ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

02 грудня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3176/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на дії виконавця (вх. 28132 від 08.11.2024) по справі

за позовом Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ідентифікаційний код особи 09804119)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (Україна, 61093, Харківська область, місто Харків, вулиця Болбочана Петра, будинок 54, ідентифікаційний код особи 39590621)
про стягнення коштів Особа, дії якої оскаржуються: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд., 110, )

за участю представників:

стягувача (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») Юркова Т.С.

інші учасники не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 до Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ідентифікаційний код особи 09804119) надійшла скарга на дії виконавця (вх. № 28132), за якою скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо відмови у скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження;

2. Поновити порушене право АТ «МЕГАБАНК» шляхом зобов`язання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального правління юстиції у м. Києві вчинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП № 76265918, шляхом, а саме:

- Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) Алексеэва Валентина Владиславовича Постанову про відкриття виконавчого провадження № 76265918 від 10.10.2024 державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеэва Валентина Владиславовича, відкритого на підставі наказа Господарського суду Харківської області № 922/3176/23 про стягнення з АТ «МЕГАБАНК» на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» () судового збору в сумі 2684, 00 грн.

- Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) Алексеэва Валентина Владиславовича скасувати Постанову про накладення арешту на майно АТ «МЕГАБАНК», винесену в рамках виконавчого провадження № 76265918.

- Зобов`язати вжити заходи щодо вилучення з усіх державних реєстрів, в т.ч. Єдиного реєстру боржників, Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, тощо, записів про відкриті виконавчі провадження та про арешти (обтяження) майна АТ «МЕГАБАНК».

Ухвалою від 11.11.2024 подану скаргу було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.11.2024 о 11:15; запропоновано учасникам справи та державному виконавцю до дати призначеного судового засідання надати пояснення або заперечення на подану скаргу; витребувано у Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 76265918. Встановити строк в 3 дні з дня отримання даної ухвали для подання витребуваних матеріалів.

15.11.2024 за вх. 28869 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надійшли письмові заперечення на скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК».

У призначене на 18.11.2024 судове засідання з`явився представник скаржника, який підтримав подану скаргу на дії державного виконавця. Інші учасники справи та виконавча служба своїх представників у судове засідання не направили. Виконавча служба вимог ухвали від 11.11.2024 щодо надання до суду копій матеріалів виконавчого провадження не виконала. Також, від виконавця не надходив відзив на скаргу.

Засідання з розгляду скарги відкладалося з 18.11.2024 по 02.12.2024.

27.11.2024 за вх. 29833 від скаржника надійшла заява про зміну предмету скарги, за якою АТ «МЕГАБАНК» просить суд змінити предмет скарги на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві за виконавчим провадженням № 76265918 по справі 922/3176/23 про визнання неправомірними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо відмови у скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження, на інший предмет скарги в резолютивній частині скарги в якій вимоги викласти в такій редакції а саме:

"1. Визнати неправомірними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо відмови у скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження;

2. Поновити порушене право АТ «МЕГАБАНК» шляхом зобов`язання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального правління юстиції у м. Києві вчинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП № 76265918, шляхом, а саме:

- Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва Валентина Владиславовича скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження № 76265918 від 10.10.2024 державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва Валентина Владиславовича, відкритого на підставі наказу Господарського суду Харківської області № 922/3176/23 про стягнення з АТ «МЕГАБАНК» на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» () судового збору в сумі 2684, 00 грн.

- Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва Валентина Владиславовича скасувати Постанову про накладення арешту на майно АТ «МЕГАБАНК», винесену в рамках виконавчого провадження № 76265918.

- Зобов`язати вжити заходи щодо вилучення з усіх державних реєстрів, в т.ч. Єдиного реєстру боржників, Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, тощо, записів про відкриття виконавчого провадження № 7626518 від 10.10.2024 та про арешти (обтяження) майна АТ «МЕГАБАНК» за виконавчим провадженням № 76265918."

Також, від скаржника за вх. 29858 надійшли додаткові пояснення по скарзі.

29.11.2024 за вх. 30159 від ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 76265918.

В судове засідання 02.12.2024 з`явився представник стягувача, який підтримав заперечення проти поданої скарги та просив суд відмовити у її задоволенні. Інші учасники справи своїх представників до судового засідання не направили.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на дії виконавця (вх. 28132 від 08.11.2024) судом встановлено наступне.

Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (далі - АТ «МЕГАБАНК», позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», відповідач) про стягнення 268 651,26 грн заборгованості, що складається з 180 955,10 грн заборгованості по сплаті орендних платежів по Договору оренди транспортного засобу № З5GKHZ1567-1 та 87 696.16 грн. нарахованої пені відповідно до договору оренди транспортного засобу № 35GKHZ1567-1.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2023, позов залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2024 ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі № 922/3176/23 залишено в силі, вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Мегабанк» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, іден. код. 09804119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61093, Харківська обл., місто Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 54, іден. Код 39590621) 2 684, 00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) 00 копійок судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції, доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

05.02.2024 Господарським судом Харківської області видано Наказ на примусове виконання постанови по справі № 922/3176/23 про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВРИСТВА «МЕГАБАНК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» судового збору в розмірі 2684,00 грн.

10.10.2024 старшим Державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за № 76265918 з виконання наказу по справі № 922/3176/23.

14.10.2024 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) боржником направлено заяву за вих. № 3090 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», ст.ст.1,3,37,45-52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно Розділу II та ч. 4 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, ст. ст. 1, 4, 39, 40, 74 59 Закону України Про виконавче провадження.

30.10.2024 в Автоматизованій системі виконавчого провадження розміщено відповідь від 29.10.2024 за вих. № 54664/27.10-24 на Заява про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, яким повідомлено АТ «МЕГАБАНК» про відмову в задоволенні вище зазначеної Заяви.

АТ «МЕГАБАНК» не погодилося з такими діями та звернулося до суду зі скаргою, яку обґрунтовувало наступним.

02.06.2022 Правлінням Національного Банку України прийнято рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» (надалі АТ «МЕГАБАНК») до категорії неплатоспроможних». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі Фонд) було прийнято рішення № 383 «Про запровадження в АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» згідно з яким в АТ «МЕГАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «МЕГАБАНК», визначені ст.ст. 37-39 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків - Штогріній Ірині Вікторівні. В подальшому, Правлінням Національного Банку України прийнято рішення від 21.07.2022 № 362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «МЕГАБАНК» з 22.07.2022 по 21.07.2025 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «МЕГАБАНК» провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні (надалі Уповноважена особа) строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно. Інформація про запровадження в установі АТ «МЕГАБАНК» процедури ліквідації була опублікована в засобах масової інформації, на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, крім того, офіційно зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр).

Скаржник зазначав, що за приписами абз. 1 ч. 4 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, (надалі Інструкція), виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закон України «Про виконавче провадження», про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа. До підстав, з якими Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує необхідність повернення виконавчого документу стягувачу, в т.ч. відноситься: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (ч. 4 ст. 4 Закону). При цьому, Інструкція (розділ ІІ) зобов`язує ідентифікувати сторін виконавчого провадження, зокрема боржника, згідно даних Єдиного державного реєстру під час вирішення питання щодо створення, реєстрації, опрацювання тощо документів виконавчого провадження, в т.ч. відкриття виконавчого провадження та перевірки підстав для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

У відповідності до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення процедури виведення банку з ринку не допускається індивідуальне задоволення вимог кредиторів такого банку. Вимоги кредиторів задовольняються виключно в черговості та порядку, передбаченої ст. 52 вказаного Закону. Для цього, Фонд або уповноважена особа Фонду, в разі делегування останній відповідних повноважень, вживає ряд заходів, передбачених приписами статей 45-52 Закону, в т.ч. здійснює публікацію оголошення про початок процедури ліквідації, прийняття та розгляд кредиторських вимог, формує та подає на затвердження Фонду реєстр вимог кредиторів, формує та затверджує ліквідаційну масу банку, забезпечує проведення її оцінки та реалізації з метою задоволення вимог кредиторів банку. Закон також передбачає (ч. 2 ст. 46), що з дня початку процедури ліквідації банку:

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

За таких обставин, на думку скаржника, Постанову про відкриття виконавчого провадження № 76265918 від 10.10.2024 державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва Валентина, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 922/3176/23 «про стягнення з АТ «МЕГАБАНК» на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» судового збору в розмірі 2684 грн» винесено в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти вказаних доводів стягувач вказував, що за змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно зі статтею 18 ГПК України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Вирішуючи справу за скаргою стягувача на дії та рішення державного виконавця з повернення без прийняття до виконання виконавчого листа на підставі п.4 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2019 року саме у цій справі № 761/14537/15-ц дійшов висновку, що наявність норми пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу, якщо НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення. За змістом цих висновків, перебування банку-боржника в процедурі ліквідації не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження та вчиненню виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення, оскільки норми будь-якого закону не можуть суперечити принципу верховенства права, меті й завданню цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення. Окрім того, судове рішення про стягнення коштів підлягає виконанню у чіткій і повній відповідності до його резолютивної частини, а саме шляхом виплати коштів, а не шляхом включення до черги кредиторів. Законодавство не містить норм, які б дозволяли боржникам виконувати судові рішення про стягнення коштів шляхом акцептування в чергу кредиторів. Безпідставними є доводи скаржника про пріоритет норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перед нормами інших законів, оскільки жодні норми будь-якого закону не можуть мати пріоритет перед конституційними нормами прямої дії та найвищої юридичної сили, зокрема статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень та щодо обов`язку держави забезпечити їх виконання, та не можуть суперечити принципу верховенства права, меті й завданню цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення.

Надаючи оцінку викладеним доводам скаржника та запереченням стягувача, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 326, 327 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, виконання яких здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

У ст. 1 Закону № 1404-VIII унормовано виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у ст. 1 Закону № 1404-VIII законодавець урегулював, що примусове виконання рішень уповноваженими цим Законом органами та особами здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Одним із таких актів є Закон № 4452-VI, який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ст. 1 цього Закону).

Відповідно до п. 8 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4452-VI законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що йому не суперечить.

Тобто, у спорах, пов`язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, приписи Закон № 4452-VI є спеціальними відносно приписів інших нормативних актів, що регулюють відповідні правовідносини (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/23398/16, від 29.08.2018 у справі № 127/10129/17, від 23.01.2019 у справі № 761/2512/18, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17, від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону № 4452-VI допускається можливість виникнення в банку, який перебуває в ліквідаційній процедурі, додаткових зобов`язань, пов`язаних з витратами в ліквідаційній процедурі неплатоспроможного банку.

За ч. 4 ст. 36 Закону № 4452-VI початок тимчасової адміністрації або будь-які дії, що вживаються Фондом на виконання плану врегулювання, не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів, зокрема про оренду нерухомого майна. Приймаючий/перехідний банк є правонаступником неплатоспроможного банку за такими переданими договорами з моменту відчуження/передачі майна (активів) та зобов`язань неплатоспроможного банку. Такі договори виконуються на тих самих умовах, на яких вони були укладені з банком до часу визнання його неплатоспроможним.

Відповідно до абз. 2 п. 1.15 глави 1 розділу ІІІ Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (далі - Положення № 2, в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження), під час тимчасової адміністрації не здійснюються, зокрема примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку.

Разом з тим у п. 1.16 глави 1 розділу ІІІ Положення № 2 визначено, що обмеження, встановлені абз. 2 п. 1.15 цієї глави, не поширюються на зобов`язання банку щодо витрат, пов`язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону № 4452-VI.

В даній справі на виконання постанови Верховного Суду від 11.01.2024 Господарським судом Харківської області було видано наказ про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВРИСТВА «МЕГАБАНК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Постанова Верховного Суду від 11.01.2024 набрала законної сили 11.01.2024, а тому не може ставитися під сумнів під час розгляду скарги на дії державного виконавця стороною (боржником), щодо якої його прийнято.

У ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено дванадцять підстав для повернення виконавцем, зокрема органу державної виконавчої служби виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема у випадках, якщо Національний банк України прийняв рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (п. 4) та якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку (п.11).

Відповідно до останньої правової позиції Великої Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011 норма п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII має застосовуватися імперативно щодо всіх конкурсних вимог кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки Закон № 4452-VI визначає спеціальні процедури задоволення конкурсних вимог неплатоспроможного банку у відповідній черговості.

Однак, якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій із погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу буде незаконним.

Таким чином, установивши відсутність доказів добровільного виконання боржником наказу суду від 05.02.2024, за яким стягнуто поточні витрати неплатоспроможного банку, суд доходить до висновку про відмову в задоволення скарги на дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження, оскільки наведені заявником підстави для повернення виконавчого документа стягувачу за ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII не підлягають застосуванню в умовах встановлених обставин про виникнення у боржника поточних зобов`язань, а не кредиторських.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення ЄСПЛ від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України та від 05.07.2005 у справі «Агротехсервіс» проти України).

Конституційний Суд України, беручи до уваги приписи ст. 3, 8, ч. 1, 2 ст. 55, ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, зазначив, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Аналогічні висновки в подібних правовідносинах були зроблені Верховним Судом в постанові від 21 березня 2024 року по справі № 920/674/22 та в постанові від 02 жовтня 2024 року по справі № 920/1042/22.

Враховуючи встановлені обставини необґрунтованості заявленої АТ «МЕГАБАНК» скарги суд відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на дії виконавця (вх. 28132 від 08.11.2024).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня її прийняття.

Повний текст ухвали підписано 09.12.2024.

Суддя Л.С. Лаврова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.