УХВАЛА

м. Київ

03.12.2024Справа № 910/16543/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" про розстрочення виконання рішення у справі

за позовом акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019"

про стягнення 13 369 913,35 грн та зобов`язання повернути приміщення

Представники учасників справи:

від позивача: Риженко Любов Іванівна

від відповідача: Тоцька Алла Олександрівна

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Київський завод "Радар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" про стягнення 13 369 913,35 грн та зобов`язання повернути приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) на користь акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) заборгованість по оренді в розмірі 4 619 289 (чотири мільйони шістсот дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 87 коп., пеню в розмірі 1 110 048 (один мільйон сто десять тисяч сорок вісім) грн.. 83 коп., 3% річних в розмірі 164 702 (сто шістдесят чотири тисячі сімсот дві) грн. 59 коп., інфляційні втрати в розмірі 279 625 (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн.. 16 коп., заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги в розмірі 1 027 501 (один мільйон двадцять сім тисяч п`ятсот одна) грн. 06 коп., пеню в розмірі 237 400 (двісті тридцять сім тисяч чотириста) грн. 81 коп., 3% річних в розмірі 30 980 (тридцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 95 коп., інфляційні втрати в розмірі 59 488 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 12 коп., неустойку в розмірі 6 238 907 (шість мільйонів двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот сім) грн. 78 коп., штраф в розмірі 1 611 960 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. та 233 393 (двісті тридцять три тисячі триста дев`яносто три) грн. 22 коп. судового збору. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) звільнити та повернути приміщення акціонерному товариству "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274), які передані в строкове користування за договором оренди нерухомого майна, укладеного 15.07.2019 між акціонерним товариством "Київський завод "Радар" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (орендар), посвідченого Сосновою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі №1917. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 22.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2024 р. у справі № 910/16543/23 скасовано частково та прийняти нове рішення в цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін. Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) заборгованість по оренді в розмірі 4619289 (чотири мільйони шістсот дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять),87 грн, пеню в розмірі 1110048 (один мільйон сто десять тисяч сорок вісім),83 грн, 3% річних в розмірі 164702 (сто шістдесят чотири тисячі сімсот дві),59 грн, інфляційні втрати в розмірі 279625 (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять),16 грн, заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги в розмірі 1027501 (один мільйон двадцять сім тисяч п`ятсот одна),06 грн, пеню в розмірі 237400 (двісті тридцять сім тисяч чотириста),81 грн, 3% річних в розмірі 30980 (тридцять тисяч дев`ятсот вісімдесят),95 грн та інфляційні втрати в розмірі 59488 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім),12 грн. В іншій частині позову відмовити. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) 112935 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять),56 грн судового збору за подання позову. Стягнуто з Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) 176644 (сто сімдесят шість тисяч шістсот сорок чотири),52 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

18.11.2024 видано накази.

20.11.2024 через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" надійшла заява про розстрочення виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 03.12.2024.

02.12.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на заяву.

Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши надані докази, встановив наступне.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі, а саме: товариство не має у власності об`єктів нерухомості; за 2023 рік дохід товариства становив 790 202,00 грн, збиток 5 574 253,00 грн, а тому виконання рішення суду для товариства є непосильним.

У зв`язку з наведеним відповідач просить суд розстрочити рішення на 11 місяців до 22.10.2025 з першим платежем у розмірі 529 037,39 грн та наступними у розмірі по 700 000,00 грн на місяць, а також окремо судовий збір у розмірі 112 935,56 грн до 22.12.2024.

Щодо можливості виконання рішення за зазначеним графіком відповідач повідомив, що при задоволенні заяви будуть вчинені дії на залучення інвестицій та/або збільшення статутного капіталу.

Позивач, заперечуючи щодо задоволення заяви, зазначає, що розстрочення виконання рішення суду не буде сприяти його виконанню та безпідставно відкладе поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, розстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.09, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12 Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12 Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.13 Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.05 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд зазначає, що відповідач за 2023 рік мав надходження у розмірі 790 202,00 грн, а з пояснень відповідача вбачається, що у 2024 та 2025 роках зазначений фінансовий показник не буде перевищувати показник за 2023 рік. Відповідачем не надано доказів можливості отримання доходу у розмірі 700 000,00 грн за один календарний місяць для виконання рішення за графіком.

Отже, відповідачем не доведено обставину можливості виконання судового рішення за графіком, заявленим у відповідній заяві, а обґрунтування щодо підвищення платоспроможності будується лише на припущеннях.

Задоволення заяви відповідача не гарантує належне виконання судового рішення та може призвести до необґрунтованого відтермінування поновлення прав позивача.

Суд зазначає, що процесуальний інструмент у вигляді розстрочення виконання судового рішення повинен застосовуватися лише у випадках його реального виконання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що заява відповідача про розстрочення виконання рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись викладеним та ст.ст. 234, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" про розстрочення виконання рішення у справі №910/16543/23 відмовити.

2. Повідомити учасників справи, що ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає оскарженню.

Повний текст складено: 09.12.2024

Суддя Сергій МУДРИЙ