість матеріалу.

Водночас, як зазначено судом вище, посилаючись на положення ч. 3 ст. 332 ЦК України ТОВ «Сучасний театр» вважає, що є власником створених відповідачем сценічно-постановочних засобів (костюмів, декорацій та бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями», оскільки саме товариство є власником матеріалів.

З цього приводу суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що Благодійний Фонд підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький звернувся до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» з пропозицією фінансової підтримки на постановку балету «За двома зайцями» по мотивам комедії М. Старицького, внаслідок чого між відповідачем та третьою особою укладено договір (датований 26.11.2014 та 30.12.2014) про постановку балету «За двома зайцями» з метою розширення репертуару театру та враховуючи обопільну зацікавленість.

За умовами договору про постановку балету «За двома зайцями», Державне підприємство «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка», серед іншого, взяло на себе зобов`язання виготовити необхідні декорації, костюми, реквізит та інші сценічно-постановочні засоби відповідно до розроблених художником ескізів та згідно з кошторисом (додаток до договору № 1 - узгоджений кошторис) та включати в репертуар театру балет за рішенням ради головних спеціалістів та залежно від художньої та фінансової доцільності (п. 2.1. договору), а Фонд зобов`язався, серед іншого, надати благодійний фінансовий внесок на підтримку постановки балету та своєчасно перераховувати кошти згідно з кошторисом та визначених термінів (п. 2.2. договору); у рамках реалізації постановки балету Фонд надає ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» цільовий благодійний внесок для покриття витрат на закупівлю матеріалів, виготовлення костюмів та декорацій балету на суму 400 000,00 грн, а також окремим внеском самостійно компенсує авторському колективу гонорарну винагороду (п. 3.1. договору); Фонд перераховує кошти, які використовуватимуться на придбання, виготовлення костюмів та декорацій балету згідно із узгодженим сторонами графіком(п. 3.2. договору)

Судом також встановлено, що у подальшому між позивачем, відповідачем та третьою особою укладено додаток №1 про зміни та доповнення до договору про постановку балету «За двома зайцями», зокрема, згідно з умовами цього додатку ТОВ «Сучасний театр» було залучено до участі в договорі як продюсерський центр, якому доручено координування від імені Благодійного Фонду підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький творчо-організаційних питань, пов`язаних з постановкою балету та просуванням його до глядача (п. 1.4. договору в редакції додатку №1). Також сторонами погоджено, що продюсерський центр має право на своєчасну оплату винагороди із боку Фонду (п. 2.6. договору в редакції додатку №1).

Так, відповідно до погодженого сторонами розділу 3 договору в редакції додатку №1 про вартість та порядок розрахунків, у рамках реалізації постановки балету Фонд надає ДП «Національна опера України» цільовий благодійний внесок у вигляді матеріалів на виготовлення костюмів та декорацій для балету на суму 400 000,00 грн, а також покриває витрати авторському колективу та винагороду продюсерському центру (п. 3.1.). Фонд передає матеріали на виготовлення костюмів та декорацій згідно із узгодженим сторонами графіком (п. 3.2.). У процесі постановки театр надає Фонду інформацію про цільове використання матеріалів (п. 3.3.). Право Фонду проводити перевірку використання наданих ним матеріалів для постановки балету відповідно до даного договору також сторони закріпили у п. 2.4.

Отже, з наведених вище положень договору про постановку балету «За двома зайцями» в редакції додатку №1 вбачається, що саме Благодійний фонд підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький зобов`язався надати відповідачу благодійний внесок у вигляді матеріалів на виготовлення костюмів та декорацій.

При цьому, як вбачається з умов п. 1.4. договору в редакції додатку №1, ТОВ «Сучасний театр» доручено координувати від імені Фонду творчо-організаційні питання, пов`язані з постановкою балету, в тому числі координування процесу виготовлення костюмів, декорацій та бутафорії.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання зазначених вище умов договору з урахуванням додатку №1, у травні - липні 2017 році ТОВ «Сучасний театр» (постачальник) передав для постановки балету за мотивами однойменної комедії М. Старицького «За двома зайцями», а ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» (замовник) отримало матеріали (тканини, нитки, шкіру, фарбу, труби, клей, фанера, саморізи, цвяхи, канат, петля, колісні опори, електроди, штучні квіти та овочі, пошиті вироби з давальницької сировини) на загальну суму 433 585,50 грн за актами приймання-передачі матеріалів від 17.05.2017 № 01 на суму 141 722,35 грн; від 23.05.2017 № 02 на суму 17 054,47 грн; від 31.05.2017 № 03 на суму 55 772,90 грн; від 31.05.2017 № 04 на суму 15 518,94 грн; від 31.05.2017 № 05 на суму 47 447,04 грн; від 30.06.2017 № 06 на суму 59 043,64 грн; від 30.06.2017 № 07 на суму 35 107,38 грн; від 31.07.2017 № 8 на суму 53 168,78 грн; від 07.07.2017 № 09 на суму 8 750 грн. У всіх актах міститься посилання на договір № 92 від 26.11.2014 та додаток № 1 від 01.12.2014.

Суд зазначає, що у наведених вище актах приймання-передачі матеріалів прямо вказано, що акти складені згідно із договором № 92 від 26.11.2014 та додатком № 1 від 01.12.2014, який передбачав у рамках реалізації постановки балету набуття ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» цільового благодійного внеску у вигляді матеріалів на виготовлення костюмів та декорацій для балету на суму 400 000,00 грн від Благодійного Фонду підтримки культурної спадщини міста Переяслав-Хмельницький, від імені якого та винагороду із боку якого ТОВ «Сучасний театр», як продюсерський центр, здійснював координування творчо-організаційних питань, пов`язаних з постановкою балету.

Отже, за переконанням суду той факт, що учасником операцій з приймання-передачі матеріалів був ТОВ «Сучасний театр», а не безпосередньо Фонд, не спростовує зазначену в актах мету передачі, а також підстави та умови набуття відповідачем матеріалів саме як цільового благодійного внеску за договором про постановку балету «За двома зайцями».

При цьому, матеріалами справи не підтверджено, що передані за актами приймання-передачі матеріали належали саме позивачу.

Більше того, суд звертає увагу, що ТОВ «Сучасний театр» набуло виключні майнові права на твори, які включають: словесний текст (лібрето) до оригінальної вистави балету «За двома зайцями» за мотивами п`єси ОСОБА_2; ескізи костюмів до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1; сценографію до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ; музичний твір з перекладанням на партитуру до оригінальної вистави балету «За двома зайцями, у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 ; хореографічний твір до оригінальної вистави балету «За двома зайцями», у двох частинах на лібрето ОСОБА_1 лише у 2020 році, уклавши з Фондом договір №1 про передачу (відчуження) майнових прав від 07.12.2020.

Отже, з умов договору №1 про передачу (відчуження) майнових прав від 07.12.2020 чітко вбачається, що Фонд передав (відчужив) позивачу виключні майнові права саме на ескізи костюмів до вистави балету «За двома зайцями», а не на створені відповідачем костюми, декорації, бутафорії, тощо.

Отже, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін у судових засіданнях, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами набуття останнім права власності на створені ДП «Національна опера України» сценічно-постановочні засоби (костюми, декорації та бутафорії, тощо) до вистави «За двома зайцями» на підставі ч. 3 ст. 332 ЦК України.

При цьому, доводи ТОВ «Сучасний театр» щодо відсутності в акті аудиту від 16.10.2018 №05-10/03-24 Рахункової палати України інформації про отримання відповідачем у 2017 році від позивача будь-якої благодійної допомоги, не впливають на висновки суду, з огляду на те, що як встановлено судом вище, позивач не був надавачем благодійної допомоги за договором про постановку балету «За двома зайцями» № 92 від 26.11.2014 та додатком № 1 від 01.12.2014.

Разом із тим, як вбачається з розділу «Аудит господарської діяльності Театру» акту Рахункової палати №05-10/03-24 від 16.10.2018, складовими обсягу фактичних доходів театру у 2017 році були, в тому числі: « 3. Інші доходи - 3869,0 тис. грн (дохід в сумі нарахованої амортизації на ОЗ, ІНМА, НА придбані за бюджетні кошти минулих років, безоплатно отримані ОЗ та СПЗ, дохід від автопослуг, оренди нерухомого майна, від благодійної та спонсорської допомоги, інші послуги).»

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи встановлені вище обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у сукупності, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку, що ТОВ «Сучасний театр» документально не підтверджено обставин, викладених у позовній заяві, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний театр» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 05.12.2024.

Суддя Віта БОНДАРЧУК