ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. Справа №914/1109/23

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

явка учасників справи:

від позивача: Рівіс Ш.Л., Кравчук П.І.;

від відповідача: Алексєєнко О.А.,

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рівіс Шандор Людвіковича б/н від 24.09.2024,

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.08.2024, суддя: Трускавецький В.П., м. Львів, повний текст рішення складено 21.08.2024,

у справі №914/1109/23

за позовом фізичної особи-підприємця Рівіс Шандор Людвіковича, м. Львів,

до відповідача Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС, Королівство Данія,

про стягнення уми боргу, штрафу та пені,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви.

Через систему Електронний суд 06.08.2024, за вх. № 2971/24 від 07.08.2024 Відповідачем подано суду першої інстанції клопотання з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Заявник обґрунтовує свою позицію наступним. Договір про надання правової допомоги від 22.09.23 між Відповідачем та Адвокатом щодо представництва містив конкретизований перелік послуг. Вказане підтверджується умовами цього Договору. Вартість послуг було встановлено фіксованому розмірі 5000,00 Євро.

Разом з тим, враховуючи, що захист інтересів Відповідача потребував надання послуг, що не входили у перелік раніше погоджених, між сторонами Договору про надання правової допомоги укладено Додаткову угоду від 03.01.2024. Так, сторонами узгоджено надання послуг, що не входили у первинний предмет договору та їх вартість.

За наслідками надання Адвокатом правничої допомоги Відповідачу, останній просив суд першої інстанції стягнути з Позивача 15 тис. Євро, що на момент подання клопотання за курсом НБУ (451474 грн) складає 677211,00 грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

Короткий зміст додаткового рішення суду

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 13.08.2024 у справі №914/1109/23 стягнуто з фізичної особи підприємця Рівіс Шандора Людвіковича на користь Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС 90 294,80 грн. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення місцевого господарського суду прийнято з врахуванням критерій обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності розміру витрат, виходячи з обставин справи та з врахуванням приписів частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом Відповідача.

Суд першої інстанції зазначив про те, що у справі наявні підстави для зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з їх частковою необґрунтованістю, що зумовлює часткове задоволення заяви Відповідача та стягнення на його користь витрат у розмірі 20000 Євро (еквівалентно 90294,80 грн згідно з курсом НБУ на момент звернення).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

26.09.2024 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Рівіс Шандор Людвіковича б/н від 24.09.2024 на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.08.2024 у справі №914/1109/23.

Апелянт зазначає, що не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав:

- судові витрати є неспівмірними із складністю справи;

- частина витрат не пов`язані з розглядом справи;

- стягнення витрат на професійну допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони.

Апелянт просить змінити додаткове рішення першої інстанції, шляхом зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 10 000 грн.

У відзиві відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні, представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, навів доводи аналогічні викладеним, просив її задоволити.

У свою чергу, представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

22 вересня 2023 року між Адвокатом Алексєєнко О. А. та Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС укладено Договір про надання правової допомоги № А230922-1. Згідно з пунктом 2 вказаного Договору Адвокат зобов`язується здійснити правовий захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Згідно з Додатком № 1 від 22.09.2023 до Договору про надання правової допомоги, сторони узгодили про надання Адвокатом наступних послуг: підготовка та подання відзиву на позовну заяву ФОП Рівіс Ш. Л. до Skovalleen Holding ApS про стягнення заборгованості в судовому провадженні № 914/1109/234 та представництво клієнта у відповідному судовому процесі в господарському суді першої інстанції (Послуга 1). Вартість Послуги 1 складає 5000 Євро.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг за Додатком 1 до Договору, сторонами складено детальний опис Послуг 1, наданих Адвокатом в період з 22 вересня по 31 грудня 2023 року; (1) підготовка та подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфереіщії поза межами приміщення суду; (2) Підготовка та подання 09.10.2023 відзиву на позовну заяву ФОП Рівіс Ш. Л. до Skovalleen Holding ApS про стягнення заборгованості; (3) підготовка та подання до Державної прикордонної служби України 16.10.2023 адвокатського запиту стосовно перетинання бенефіціарним власником компанії Skovalleen Holding ApS Томом Андресеном кордону України; (4) підготовка та подання до суду клопотання від 02.11.2023 про долучення документів до матеріалів справи; (5) підготовка та подання 24.11.2023 до суду заперечень на відповідь на відзив; (6) підготовка та подання до АТ УКРСИББАНК 28.11.2023 адвокатського запиту стосовно надання інформації та копій відповідних документів щодо здійснення ФОП Рівіс Ш. Л. платежів на виконання договору поставки №27072022; (7) підготовка та надсилання до Afriland First Bank 29.11.2023 запиту стосовно надання інформації щодо наявності / відсутності рахунку Skovalleen Holding ApS у цьому камерунському банку; (8) участь у підготовчих судових засіданнях 10.10.203, 07.11.20023, 16.11.2023, 27.11.2023, 19.12.2023; (9) підготовка та подання 11.12.2023 до суду клопотання про витребування доказів судом від АТ УКРСИББАНК.

Вартість Послуг 1 (фіксована сума згідно Додатку 1) - 5000 Євро, що на момент підписання даного Акту за курсом НБУ складає 210029 гривень 50 копійок.

Додатковою угодою від 03.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № А230922-1, сторони домовились про внесення змін до п. 2 Додатку 1 до Договору та викласти його у наступній редакції: вартість Послуг 1 за цим Додатком 1 становить фіксовану суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) Євро та включає в себе підготовку та подання до суду та/або інших державних органів та/або суб`єктів господарювання (у тому числі банків) не більше 5 (п`яти) документів (у тому числі процесуальних документів (відзиву на позовну заяву, заперечення па відповідь на відзив та ін.)) та представництво Клієнта у не більше 5 (п`яти) судових засіданнях. Вартість підготовки та подання кожних наступних (за потреби) 5 (п`яти) документів та участі у кожних наступних (за потреби) 5 (п`яти) судових засіданнях так само становить фіксовану суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) Євро. Остаточна Вартість Послуг 1 визначається після винесення судом першої інстанції рішення у справі № 914/1109/23.

Згідно з Актом № 2 приймання-передачі наданих послуг за Додатком № 1 до Договору, сторони засвідчили надання таких послуг: (1) Підготовка та подання через Електронний суд 12.01.2024 заяви про відсутність документів в електронних матеріалах справи; (2) Підготовка та подання до суду 15.01.2024 додаткових пояснень щодо наданих Позивачем документів з Укрсиббанку та інформації про банківський рахунок з контракту, що належить камерунській компанії; (3) Підготовка до та участь у 15-ти судових засіданнях Господарського суду Львівської області 16.01.2024, 30.01.2024, 20.02.2024, 05.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024, 25.04.2024, 13.05.2024, 21.05.2024, 03.06.2024, 04.07.2024, 22.07.2024, 30.07.2024, 01.08.2024 та 02.08.2024; (4) Підготовка та подання запиту 18.01.2024 до Банку держав Центральної Африки щодо банківського рахунку камерунської компанії, чий розрахунковий рахунок згадується в контракті; (5) Підготовка та подання запитів 18.01.2024 до Агентства з Регулювання Державних Контрактів Камеруну щодо банківського рахунку камерунської компанії, чий розрахунковий рахунок згадується в контракті; (6) Підготовка та подання до Господарського суду Львівської області клопотання 29 січня 2024 року про долученням до матеріалів справи документів щодо банківського рахунку з контракту, який належить камерунській компанії; (7) Підготовка та подання до суду додаткових пояснень 19.02.204 щодо африканського банківського рахунку та номерів ІВАN в банківському рахунку з контракту, що належить камерунській компанії; (8) Підготовка та подання до суду клопотання 22.04.2024 про приєднання документів щодо інформації про Фйорд Скібсхолдинг ІІ А/С до матеріалів справи; (9) Підготовка та подання 10.05.0224 до суду додаткових пояснень щодо електронного та телефонного листування, наданого позивачем, та раніше існуючого підробленого веб-сайту нібито компанії Відповідача; (10) Підготовка та подання 24.06.2024 до суду додаткових пояснень щодо відповідей Укрсиббанку на запити Позивача про банківський рахунок, який нібито належить Відповідачу; (11, 12) Підготовка та подання до суду клопотань від 29.07.2024 та від 31.07.2024 про долучення до матеріалів справи документів про судові витрати; (13) підготовка та подання до суду клопотання від 06.08.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Незважаючи, на те що Адвокат за умовами договору може претендувати на більший розмір винагороди, Сторони цим домовились, що про Вартість Послуг 1 за цим Актом 2 фіксується у розмірі 10000 Євро, що на момент підписання даного Акту за курсом НБУ (45,1474 грн) складає 451474 гривень 00 копійок.

Отже, загальний розмір витрат Відповідача згідно з Актом № 1 та № 2 склав 15000,00 Євро, які останній просить стягнути з Позивача як відшкодування витрат на послуги з надання професійної правничої допомоги. Позивач проти задоволення заявлених вимог усно повністю заперечив.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Відповідно до положень статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Разом з тим Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Також із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір (фіксований розмір гонорару) з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).

На підтвердження понесених Відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у суді І інстанції в розмірі 677211,00 грн (еквівалентно 15000,00 Євро) відшкодування витрат на правову допомогу Заявник надав, зокрема:

- Договір про надання правової допомоги № А230922-1 від 22.09.2023 укладений між Адвокатом Алексєєнко О. А. та Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС, Додаток № 1 до цього Договору від 22.09.2023 та Акт приймання-передачі наданих послуг за Додатком 1 до Договору. У вказаних документах відображено надання послуг у період з 22.09.2023 по 31.12.2023 з зазначенням переліку таких послуг та загальної їх вартості у розмірі 5000,00 Євро.

- Додаткову угоду від 03.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № А230922-1 та Акт № 2 приймання-передачі наданих послуг за Додатком № 1 до Договору. вказані документи підтверджують надання послуг у період з 03.01.2024 по 06.08.2024 з зазначенням переліку таких послуг та загальної їх вартості у розмірі 10000,00 Євро.

Для надання правової допомоги Відповідачу була залучено адвоката Алексєєнко О. А. який на підтвердження своїх повноважень подав суду Ордер Серія АІ № 1472094 від 04.10.2023.

Дослідивши надані Відповідачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення Позивача викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає про таке.

Ціна даного позову складає 493312,99 грн, а витрати Відповідач на надання правової допомоги складають 15000,00 Євро, еквівалентно 677211,00 грн, що на 27 відсотків більше ціни позову. Водночас, суд констатує, що дана справа є складною, містить значну кількість документів, її стороною є нерезидент Підприємство Данії зі сторони Відповідача, та фізична особа підприємець зі сторони Позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що в Актах надання правової допомоги до професійної правничої допомоги віднесено послуги з подання до суду чи до іншої особи документів. На думку суду такі послуги не є обґрунтованими, оскільки такі не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, а тому витрати на здійснення вказаних послуг не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19.

Також суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, в постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (§80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (§95).

Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, вважає, підставним зменшення витрат на правничу допомогу до 20000 Євро (еквівалентно 90294,80 грн згідно з курсом НБУ на момент звернення).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, та спростувати правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рівіс Шандор Людвіковича - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.08.2024 у справі №914/1109/23 залишити без змін

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.12.2024

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.