ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/812/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Гуменного Володимира Мілентійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ХЛІБ"

про стягнення 801966,96 грн

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Фізична особа-підприємець Гуменний Володимир Мілентійович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ХЛІБ" про стягнення заборгованості у розмірі 801966,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 в частині оплати вартості поставленого товару (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 31.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.09.2024.

09.09.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява від 09.09.2024 з доданою до неї копією специфікації до договору постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 (а.с.19-26).

Ухвалою суду від 11.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/812/24 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 09.10.2024.

08.10.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю останнього на дату призначеного засідання у слідчих діях та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки копію позовної заяви з додатками відповідач не отримав (а.с.29-33).

Ухвалою суду від 09.10.2024 відкладено розгляд справи по суті на 27.11.2024.

Представники сторін у засідання не з`явилися.

Представник позивача неодноразово у своїх заявах від 09.09.2024, 08.10.024, 27.11.2024 просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначав про підтримання позову у повному обсязі (а.с.19-20, 34-35, 47).

Натомість відповідач про причини неявки представника в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надіслав.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвалу суду від 09.10.2024 у справі №906/812/24 в електронній формі доставлено до електронних кабінетів відповідача та його представника 11.10.2024 о 13:20 (а.с.46), а отже, відповідно до ч.ч.6, 7 ст.242 ГПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату час та місце цього судового засідання.

Слід зауважити, що позовну заяву з доданими до неї документами було надіслано відповідачу в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи згідно положень ст.42 ГПК України та доставлено до його зареєстрованого електронного кабінету 26.07.2024 (а.с.4), а отже обов`язку надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення у даному випадку у позивача немає. Окрім того, представнику відповідача адвокату Кулаковій С.С. за її клопотанням від 08.10.2024 було забезпечено можливість ознайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, відповідно до ст.6 ГПК України.

Попри те відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подав.

Згідно з ч.1 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України). Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч.4 ст.161 ГПК України).

Суд нагадує, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст.6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого суду», гарантованого ст.6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення ЄСПЛ від 02.02.2017 у справі "Лопушанський проти України").

Роль національних судів полягає в тому, щоб організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України").

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги створення судом в межах наданих йому повноважень усіх належних умов учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, зважаючи на те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а їх неявка та неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи, підстав для відкладення судового засідання чи оголошення в ньому перерви немає, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами, згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.202 ГПК України.

27.11.2024 підписано вступну та резолютивну частини рішення без проголошення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27.03.2024 між ФОП Гуменним В.М. як постачальником та ТОВ "ТВІЙ ХЛІБ" як покупцем укладено договір постачання №27/03/2024-2 (далі договір) (а.с.5-7), згідно з п.п.1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується передати на умовах та в термін, встановлених цим договором, продукти харчування (далі - товар) у власність покупця у відповідності до наданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін (товарно-транспортної) накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Асортимент та інші характеристики товарів, що постачаються, остаточно визначаються у видаткових (товарно-транспортних) накладних, які мають відповідати замовленню. Ціна, асортимент та інші характеристики товарів, що постачаються, затверджені діючою та підписаною обома сторонами специфікацією (п.2.6 договору).

Відповідно до п.п.5.2 - 5.5 договору, загальна сума договору складає суму товару, отриманого за всіма накладними на постачання товару за цим договором. Ціна на товару включає ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства. Ціна на товар та номенклатура визначається на підставі погодженої сторонами специфікації та може бути змінена винятково за попереднім погодженням з покупцем не менш ніж за двадцять один календарний день до зміни. У випадку, якщо супровідні документи на товар або рахунки постачальника містять вказівку на ціну товарів, що вище ціни, зазначеної сторонами у специфікації, то діє ціна, зазначена в погодженій специфікації.

Згідно з п.5.7 договору, покупець здійснює розрахунки з постачальником на умовах відстрочки платежу терміном тридцять календарних днів з моменту отримання товару. Форма сплати: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів покупцем на розрахунковий рахунок постачальника або в готівковій формі шляхом внесення грошових коштів в касу постачальника.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє протягом одного календарного року з моменту укладення цього договору. Якщо одна із сторін або обидві сторони не виконують або неналежно виконують свої зобов`язання за цим договором, термін його дії продовжується до моменту належного виконання зобов`язання винною стороною (а.с.5-7).

Додатком №1 до договору є специфікація, відповідно до якої постачальник зобов`язався поставити покупцю товар: горошок зелений консервований «Особливий» 420 гр. ЖБ кількістю 16668 шт., за ціною 21,96 грн з ПДВ за 1 шт.; ікру з кабачків 510 гр. кількістю 11772, за ціною 34,86 грн з ПДВ за 1 шт.; повидло яблучне 635 гр. кількістю 792 шт., за ціною 32,28 грн з ПДВ за 1 шт. (а.с.21). Дана специфікація підписана позивачем в односторонньому порядку.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин та матеріалів справи, на виконання умов договору постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 01.04.2024 позивач поставив відповідачу товар: горошок зелений консервований «Особливий» 420 гр. ЖБ у кількості 16668 шт., за ціною 21,96 грн з ПДВ за 1 шт., на суму 366029,28 грн; ікру з кабачків 510 гр. у кількості 11772, за ціною 34,86 грн з ПДВ за 1 шт., на суму 410371,92 грн; повидло яблучне 635 гр. у кількості 792 шт., за ціною 32,28 грн з ПДВ за 1 шт., на суму 25565,76 грн. Всього 3 найменування на загальну суму 801966,96 грн, що підтверджується наявними у справі копіями видаткової накладної №0148 від 01.04.2024 та товарно-транспортної накладної №0002 від 01.04.2024, які підписано обома сторонами та скріплено їх печатками (а.с.8-9).

Однак відповідач свої зобов`язання з оплати прийнятого товару у встановлений договором строк не виконав, у зв`язку з чим позивач 22.06.2024 направив на його адресу: вул. Шолом Алейхема, 62., м. Коростень, Житомирська обл., 11500 (зміни до відомостей про юридичну особу щодо її місцезнаходження зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.10.2024, а відтак станом на 22.06.2024 відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою) претензію вих.№610 від 17.06.2024 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 801966,96 грн, повідомив, що у разі незадоволення пред`явленої претензії або залишення її без розгляду протягом десяти календарних днів буде змушений звернутись до суду з відповідним позовом (а.с.10).

Факт надіслання претензії вих.№610 від 17.06.2024 підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чека та поштової накладної 830 від 22.06.2024 (а.с.11). За інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта», дане відправлення було вручено відповідачу 09.07.2024 (а.с.12), однак залишено останнім без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної оплати товару відповідно до умов договору постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024, позивач з метою захисту своїх порушених майнових прав та інтересів звернувся з цим позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст.526, 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення містяться і у ст.ст.173, 174, 180, 193 ГК України.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки. Доказів розірвання вказаного договору чи визнання його недійсним у передбаченому чинним законодавством України порядку матеріали справи не містять, отже такий є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст.662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 801966,96 грн. Будь-які зауваження чи претензії зі сторони відповідача щодо кількості, якості чи комплектності товару, повідомлення щодо порушення постачальником договірних зобов`язань відсутні.

Попри те відповідач свої зобов`язання з оплати вартості отриманого товару у повному обсязі у строк, встановлений п.5.7 договору, а саме до 01.05.2024 (включно), не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 801966,96 грн. У процесі розгляду справи ні документально обґрунтованих заперечень щодо наведених обставин, ні доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав.

Суд зауважує, що непідписання відповідачем специфікації до договору, з огляду на наявність інших доказів (видаткової накладної та товарно-транспортної накладної, у яких ціна, асортимент та інші характеристики товарів, що постачаються, ідентичні відомостям про товар, зазначеним у специфікації), які підтверджують факт поставки позивачем та прийняття відповідачем товару на вищевказану суму, не є підставою для невиконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманого товару, враховуючи і те, що умовами укладеного між сторонами договору, зокрема, визначено можливість передачі товару за накладними.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст.ст.76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не представив суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, заявлених до нього вимог належним чином і в установленому законом порядку не спростував, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 801966,96 грн заборгованості за договором постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 є правомірною, обґрунтованою, заявлена відповідно до вимог чинного законодавства і доведена належними й допустимими доказами, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України та висновок суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору в сумі 9623,60 грн (801966,96 грн х 1,5% х коефіцієнт 0,8) покладаються на відповідача; інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, позивачем заявлено не було.

Водночас суд звертає увагу, що позивач має право на повернення з Державного бюджету України 2405,90 грн судового збору, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі подання відповідного клопотання, оскільки під час звернення до суду з даним позовом було внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом (без застосування коефіцієнту 0,8 при поданні позовної заяви в електронній формі, що передбачено ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»), а саме 12029,50 грн, згідно з квитанцією ID: 6993-6750-6960-6198 від 25.07.2024 (а.с.3). Станом на дату ухвалення цього рішення питання про повернення судового збору не розглядається у зв`язку з відсутністю такого клопотання від позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ХЛІБ" (вул. Кирилівська, буд. 82, м. Київ, 04080, ) на користь Фізичної особи-підприємця Гуменного Володимира Мілентійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 801966,96 грн заборгованості за договором постачання №27/03/2024-2 від 27.03.2024 та 9623,60 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.12.24

Суддя Прядко О.В.

Друк: 1 - у справу;

2,3 - сторонам та їх представникам (до ел.каб.).