ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/2372/24

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БЦ ВОКЗАЛЬНА 11» про стягнення 49 093,04грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі позивач, АТ «Укртрансгаз») звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БЦ ВОКЗАЛЬНА 11» (далі відповідач, ОСББ «БЦ Вокзальна 11») про стягнення 49 093,04грн, з яких: 41 752грн основний борг з компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за період з лютого по березень 2017 року, 1 801,67грн 3% річні за період з 01.11.2021 по 23.08.2024; 5 539,37грн втрати від інфляції за період з 01.11.2021 по 23.08.2024 (фактично нараховано по липень 2024 року).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач здійснив відбір природного газу із газотранспортної системи з ресурсу позивача обсягом 11,445тис.м3 - у лютому 2017 року та 3,464тис.м3 - у березні 2017 року без наявності номінацій будь-якого замовника послуг транспортування, однак не компенсував відібраний обсяг у строк, встановлений Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (а.с.1-6).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2024: відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строки для подання учасниками заяв по суті (а.с.54-55).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету сторін 17.09.2024 о 16:47, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.56-57).

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 17.09.2024.

В силу ч.1 ст.251 ГПК України у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

До прийняття рішення у даній справі відзиву на позов від відповідача суд не отримав; з заявою про поновлення встановленого законом строку для подання відзиву відповідач не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

23.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі постачальник, НАК «Нафтогаз України») та Товариством власників квартир «Троянда» (далі споживач, ТВК «Троянда») укладено договір №1596/1617-ТЕ-17 постачання природного газу (а.с.18-22, далі договір).

Відповідно до п.п.1.1,1.2 договору: постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач - оплатити його на умовах цього договору; природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 71,0тис. м3, у т.ч., за місяцями: жовтень 2016 року 5,0тис. м3; листопад 2016 року 10,0тис. м3; грудень 2016 року 14,0тис. м3; січень 2017 року 15,0тис. м3; лютий 2017 року 14,0тис. м3; березень 2017 року 13,0тис. м3 (п.2.1 договору).

Розподіл (транспортування) природного газу за договором здійснює оператор газорозподільних мереж (газотранспортної системи) ПАТ «Київоблгаз», з яким споживач уклав відповідний договір, що визначено п.2.6 договору.

Як установлено п.2.3 договору, плановий обсяг за цим договором протягом місяця поставки може змінюватися за домовленістю сторін.

В силу п.3.1 договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі; після переходу права власності на природний газ спожива несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно п.3.2 договору: споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на плановані обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою; у разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися планованими обсягами, зазначеними у п.2.1 цього договору, на відповідний місяць; обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку; постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Відповідно до п.3.4 договору: приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі; обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12.1 договору).

Також, між сторонами такого правочину, 23.01.2017 укладено додаткову угоду №1 до договору, якою змінено та доповнено умови укладеного договору (а.с.22,зворот-а.с.23).

Як вбачається з реєстру обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» із мереж ПАТ «Київоблгаз»: в лютому 2017 року ТВК «Троянда» здійснила відбір природного газу згідно алокацій обсягом 11,445тис.м3 (а.с.24-25); підтверджений обсяг на місяць (номінація) становить 0,0тис.м3.

Відповідно до алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, послуги транспортування (постачальниками) за EIC код-56Х0IY, що є додатком до алокацій за звітний місяць (а.с.25, зворот), підтверджений обсяг номінацій для ПАТ «Укртрансгаз» склав 19,550тис.м3, а фактичний 7,709тис.м3.

Згідно звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз» (56ZG-DSO-180000С) між замовниками послуги транспортування (постачання) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за березень 2017 року обсяг фактичного споживання ТВК «Троянда» природного газу склав 3,646тис.м3, а підтверджений обсяг на місяць (номінація) становить 0,0тис.м3 (а.с.26-28).

Листом від 16.03.2017 за вих.№26-2697/1.2-17 НАК «Нафтогаз України» повернуло на адресу ТВК «Троянда» оригінали актів приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 за лютий 2017 року без їх підписання, посилаючись на те, що відповідний постачальник - НАК «Нафтогаз України» не підтвердив планові обсяги (номінацій) природного газу на лютий 2017 року, тому не постачав у визначений період природній газ ТВК «Троянда» (а.с.39).

Зі змісту повернутих актів вбачається, що ТВК «Троянда» підтвердило обсяг споживання природного газу за лютий 2017 року в обсязі 11,445 тис.м3 на загальну суму 67 873,43грн (а.с.40).

Листом від 16.05.2017 за вих.№26-4177/1.8-17 НАК «Нафтогаз України» повернуло на адресу ТВК «Троянда» оригінали актів приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 за лютий 2017 року та від 31.03.2017 за березень 2017 року без їх підписання (а.с.29). Причиною відмови від підписання таких актів, як вбачається зі змісту такого листа, є відсутність підтверджуючих планових обсягів (номінацій) природного газу на лютий та березень 2017 року для ТВК «Троянда», отже, не постачання НАК «Нафтогаз України» у визначений період природного газу для ТВК «Троянда» (а.с.29).

Зі змісту повернутих актів вбачається, що ТВК «Троянда» підтвердило обсяг споживання природного газу за березень 2017 року в обсязі 3,464тис.м3 на загальну суму 20 542,91грн (а.с.30).

Листом від 22.05.2018 за вих.№26-3334/1.2-18 НАК «Нафтогаз України» повідомило ТВК «Троянда» про відмову у підписанні актів приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 за лютий 2017 року та від 31.03.2017 за березень 2017 року з причин, що наведені в листах від: 16.03.2017 за вих.№26-2697/1.2-17, 16.05.2017 за вих.№26-4177/1.8-17 (а.с.33).

Листом від 22.11.2021 вих.№23/4-1305-21 НАК «Нафтогаз України» на запит АТ «Укртрансгаз» повідомило ціни на природній газ для виробників теплової енергії у період з грудня 2015 по грудень 2019 років за договорами постачання, що укладені з НАК «Нафтогаз України» (а.с.36).

Згідно інформації про ціни для виробників теплової енергії на природній газ, реалізований у період з грудня 2015 року по грудень 2019 року за договорами постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України», ціна за лютий-березень 2017 року становила 4 942грн за 1тис.м3 без ПДВ (а.с.36, зворот - а.с.38).

На підставі інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11-17), судом встановлено, що ТВК «Троянда» (ідентифікаційний код 25655883), перейменовано у ОСББ «БЦ Вокзальна 11».

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити природний газ, відібраний із газотранспортної системи за відсутності номінацій з ресурсу позивача, а також застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством, за порушення відповідного зобов`язання.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Відповідач у спірний період був споживачем, який отримував природний газ на підставі договору постачання природного газу, укладеного з НАК «Нафтогаз України», з метою використання для власних потреб.

Відповідач у справі - ОСББ «БЦ Вокзальна 11» (ТВК «Троянда») мав статус захищеного споживача природного газу у розумінні п.10 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон №329-VIII), оскільки споживав природний газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для мешканців багатоквартирного будинку.

Так, відповідно до п.10 ст.1 Закону №3329-VIII, захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

На підставі п.п.1,2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», яке є обов`язковим до виконання, до початку опалювального сезону 2016/2017 покладався обов`язок на: НАК «Нафтогаз України» та постачальників природного газу - видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №357 Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії та з дотриманням принципу недискримінації; операторів газорозподільних систем - забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Відповідно до п.1 гл.1 розд.XI Кодексу газотранспортних систем, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС у редакції, чинній на момент здійснення транспортування природного газу, відібраного відповідачем у лютому-березні 2017 року), для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку.

Згідно з п.5 гл.1 розд.І Кодексу ГТС (у вказаній редакції): номінацією визнається заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності); несанкціонованим відбором природного газу є, зокрема, відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

В силу п.1 гл.3 розд.І Кодексу ГТС (у зазначеній редакції) оператор газотранспортної системи (далі оператор ГТС) на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу, зокрема, послуги транспортування природного газу газотранспортною системою через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу.

Відповідно до ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики серії АЕ №194511 від 28.02.2013 (а.с.53) АТ «Укртрансгаз» у період відібрання відповідачем природного газу, тобто до часу створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України - оператора ГТС, виконував функції оператора ГТС.

Так, в силу п.19 ч.1 cт.1 Закону №329-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оператором газотранспортної системи вважається суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 ст.11 Закону №329-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки, зокрема, визначені у постанові Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (далі - постанова №758).

Відповідно до п.2 постанови №758 НАК «Нафтогаз України» зобов`язано постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

До виробників теплової енергії з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню у спірний період належав і відповідач, що вбачається з п.1.2 договору.

Оскільки у спірний період відповідачу не видані номінації постачальником - НАК «Нафтогаз України», а відповідач споживав природний газ за відсутності виданих номінацій, АТ «Укртрансгаз» довелося балансувати газотранспортну систему за рахунок власного природного газу.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII від 03.11.2016 (далі - Закон №1730), а згодом Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-IX від 14.07.2021 (далі - Закон №1639).

Законом №1639 внесено зміни до Закону №1730, які розширили сферу його дії, а саме викладено ст.2 у новій редакції, відповідно до якої дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Так, відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1730 (у редакції згідно із Законом № 1639) підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість, зокрема, відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Отже, відповідно до вказаної норми підприємства, які виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, мають обов`язок оплатити особі, яка виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019, зокрема, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за наявності таких умов:

- відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015 - 31.12.2019;

- відбір природного газу здійснено за відсутності поданих постачальником газу номінацій.

Отже, відповідний обов`язок у відповідача, як особи, що у спірному періоді є захищеним споживачем, що споживав природний газ для виробництва теплової енергії та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, та яка здійснила відбір природного газу без видачі номінацій постачальником природного газу у лютому-березні 2017 році у розмірі 14,909тис куб.м, виникає на підставі ч.2 ст.8 Закону № 1730 (в редакції Закону №1639), якою визначено також строк та порядок його виконання.

Таким чином ОСББ «БЦ Вокзальна 11» мала рівними частинами компенсувати АТ «Укртрансгаз» вартість відібраного без отримання номінацій у лютому та березні 2017 року природного газу протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021.

Частиною 3 ст.8 Закону №1730 встановлено, що обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

При цьому, Закон не ставить вказаний обов`язок у залежність від того, з чиєї вини номінації не були видані, а акти не були підписані.

Вартість відібраних без номінацій обсягів природною газу у визначеному періоді у загальному обсязі 14,909 тис.м3 за цінами реалізації природного газу для відповідної категорії споживачів виробників теплової енергії складає 88 416,33грн, отже, починаючи з 01.10.2021 по 30.09.2027 відповідач має сплачувати позивачу по 1 228грн щомісячно.

Доказів виконання відповідного обов`язку відповідачем не надано, отже, не спростовано тверджень позивача про те, що у період з жовтня 2021 року по липень 2024 року такий обов`язок не виконувався відповідачем та заборгованість за відповідний період - за 34 місяці складає 41 752грн (1228*34).

Отже, заявлені вимоги в частині стягнення 41 752грн основної заборгованості є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 801,67грн 3% річних за період з 01.11.2021 по 23.08.2024 та 5 539,37грн втрат від інфляції за період з 01.11.2021 по 23.08.2024 (фактично нараховано позивачем по липень 2024 року).

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Так. як визначено ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Майново-господарськими зобов`язання, які є видом господарських зобов`язань, що визначено ч.1 ст.175 ГК України визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. При цьому, зазначеною нормою установлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, в силу положень вказаних Законів, у відповідача виникло майново-господарське зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраного у спірному періоді природного газу.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, як установлено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки позивач не виконав зобов`язання, визначені вищезазначеними нормами щодо здійснення щомісячних платежів у період з жовтня.2021 року по липень 2024 року в рахунок компенсації відібраного без номінацій природного газу, ним допущено порушення відповідного, визначеного законом, зобов`язання, яке є грошовим.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як визначено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач допустив порушення господарського зобов`язання, встановленого вищевказаними нормами, а саме не здійснював оплату щомісячних платежів по 1228грн за період з жовтня 2021 року по липень 2024 року, вимоги позивача про сплату боргу в загальному розмірі 41 752грн з урахуванням втрат від інфляції та процентів є обґрунтованими.

Враховуючи, що розрахунок 3% річних за заявлений період здійснено позивачем вірно, з урахуванням розміру боргу за кожним платежем, періоду прострочення, вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 801,67грн - 3% річних.

Разом з тим, за розрахунком суду, враховуючи період прострочення, розмір боргу за кожним місячним платежем, встановлені індекси інфляції у заявленому періоді, втрати від інфляції за період з 01.11.2021 по 31.07.2024 (по фактично нараховану позивачем дату) складають 5 538,26грн.

Розбіжності у розрахунках втрат від інфляції пов`язані із застосуванням позивачем сукупного індексу інфляції без його округлення до десятої (наприклад, у розрахунку за листопад 2021 року фактично застосовано 139,539097% замість 139,5%), Між тим, офіційний індекс інфляції встановлюється як за місяць, так і за рік в процентах саме до десятої, тому сукупний індекс інфляції мав визначатись в процентах саме з округленням до десятої.

За таких обставин, вимоги про стягнення втрат він інфляції суд задовольняє у розмірі 5 538,26грн; у задоволенні вимог в частині стягнення 1,11грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 2 422,4грн, який розраховано позивачем вірно (49093,04/100*1,5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БЦ ВОКЗАЛЬНА 11» (ідентифікаційний код 25655883; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 11) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (ідентифікаційний код 30019801; 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1) 41 752грн основного боргу, 1 801,67грн 3% річних, 5 538,26грн втрат від інфляції, а також 2 422,35грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 1,11грн втрат від інфляції відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова