ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/463/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Бугайов І.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Пустовіт М.Л. - посвідчення №071192 від 01.03.2023;

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Чуднівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Курненської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро"

про стягнення 54213,62 грн., розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

Керівник Чуднівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 54 213,62 грн. за оренду земельної ділянки загальною площею 19,6522 га, кадастровий номер:10:000:0133;

- розірвати договір оренди землі від 19.03.2020, укладений між Курненською сільською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" () щодо земельної ділянки площею 19,6522 га, кадастровий номер :10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" () повернути Курненській сільській раді () земельну ділянку площею 19,6522 га, кадастровий номер:10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В послідуючому господарський суд ухвалою від 01.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

14.11.2024 на адресу суду повернувся примірник ухвали суду від 06.11.2024 з відміткою працівника пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа (а.с. 123).

Ухвали суду від 06.05.2024, 11.06.2024, 24.07.2024, 13.09.2024, 01.10.2024, 06.11.2024 направлялись рекомендованою кореспонденцією на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" (12053, Житомирська область, Житомирський район, с. Грузиловець, вул. Зарічна, 12, ) та були повернуті до суду без вручення адресату з зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду відповідачем та повернення їх до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідками діяння відповідача щодо належного отримання, тобто його власною волею. Відтак, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, процесуальні документи суду надсилалися відповідачу за належною адресою.

Не перебування відповідачів за місцем їх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права судом. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018р. та від 15.03.2018 у справах №911/1163/17 та №910/32340/15 відповідно.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачем не подано ні відзиву, ні клопотань, заяв, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За наведених обставин, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2020 між Курненською сільською радою Пулинського району Житомирської області (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" (орендар/відповідач) укладено договір оренди землі (а.с. 19-23), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :10:000:0133, яка розташована за адресою: Житомирська область, Пулинський район, Курненська ОТГ (Курненська сільська рада) (п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка площею 19,6522 га, в тому числі з них сіножаті - 19,6522 га (п. 2.1. договору).

Згідно п.п. 2.2., 2.3. договору на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні, а також інші об`єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, без будівель, без споруд, без інших об`єктів.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0133, на день укладення договору становить: 100 713,48 грн. (п.п. 2.. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що договір укладений строком на 7 років.

Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (п.п. 3.2. договору).

Відповідно до п.п. 4.1 договору орендна плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів № 3/2020 від 19.03.2020 становить 44,70% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки чинної на базовий податковий (звітний) період.

За перший рік оренди орендна плата складається зі сплаченого орендарем гарантійного внеску у розмірі 3625,69 грн. та суми у розмірі 41394,28 грн., яка підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на розрахунковий рахунок, обумовлений в договорі (п.п. 4.2. договору).

Згідно п.п. 4.4. договору нормативна грошова оцінка застосовується з урахуванням коефіцієнта індексації відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 4.7. договору визначено, що орендна плата за наступні роки вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, на розрахунковий рахунок Курненської сільської ради.

Пунктом 9.4.6. договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до п.п. 12.3. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 64-65).

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Разом із тим, відповідач в порушення умов згаданого вище договору та положень земельного законодавства орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою комунальної власності не сплачує.

Відповідно до довідки Курненської сільської ради № 423 від 27.03.2024 станом на 01.03.2024 заборгованість з орендної плати становить 54 213,62 грн. (а.с. 50), зокрема:

- за період з 17.04.2022 по 16.04.2023 в сумі 14 689,50 грн.;

- за період з 17.04.2023 по 01.03.2024 в сумі 39 524,12 грн.

Прокурор, посилаючись на наявність у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 54 213,62 грн., розірвання договору оренди землі від 19.03.2020 та зобов`язання повернути земельну ділянку площею 19,6522 га з кадастровим номером :10:000:0133.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

За ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані, серед іншого, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання, згідно з ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (ст. 792 ЦК України).

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 270 Податкового кодексу України, використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об`єкт оподаткування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати - орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 Податкового кодексу України).

У матеріалах справи міститься довідка Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 27.03.2024, згідно з якою заборгованість ТОВ "Грузливець Агро" за договором оренди землі від 19.03.2020 складає 54 213,62 грн. (а.с. 50), про що судом зазначалося вище.

ТОВ "Грузливець Агро" не надало документів на підтвердження сплати орендної плати або заперечень щодо визначенням її розміру, тому суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 54 213,62 грн. заборгованості з орендної плати.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 19.03.2020 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання визначені у статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

При цьому систематична сплата орендної плати визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд також зазначив, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 175/642/19 зазначив, що тлумачення пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Такий правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №549/178/17.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 12.3. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим Договором.

Зі змісту статті 652 Цивільного кодексу України випливає, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей.

Укладаючи договір оренди позивач розраховував на отримання коштів від відповідача.

Оскільки відповідач систематично, більше року, не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди позивачу, позивач не отримав кошти, які він розраховував отримати укладаючи спірний договір оренди, вимога прокурора про розірвання договору оренди землі від 19.03.2020, що укладений між Курненською сільською радою Житомирського району Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" щодо земельної ділянки площею 19,6522 га, кадастровий номер :10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району підлягає задоволенню.

Крім того, прокурор заявляє вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку площею 19,6522 га з кадастровим номером :10:000:0133.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Подібний правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 468/1680/17-ц та від 16.11.2022 у справі №914/291/22.

Враховуючи викладене, вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" повернути Курненській сільській раді Житомирського району Житомирської області земельну ділянку площею 19,6522 га з кадастровим номером :10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району є похідною від вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому також підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" (12053, Житомирська область, Житомирський район, с. Грузливець, вул. Зарічна, 12, )

- на користь Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області (12034, Житомирська область, Житомирський район, с. Курне, вул. Центральна, 1, ) заборгованість з орендної плати за оренду земельної ділянки площею 19,6522 га кадастровий номер :10:000:0133 в розмірі 54 213,62 грн.

3. Розірвати договір оренди землі від 19.03.2020, що укладений між Курненською сільською радою Житомирського району Житомирської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" () щодо земельної ділянки площею 19,6522 га кадастровий номер :10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" (12053, Житомирська область, Житомирський район, с. Грузливець, вул. Зарічна, 12, ) повернути Курненській сільській раді Житомирського району Житомирської області (12034, Житомирська область, Житомирський район, с. Курне, вул. Центральна, 1, ) земельну ділянку площею 19,6522 га кадастровий номер :10:000:0133, що розташована на території Курненської сільської ради Житомирського району.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузливець Агро" (12053, Житомирська область, Житомирський район, с. Грузливець, вул. Зарічна, 12, )

- на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 9084,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.12.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет;

2 - відповідачу (рек. з повід.) + шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області

3 - Чуднівській окружній прокуратурі на ел. пошту:

4 - Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет