Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр"
про стягнення 58 591,93 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр" про стягнення 58 591,93 грн., у тому числі 38 864,00 грн. основного боргу, 3 435,63 грн. трьох процентів річних та 16 292,30 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним утриманням відповідачем 38 864,00 грн. помилково сплачених грошових коштів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 38 864,00 грн. основного боргу та 1 606,78 грн. витрат зі сплати судового збору; в іншому - відмовлено.

До Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 26.11.2024 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11570/24.

Розглянувши подану заяву, Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що позивач та адвокат Грищенко Олександр Миколайович 12.09.2024 уклали договір № 12-09-2024/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати позивачу юридичні послуги, а позивач оплатити їх вартість. Також, в матеріалах справи міститься довіреність від 24.06.2024 на представлення інтересів позивача в суді, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" Грищенку Олександру Миколайовичу.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з пункту договору № 12-09-2024/2, вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість години роботи адвоката складає 1500,00 грн. по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору.

Згідно з пунктом 3.8 договору № 12-09-2024/2, розмір гонорару адвоката у випадку прийняття позитивного рішення на користь позивача (задоволення повністю та/або частково вимог позивача) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12 % від ціни позову позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр" про стягнення заборгованості.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт щодо адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.11.2024, загальна вартість робіт (послуг) наданих адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем позивачу за договором № 12-09-2024/2 становить 12 187,36 грн.

Таким чином, матеріали справи містять документи, які свідчать про надання правової допомоги та її вартість.

За приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У той же час, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідачем не було подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11570/24.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18.

Водночас щодо покладення на позивача гонорар успіху у сумі 4 687,36 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з пунктом 3.8 договору № 12-09-2024/2, розмір гонорару адвоката у випадку прийняття позитивного рішення на користь позивача (задоволення повністю та/або частково вимог позивача) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12 % від ціни позову позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр" про стягнення заборгованості.

Відповідно змісту акту здачі-приймання виконаних робіт щодо адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.11.2024, додаткова оплата - гонорар успіху становить 4 687,36 грн (ціна позову х 8%).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202, частини 1 статті 203, частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця, предметом договору про надання правової допомоги є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Таким чином, гонорар за прийняття судового рішення на користь позивача, в розімрі 8 % від суми позовних вимог, є так званим "гонораром успіху", який передбачений як форма матеріального заохочення адвоката з метою посилення його зацікавленості у результаті розгляду справи.

Отже, додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення для відповідача у справі за своїм змістом і правовою природою не є платою за надані послуги в розумінні статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судове рішення є результатом вирішення спору. Воно приймається та підписується виключно суддями. Отже, погодження між стороною спору та її адвокатом розміру гонорару останнього за позитивний результат вирішення спору у вигляді прийняття судом відповідного судового рішення не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а відповідний гонорар не підлягає стягненню з відповідача в порядку статей 129, 130, 344 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак суд відмовляє в покладенні на відповідача суми гонорару за прийняття судового рішення на користь позивача.

Відповідно частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 974,75 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись приписами статей 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Центр" (04208, місто Київ, проспект Василя Порика 17-Б, квартира 39; ідентифікаційний код 43886756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, місто Київ, проспект Глушкова 40, офіс 315; ідентифікаційний код 38039872) 4 974,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині - відмовити.

4.Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту - 03.12.2024.

Суддя Кирилюк Т.Ю.