ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" грудня 2024 р. Справа№ 910/1734/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2024

(повний текст рішення складено та підписано 13.05.2024)

у справі № 910/1734/24 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Адвокатського об`єднання "Макмел"

до Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича

про розірвання договору та стягнення 50 000,00 грн

за участю представників:

від позивача: Мельник О.С.

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 у справі № 910/1734/24 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 у справі № 910/1734/24 без змін.

Разом з апеляційною скаргою представником Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

25.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про доповнення до вже поданих разом з апеляційною скаргою доказів понесення відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 03.12.2024.

В судове засіданні, призначене на 03.12.2024, представники відповідача не з`явилися.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін на предмет заяви Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Північним апеляційним господарським судом розглянута апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2024.

За результатами розгляду вказаної апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 залишено без змін.

Положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено:

1. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

9. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

10. Якщо у спорі про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судові витрати за правилами цієї статті мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами).

Якщо інше не передбачено статутом акціонерного товариства, судові витрати, понесені акціонером (акціонерами) у зв`язку з поданням позову в інтересах такого акціонерного товариства про відшкодування збитків, заподіяних акціонерному товариству його посадовими особами, відшкодовується таким товариством незалежно від результатів розгляду справи у суді.

11. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

12. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

13. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

14. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як визначено статтею 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову, судовий збір у справі, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Ігоровича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

2. Справу № 910/1734/24 повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка