ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. Справа№ 925/1499/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенка О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 20.08.2024 (повний текст складено 02.09.2024, суддя Хабазня Ю.А.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1

у справі №925/1499/17

за заявою Головного управління ДПС у Черкаській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родень-М"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.08.2024 у справі № 925/1499/17 задоволено повністю скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс". Визнано неправомірною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, яка полягає у тому, що останнім не розглянуто клопотання стягувача від 16.12.2023 №16-3/12 та не вчинено (чи відмовлено у вчиненні) дій, на які стягувач вказав у цьому клопотанні. Зобов`язано Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі розглянути клопотання стягувача від 16.12.2023 №16-3/12 та вчинити дії (чи відмовити у вчиненні дій), на які стягувач вказав у цьому клопотанні в установлені Законом України "Про виконавче провадження" строки.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі (далі - Відділ ДВС) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.08.2024.

Скаржник посилається на те, що Відділ ДВС не отримував клопотання стягувача про вчинення дій у виконавчому провадженні, про таке клопотання дізнався лише з ухвали суду від 20.08.2024 та вчинив необхідні дії до постановлення вказаної ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 відкрито апеляційне провадження, справу №925/1499/17 призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.11.2024.

28.10.2024 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 у справі №925/1499/17 - без змін.

Так, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зазначає, що Відділ ДВС за період з 29.11.2023 по 08.07.2024, тобто до подання скарги на бездіяльність, не вчиняло жодних дій у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.07.2019 у справі №925/1499/17 стягнуто з ТОВ "Мега шиппінг" на користь ТОВ "Родень-М" грошові кошти у сумі 200000 грн.

02.08.2019 на виконання вказаного вище судового рішення видано наказ.

20.05.2022 постановою Відділу ДВС відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу від 02.08.2019 та накладено арешт на кошти боржника.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.10.2023 здійснено заміну стягувача за наказом від 02.08.2019 у справі №925/1499/17 з ТОВ "Мега шиппінг" на його правонаступника - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

29.11.2023 постановою Відділу ДВС у виконавчому провадженні НОМЕР_1 внесено зміни (доповнення) реєстраційних даних щодо стягувача ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

16.12.2023 стягувач звернувся до Відділу ДВС з клопотанням №16-4/12 про вчинення передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень дій та заходів у виконавчому провадженні з метою фактичного виконання рішення суду.

12.07.2024 стягувач звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Як було зазначено вище виконавче провадження НОМЕР_1 перебуває на примусовому виконанні у Відділі ДВС з 20.05.2022.

Як вірно встановив суд першої інстанції, протягом здійснення виконавчого провадження державний виконавець вчинив такі дії: направив запити до відповідних органів та установ з метою виявлення активів боржника, наклав арешт на кошти боржника, виніс подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника; здійснив виїзд за адресою боржника; зробив виклик керівника боржника; отримав довідку та витяги з відповідних державних реєстрів.

Втім, державний виконавець в порушення ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" не розглянув клопотання стягувача №16-3/12 від 16.12.2023, у якому останній вказував на ті конкретні дії, які повинен вчинити державний виконавець.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за результатами розгляду клопотання стягувача Відділ ДВС був зобов`язаний вчинити відповідні виконавчі дії з внесенням відповідних відомостей до АСВП, або відмовити у їх вчиненні, виклавши відповідні обґрунтування у своєму рішенні, втім державний виконавець не розглянув клопотання стягувача, а відтак порушив п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

У період з моменту заміни стягувача правонаступником до подання останнійм скарги заходи з примусового виконання рішення суду не вчинялись, зокрема щодо розшуку майна боржника, на яке можна звернути стягнення у рахунок погашення боргу. Не вчинення дій з розшуку майна боржника свідчить про відсутність підстав для висновку про відсутність такого майна та неможливість виконання судового рішення, оскільки відсутність майна у боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна в останнього належним чином не перевірена.

Доводи апеляційної скарги про те, що Відділ ДВС не отримував клопотання стягувача про вжиття дій та заходів у виконавчому провадженні не підтверджена будь-якими доказами, а посилання на вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні є безпідставним, оскільки такі дії вчинялись державним виконавцем після подання скарги до суду на його бездіяльність, а відтак не спростовують фактичних обставин справи щодо порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного вище колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 20.08.2024 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.08.2024 у справі № 925/1499/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.12.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко