ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Справа №909/1044/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий - суддя О.В. Зварич

судді М.Б. Желік

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" б/н від 03.10.2024 року (вх. № 01-05/2786/24 від 04.10.2024 року)

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року (суддя С.М. Кобецька; повний текст ухвали складено 23.09.2024 року)

за поданням приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку

у справі № 909/1044/23

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (надалі ПАТ АКБ "Індустріалбанк")

до відповідача: Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" (надалі ПП "Карпатнафтопродукт")

до відповідача: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

про стягнення заборгованості в сумі 458260,37 грн,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Фоменко Л.В. - адвокат (довіреність за №142 від 14.12.2023 року);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від виконавця (в режимі відеоконференції): Витвицький В.В. - посвідчення №0016 від 01.06.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

15.11.2023 року ПАТ АКБ "Індустріалбанк" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 458260,37 грн.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2024 року у справі №909/1044/23 задоволено позов ПАТ АКБ "Індустріалбанк". Стягнуто солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 153047,28 грн інфляційних нарахувань та 305213,09 грн процентів на прострочену до повернення суму кредиту. Стягнуто з ПП "Карпатнафтопродукт" на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 3436,95 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 3436,95 грн судового збору.

21.03.2024 року господарський суд Івано-Франківської області видав накази про примусове виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2024 року у справі № 909/1044/23 наступного змісту:

«Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" (вул. О. Кисілевської, буд. 41, м. Івано-Франківськ, 76002; ідентифікаційний код 34085176) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 13857564) 153 047,28 грн інфляційних нарахувань та 305 213,09 грн процентів на прострочену до повернення суму кредиту».

«Стягнути з Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" (вул. О. Кисілевської, буд. 41, м. Івано-Франківськ, 76002; ідентифікаційний код 34085176) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 13857564) 3 436,95 грн судового збору».

«Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 13857564) 3 436,95 грн судового збору».

Строк пред`явлення наказів до виконання: з 20.03.2024 по 20.03.2027.

Постановами приватного виконавця Витвицьким В.В. від 01.05.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4, яке було об`єднане у зведене виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання наказів господарського суду Івано-Франківської області.

Постановами приватного виконавця Витвицького В.В. від 08.05.2024 року накладено арешт на кошти та майно боржника ОСОБА_1 .

21.05.2024 року приватним виконавцем Витвицьким В.В. винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 .

Короткий зміст подання приватного виконавця

04.09.2024 року через систему «Електронний суд» приватний виконавець Витвицький В.В. звернувся до суду першої інстанції з поданням (вх. № 7766/24 від 04.09.2024 року) про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Подання мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання наказів господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 року у справі №909/1044/23 про солідарне стягнення з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 153 047,28 грн інфляційних нарахувань та 305 213,09 грн процентів на прострочену до повернення суму кредиту та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 3436,95 грн судового збору. За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 . Зазначає, що 01.05.2024 року постановами про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з примусового виконання судових наказів 909/1044/23. Боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та скеровано вимогу з`явитись 08.05.2024 року о 14:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 до приватного виконавця Витвицького В.В. Заявляє, що боржник не виконав вказані вимоги, а також те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання. У поданні приватний виконавець стверджує, що 02.02.2021 року ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана) уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. від 02.02.2021 року, номер в реєстрі 212, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла в дарунок 1/2 частину домоволодіння, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що 16.06.2021 року Івано-Франківський міський суд ухвалив рішення, залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.01.2024 року, згідно з яким задоволено позов ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та визнав недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. 02.02.2021, номер в реєстрі 212, предметом продажу за яким є об`єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 частка власності: 1/2, реєстраційний номер майна в РПВНМ: 485031 (в Державному реєстрі речових прав реєстраційний номер - 101). Виконавець стверджує, що згідно доданих до подання документів боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно з часткою власності: 1/2, право власності на яке не зареєстроване за боржником у Державному реєстрі в установленому законодавством порядку. Просить звернути стягнення на вказане нерухоме майно.

Короткий зміст оскражуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року у справі №909/1044/23 відмовлено у поданні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності - 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвала суду мотивована тим, що законом та процесуальним кодексом не визначено переліку необхідних вимог, за умови настання яких такі подання виконавців підлягають задоволенню. Із аналізу правових норм, визначених Законом України "Про виконавче провадження" випливає, що до звернення з відповідним поданням до суду виконавець повинен здійснити усі інші передбачені цим Законом заходи для належного виконання судового рішення та довести цей факт у суді.

Судом встановлено, що господарський суд Івано-Франківської області у справі №909/730/20, ухвалою від 24.01.2024 звернув стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_1 з метою виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.04.2021 у справі №909/730/20 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" заборгованості в сумі 996 672,26 грн. Проте, після ухвалення 24.01.2024 рішення (ухвали) та накладення арешту на майно доказів подальших дій щодо спірного майна ні приватним виконавцем, ні самим стягувачем суду не надано. Крім того, суд зазначив, що у боржника наявне рухоме майно, а здійснення всіх необхідних заходів для виконання рішення суду не включає тільки винесення постанови про розшук, іншого перед судом не доведено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач (стягувач) подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що частиною четвертою ст.50 Закону чітко визначена спеціальна умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника - це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку. Вказує на те, що Приватним виконавцем Витвицьким В.В. було надано суду докази, що підтверджують перебування на його виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_5 та НОМЕР_4 з виконання судових наказів по справі №909/1044/23 зі стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», докази здійснення приватним виконавцем необхідних виконавчих дій зі стягнення заборгованості та відсутності фактичного стягнення коштів, а також надано докази як належності ОСОБА_1 на праві власності 1/2 частки власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, так і відсутності реєстрації права власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно. Також приватним виконавцем Витвицьким В.В. було надано суду докази того, що АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» здійснив дії, спрямовані на припинення/скасування державної реєстрації права власності на вищезазначене нерухоме майно за обдарованою ОСОБА_2 та поновлення державної реєстрації права власності боржника ОСОБА_1 на майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З наданих приватним виконавцем Витвицьким В.В. до суду доказів вбачається, що в результаті скасування права власності ОСОБА_3 на зазначені об`єкти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно поновилась реєстрація права власності ОСОБА_1 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0268 та :01:011:0649, але не поновилась реєстрація права власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; частка власності: 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Просить скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року у справі №909/1044/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідачі не надавали відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача та приватний виконавець Витвицький В.В. підтримали доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

02.12.2024 року через систему «Електронний суд» від відповідача-2 ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 01-04/8265/24 від 02.12.2024 року) про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що для представництва його інтересів під час апеляційного розгляду, підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу, він має намір залучити до участі у справі адвоката.

Колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, оскільки згідно з довідками відповідального працівника суду ухвала Західного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 року про відкриття апеляційного провадження у справі №909/1044/23 та ухвала від 06.11.2024 року про призначення судового засідання у цій справі на 02.12.2024 року о 10 год.30 хв. були доставлені до електронного кабінету ОСОБА_1 28.10.24 року і 07.11.2024 року відповідно, що вказує на те, що у заявника було достатньо часу для вирішення питань стосовно свого представництва у судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач-1 не делегував свого представника у судове засідання, про причини не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін з датою, часом та місцем розгляду справи №909/1044/23, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 року призначено судове засідання у справі №909/1044/23 до розгляду у судовому засіданні в межах розумного строку на 02.12.2024 року о 10 год.30 хв.

07.11.2024 року вказана ухвала була доставлена до електронних кабінетів учасників справи, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Таким чином, суд вчинив дії щодо належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №909/1044/23.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності відповідача-1 та відповідача-2.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За приписами частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 5-8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Згідно із частиною 3, 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини 1, абз.1 частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 10 статті 336 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналізуючи вищеописані правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, звертаючись до суду з відповідним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець повинен довести у суді факт здійснення ним усіх інших передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для належного виконання судового рішення.

У цій справі судом встановлено, що господарський суд Івано-Франківської області у справі №909/730/20 ухвалою від 24.01.2024 звернув стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_1 , а саме :1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , з метою виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.04.2021 у справі №909/730/20 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" заборгованості в сумі 996 672,26 грн.

З матеріалів справи № 909/1044/23 не вбачається, що приватним виконавцем вживались усі необхідні заходи, передбачені вищеописаними положеннями Закону України «Про виконавче провадження», стосовно належного виконання судового рішення.

За наведених обставин апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що приватним виконавцем не надано суду доказів вчинення дій щодо спірного майна після накладення арешту. Також суд встановив, що у боржника наявне рухоме майно, а здійснення всіх необхідних заходів для виконання рішення суду не включає тільки винесення постанови про розшук, іншого перед судом не доведено.

Відповідно до змісту подання, у цій справі приватний виконавець просить суд на стадії виконання судового рішення звернути стягнення на нерухоме майно боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності - 1/2.

Судове рішення за наслідком розгляду подання безумовно впливає на права інших співвласників домоволодіння за вищевказаною адресою, які, як слідує з матеріалів справи №909/1044/23, не є ні учасниками судової справи, ні учасниками виконавчого провадження.

Водночас, на стадії виконання судового рішення суд позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо залучення їх до участі у розгляді подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, співвласниками якого є ці особи.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наслідками апеляційного перегляду судового рішення колегія суддів прийшла до висновку про те, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року у справі №909/1044/23. Оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" б/н від 03.10.2024 року (вх. № 01-05/2786/24 від 04.10.2024 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року у справі №909/1044/23 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя М.Б. Желік

Суддя І.Ю. Панова