ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2024 Справа № 914/3252/23

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

заяви:ОСОБА_1 , м. Львів,
про:заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 4047/24 від 04.11.2024)
у справі № 914/3252/23
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс», с. Старий Яричів Львівського р-ну Львівської обл.,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід», м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:Фізичної особи-підприємця Курила Володимира Васильовича, с. Чемеринці Перемишлянського р-ну Львівської обл.,
про:стягнення 143'048,02 грн.
За участю представників:
стягувача:Дубінін Р. В. керівник,
боржника:не з`явився,
третьої особи:не з`явився,
ТзОВ «ФК «Синеон»:не з`явився.
Встановив.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.03.2024 у справі № 914/3252/23 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» 109'440,00 грн основний борг, 1'610,00 грн три відсотки річних, 5'012,81 грн інфляційні втрати та 26'835,29 грн пеня та 2'144,85 грн судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16 квітня 2024 року на виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.

04 листопада 2024 року на розгляд суду Дубініним Р. В. подано заяву про заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 4047/24).

Ухвалою суду від 05.11.2024 вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.11.2024, явка учасників процесу в судове засідання визнано необов`язковою та зобов`язано боржника до судового засідання надати письмові нормативно обґрунтовані пояснення щодо поданої заяви, з долученням належних доказів на підтвердження викладеного у поясненнях. Копії відповідних документів скерувати іншим учасникам процесу, докази направлення надати суду.

14 листопада 2024 року до суду надійшла:

- заява ТзОВ «Синеон-Плюс» про розгляд заяви без його участі (вх. № 27613/24);

- клопотання ТзОВ «Синеон-Плюс» про долучення до матеріалів справи оригіналів Договору відступлення права вимоги 09-02-2024 від 21.02.2024 та Додатку 1 від 01.07.2024 до такого Договору (вх. № 27615/24);

- клопотання про повернення оригіналів Договору відступлення права вимоги 09-02-2024 від 21.02.2024 та Додатку 1 від 01.07.2024 до такого Договору (вх. № 28230/24).

Судове засідання 14.11.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Трускавецького В. П. Ухвалою суду від 25.11.2024 призначено розгляд заяви на 02.12.2024.

У судове засідання 02.12.2024 з`явився керівник стягувача, який надав пояснення по суті, поданої заяви. Представники інших учасників процесу не прибули, жодних клопотань, заперечень чи пояснень не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Відтак, суд не вбачає перешкод для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в даному судовому засіданні.

Позиції учасників процесу.

Обґрунтування Дубініна Р. В.

Заявник зазначає, що 21.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Синеон» (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 09-02/2024, яким передбачено, що:

- у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги грошових коштів, належне Цедентові, і стає кредитором за Договором постачання № 01-10/2022 від 01 жовтня 2022 року між Цедентом і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБУДЗАХІД» (надалі іменується «Боржник») в межах поставки від 02 січня 2023 року згідно Видаткової накладної № 01-01/2023 від 02 січня 2023 року, Товарно-транспортної накладної № 01-01/2023 від 02 січня 2023 року, стягнення зазначених грошових коштів відбувається в судовому порядку в господарській справі 914/3252/23, яка перебуває у провадженні Господарського суду Львівської області (п. 1);

- ??за відступлення права вимоги Цесіонарій сплачує Цедентові плату в розмірі 142898 (сто сорок дві тисячі вісімсот дев?яносто вісім) гривень 10 копійок (п. 2);

- за цим Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання таких обов?язків сплати Боржником коштів, належних продавцю в сумі 142898 (сто сорок дві тисячі вісімсот дев?яносто вісім) гривень 10 копійок (п. 3);

- до Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент набрання чинності цього Договору (п. 7);

- Цесіонарій зобов?язаний письмово повідомити Боржника про відступлення права вимоги протягом 120 календарних днів з дня набрання чинності цим Договором (п. 9);

- Цедент відповідає перед Цесіонарієм за недійсність переданого за цим Договором права вимоги, але не відповідає за невиконання Боржником свого обов?язку (п. 10);

- ????Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п. 12);

- Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 12 цього Договору, та визначається часом, достатнім для реального та належного виконання цього Договору Сторонами (п. 13).

Згідно з платіжними інструкціями № 35 від 22.02.2024 на суму 50550,00 грн, № 36 від 22.02.2024 на суму 49450,00 грн, № 37 від 22.02.2024 на суму 38000,00 грн, № 60 від 04.04.2024 на суму 4898,10 грн, на виконання умов Договору ТзОВ «ФК «Синеон» сплатило ТзОВ «Синеон-Плюс» загалом 142898,10 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.03.2024 у справі № 914/3252/23 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» 109'440,00 грн основний борг, 1'610,00 грн три відсотки річних, 5'012,81 грн інфляційні втрати та 26'835,29 грн пеня та 2'144,85 грн судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні стягнення здіснювалось за Договором постачання № 01-10/2022 від 01.10.2022 згідно з Видатковою накладною № 01-01/2023 від 02.02.2023.

16 квітня 2024 року в справі № 914/3252/23 видано наказ про примусове виконання рішення.

01 липня 2024 року між Цедентом та Цесіонарієм укладено Додаток 1 до Договору, у якому дійшли згоди внести змни у пункти 2, 3, 9 Договру та викласти їх так:

« 2. За відступлення права вимоги Цесіонарій сплачує Цедентові плату в розмірі 145042 (сто сорок п`ять тисяч сорок дві) гривні 95 копійок.»;

« 3. За цим Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання таких обов?язків сплати Боржником коштів, належних продавцю в сумі 145042 (сто сорок п`ять тисяч сорок дві) гривні 95 копійок. До Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент набрання чинності цього Договору.»;

« 9. Цесіонарій зобов?язаний письмово повідомити Боржника про відступлення права вимоги протягом 120 календарних днів з дня набрання чинності цим Договором та його Додатків».

Згідно з описами вкладення у цінний лист № 107 та № 115 10.06.2024, ТзОВ «ФК «Синеон» скерував ТзОВ «Євробудзахід» на адреси: 04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, 81-а та 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 відповідно: Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 09-02/2024 від 21.02.2024 та платіжні інструкції № 35 від 22.02.2024, № 36 від 22.02.2024, № 37 від 22.02.2024, № 60 від 04.04.2024.

Відповідно до платіжної інструкції № 89 від 26.07.2024 ТзОВ «ФК «Синеон» сплатило на користь ТзОВ «Синеон-Плюс» 2144,85 грн.

Згідно з описами вкладення у цінний лист № 496 та № 488 26.07.2024, ТзОВ «ФК «Синеон» скерував ТзОВ «Євробудзахід» на адреси: 04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, 81-а та 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 відповідно: Додаток 1 від 01.07.2024 до Договору про відступлення права вимоги № 09-02-2024 від 21.02.2024 та платіжну інструкцію 89 від 26.07.2024.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» у наказі Господарського суду Львівської області від 16 квітня 2024 року в справі № 914/3252/23, його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Синеон».

Інші учасники процесу своєї позиції щодо поданої заяви не висловили.

Позиція суду.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_1 , що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником ТзОВ «Синеон-Плюс», а також керівником ТзОВ «Фінансова компанія «Синеон», про заміну стягувача у наказі Господарського суду Львівської області від 16 квітня 2024 року в справі № 914/3252/23, суд враховує таке.

Пунктом 1 ч. ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки такий правочин не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов`язків та не погіршує його становище.

Як встановлено судом з Договору постачання № 01-10/2022 від 01.10.2022, на підставі якого виникло зобов`язання ТзОВ «Євробудзахід» перед ТзОВ «Синеон-Плюс», права якого визнані Господарським судом Львівської області у рішенні від 21.03.2024 у справі № 914/3252/23, передбачено, що будь-яка з сторін не має права передати свої зобов`язання, окрім того, де це передбачено Договором, які виникають з цього Договору третім особам без письмової згоди на це іншої сторони (п. 15.10).

До матеріалів заяви про заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 4047/24 від 04.11.2024) ОСОБА_1 не долучено доказу надання боржником ТзОВ «Євробудзахід» письмової згоди на передання ТзОВ «Синеон-Плюс» зобов`язань за Договором постачання № 01-10/2022 від 01.10.2022 ТзОВ «ФК «Синеон».

Отже, презюмується, що положення п. 15.10 Договору постачання № 01-10/2022 від 01.10.2022 при укладенні з новим кредитором - ТзОВ «ФК «Синеон» Договору відступлення права вимоги первісний кредитор в порушення ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України не виконав.

Разом з тим, суд зазначає, що ці порушення умов Договору постачання № 01-10/2022 від 01.10.2022 не зумовлюють висновку про неукладеність або нікчемність Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 09-02/2024 від 21.02.2024 з огляду на відсутність встановлення законодавцем правих підстав для такого висновку.

Отже, виходячи з положень ст. 204 Цивільного кодексу України, згідно з якими правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, та за відсутності факту визнання Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 09-02/2024 від 21.02.2024 недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку про вибуття первісного кредитора зі спірних матеріальних правовідносин з боржником із заміною первісного кредитора новим кредитором.

За приписами ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Тобто процесуальне правонаступництво є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Таким чином висновок суду про вибуття первісного кредитора зі спірних матеріальних правовідносин з боржником із заміною первісного кредитора новим кредитором зумовлює висновок про перехід процесуальних прав та обов`язків кредитора у справі № 914/3252/23 до ТзОВ «ФК «Синеон» у зв`язку з вибуттям ТзОВ «Синеон-Плюс» у спірному матеріальному правовідношенні, що своєю чергою свідчить про наявність підстав для заміни первісного кредитора новим в частині грошових вимог про стягнення 109'440,00 грн основного боргу, 1'610,00 грн трьох відсотків річних, 5'012,81 грн інфляційних втрат та 26'835,29 грн пені.

Разом з тим, суд вбачає, що за Договором про відступлення права вимоги (з урахуванням Додатку № 1) ТзОВ «ФК «Синеон-Плюс» набуло право вимоги від ТзОВ «Євробудзахід» належного виконання обов`язку сплати боржником коштів, належних продавцю в сумі 145042,95 грн.

Наказ, у якому заявник просить замінити стягувача, виданий на примусове виконання рішення суду від 21.03.2024 у даній справі щодо стягнення 109'440,00 грн основного боргу, 1'610,00 грн трьох відсотків річних, 5'012,81 грн інфляційних втрат, 26'835,29 грн пені та 2'144,85 грн судового збору. В загальному на стягнення 145042,95 грн.

Суд звертає увагу, що стягнення з ТзОВ «Євробудзахід» на користь ТзОВ «Синеон-Плюс» 2'144,85 грн судового збору в розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України є стягненням судових витрат.

З приводу цього суд зазначає, що положеннями ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Однак обов`язок відшкодування понесених учасником справи судових витрат у вигляді судового збору не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням.

Таким чином відшкодування суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень ст. 509 Цивільного кодексу України, а тому не може бути предметом відступлення в розумінні ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України. Подібний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15, від 08.08.2019 у справі №911/1677/18.

Вказане зумовлює висновок суду про відсутність підстав для здійснення заміни стягувача у наказі щодо стягнення з боржника 2'144,85 грн.

Такий висновок суд мотивує тим, що грошові вимоги кредитора, пов`язані з виконанням судового рішення про відшкодування судових витрат, не носять цивільно-правового характеру, що виключає їх переуступку в розумінні ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України як в матеріальному сенсі, так і в процесуальному на підставі положень ст. 52 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у наказі Господарського суду Львівської області від 16.04.2024 в справі № 914/3252/23 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заміни стягувача щодо грошових вимог про стягнення 109'440,00 грн основного боргу, 1'610,00 грн трьох відсотків річних, 5'012,81 грн інфляційних втрат, 26'835,29 грн пені; в задоволенні вимоги замінити стягувача в наказі в частині стягнення 2'144,85 грн судового збору заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 4047/24 від 04.11.2024) задовольнити частково.

2. У наказі Господарського суду Львівської області від 16.04.2024 у справі № 914/3252/23 замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» (80463, Львівська обл., Львівський р-н, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143/59; ідентифікаційний код 44197310) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Синеон» (79019, м. Львів, вул. Лемківська, 9; ідентифікаційний код 45383669) в частині вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» (79024, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54; ідентифікаційний код 40890162) про стягнення 109'440,00 грн основного боргу, 1'610,00 грн трьох відсотків річних, 5'012,81 грн інфляційних втрат та 26'835,29 грн пені.

3. В задоволенні решти вимог за заявою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.12.2024.

Суддя Трускавецький В.П.