РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2024Справа № 910/10361/24

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/10361/24

за позовом Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України
до проБочок Алли Олександрівни стягнення 69 670,20 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут технічної теплофізики Національної академії наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 72170,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди № 1597 нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України від 01.07.2020 та Договором № 1597 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.07.2020, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 72 170,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

17.09.2024 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема, зазначено, що за бухгалтерським розрахунком заборгованість відповідача становить 69670,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

10.10.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзиві на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позов та додані до них докази.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

01.07.2020 між Інститутом технічної теплофізики Національної академії наук України (Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Бочок Аллою Олександрівною (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно: кімната №111 на 1 поверсі 1 корпусу (далі - Майно) площею 119,54 кв. м, розміщене за адресою: 03057, м. Київ, вул. Булаховського, 2, що перебуває на балансі Інституту технічної теплофізики НАН України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 31.01.2020 р. і становить суму: 772500 грн.

Згідно з п.2.1 Договору оренди, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акту приймання-передачі Майна.

Відповідно до п.3.1 Договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.95 №786 зі змінами (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного Майна і становить базовий місяць розрахунку липень 2020 - склад 82,49 грн. за площу 119,54 кв.м. - 9860,48 грн., ПДВ 1972,10 грн., разом 11832,58 грн. Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю по розрахункам Орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Відповідно до п.3.4 Договору оренди, орендна плата перераховується Орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарчої діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування державне майно: кімната №111 на 1 поверсі 1 корпусу (далі - Майно) площею 119,54 кв. м, розміщене за адресою: 03057, м. Київ, вул. Булаховського, 2, що підтверджується Актом приймання - передачі нежитлових приміщень від 01.07.2020 року.

Крім того, 01.07.2020 між Інститутом технічної теплофізики Національної академії наук України (Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Бочок Аллою Олександрівною (Орендар) було укладено Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597, за яким Балансоутримувач Інститут технічної теплофізики НАН України забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: 03198, м. Київ, вул. Булаховського, 2, корпус 1 (надалі - Будівля), загальною площею 2894,0 кв. м, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Орендодавцем за цим Договором.

Згідно з п.2.2.3 Договору, Орендар зобов`язується не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок Балансоутримувача (або організації, що обслуговує Будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодовувати податок за землю. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року та Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 року Позивач виставив Відповідачу рахунки №788 від 15.04.2020 року на суму 2 800,00 грн. за послуги оренди, №1364 від 15.07.2020 року на суму 09,00 грн. за послуги оренди приміщення за липень 2020 року, №1566 від 17.08.2020 року на суму 5 236,00 грн. за послуги оренди приміщення за серпень 2020 року, №1567 від 17.08.2020 року на суму 946,80 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за серпень 2020 року, №55 від 24.01.2022 року на суму 0,30 грн. за послуги оренди приміщення за січень 2022 року, №279 від 15.02.2022 року на суму 4 087,70 грн. за послуги оренди приміщення за лютий 2022 року, №280 від 15.02.2022 року на суму 519,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за лютий 2022 року, №568 від 18.05.2022 року на суму 519,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за травень 2022 року, №718 від 16.06.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за червень 2022 року, №843 від 18.07.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за липень 2022 року, №954 від 16.08.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за серпень 2022 року, №1065 від 15.09.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за вересень 2022 року, №1174 від 18.10.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за жовтень 2022 року, №1289 від 15.11.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за листопад 2022 року, №1394 від 15.12.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за грудень 2022 року, №140 від 19.04.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за січень 2022 року, №278 від 19.04.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за лютий 2022 року, №566 від 18.03.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за травень 2022 року, №716 від 16.06.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за червень 2022 року, №842 від 18.07.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за липень 2022 року, №953 від 16.08.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за серпень 2022 року, №1064 від 15.09.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за вересень 2022 року, №1288 від 15.11.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за листопад 2022 року, №1393 від 15.12.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за грудень 2022 року, №139 від 19.04.2022 року на суму 496,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за січень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за січень 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з електропостачання за січень 2022 року (250,00 грн.), №277 від 19.04.2022 року на суму 496,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за лютий 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з електропостачання за лютий 2022 року (250,00 грн.), №565 від 18.05.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за травень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за травень 2022 року (115,20 грн.), №715 від 16.06.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за червень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за червень 2022 року (115,20 грн.), №841 від 18.07.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за липень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за липень 2022 року (115,20 грн.), №952 від 16.08.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за серпень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за серпень 2022 року (115,20 грн.), №1063 від 15.09.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за вересень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за вересень 2022 року (115,20 грн.), №1287 від 15.11.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за листопад 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за листопад 2022 року (115,20 грн.), №1392 від 15.12.2022 року на суму 943,20 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за грудень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за грудень 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за грудень 2022 року (696,60 грн.), №72 від 25.01.2023 року на суму 5 110,00 грн. за фактичне використання державного майна у січні 2023 року, №176 від 23.02.2023 року на суму 5 150,90 грн. за фактичне використання державного майна у лютому 2023 року, №267 від 23.03.2023 року на суму 5 187,00 грн. за фактичне використання державного майна у березні 2023 року, №468 від 18.04.2023 року на суму 5 264,80 грн. за фактичне використання державного майна у квітні 2023 року, №586 від 11.05.2023 року на суму 5 275,030 грн. за фактичне використання державного майна у травень 2023 року, №700 від 18.06.2023 року на суму 2 801,80 грн. за фактичне використання державного майна у червні 2023 року, №812 від 13.07.2023 року на суму 3 344,10 грн. за фактичне використання державного майна у липні 2023 року, №73 від 25.01.2023 року на суму 650,50 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за січень 2023 року, №177 від 23.02.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за лютий 2023 року, №268 від 23.03.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за березень 2023 року, №469 від 18.04.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за квітень 2023 року, №587 від 11.05.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послу зі сплати затрат на земельний податок за травень 2023 року, №701 від 15.06.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за червень 2023 року, №813 від 13.07.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за липень 2023 року, №74 від 25.01.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за січень 2023 року, №178 від 23.02.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за лютий 2023 року, №269 від 23.03.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за березень 2023 року, №470 від 18.04.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за квітень 2023 року, №588 від 11.05.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за травень 2023 року, №702 від 15.06.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за червень 2023 року, №814 від 13.07.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за липень 2023 року, №357 від 17.04.2023 року на суму 1 178,67 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за січень 2023 року (636,15 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за січень 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за січень 2023 року (520,92 грн.), №358 від 18.04.2023 року на суму 1 000,30 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за лютий 2023 року (457,78 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за лютий 2023 року (520,92 грн.), №359 від 18.04.2023 року на суму 1 055,48 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за березень 2023 року (512,96 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за лютий 2023 року (520,92 грн.), №589 від 11.05.2023 року на суму 204,17 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за квітень 2023 року (156,65 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за квітень 2023 року (47,52 грн.), №703 від 22.06.2023 року на суму 550,05 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за травень 2023 року (343,98 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за травень 2023 року (206,07 грн.), №815 від 21.07.2023 року на суму 339,83 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за червень 2023 року (133,76 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за червень 2023 року (206,07 грн.), які не були оплачені Відповідачем у повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів та платежів з відшкодування витрат балансоутримувача за період липень 2020 року - липень 2023 року. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість у розмірі 69 670 грн. 20 коп.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що вона з 24.02.2022 виїхала за межі України та не споживає комунальні послуги, а тому на підставі ч.6 ст. 762 ЦК України звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане. Крім того, наявні форс-мажорні обставини.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 та Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування державне майно: кімната №111 на 1 поверсі 1 корпусу (далі - Майно) площею 119,54 кв. м, розміщене за адресою: 03057, м. Київ, вул. Булаховського, 2, що підтверджується Актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.07.2020, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Крім того, на виконання умов Договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року та Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 року Позивач виставив Відповідачу рахунки №788 від 15.04.2020 року на суму 2 800,00 грн. за послуги оренди, №1364 від 15.07.2020 року на суму 09,00 грн. за послуги оренди приміщення за липень 2020 року, №1566 від 17.08.2020 року на суму 5 236,00 грн. за послуги оренди приміщення за серпень 2020 року, №1567 від 17.08.2020 року на суму 946,80 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за серпень 2020 року, №55 від 24.01.2022 року на суму 0,30 грн. за послуги оренди приміщення за січень 2022 року, №279 від 15.02.2022 року на суму 4 087,70 грн. за послуги оренди приміщення за лютий 2022 року, №280 від 15.02.2022 року на суму 519,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за лютий 2022 року, №568 від 18.05.2022 року на суму 519,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за травень 2022 року, №718 від 16.06.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за червень 2022 року, №843 від 18.07.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за липень 2022 року, №954 від 16.08.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за серпень 2022 року, №1065 від 15.09.2022 року на суму 429,10 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за вересень 2022 року, №1174 від 18.10.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за жовтень 2022 року, №1289 від 15.11.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за листопад 2022 року, №1394 від 15.12.2022 року на суму 50,40 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за грудень 2022 року, №140 від 19.04.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за січень 2022 року, №278 від 19.04.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за лютий 2022 року, №566 від 18.03.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за травень 2022 року, №716 від 16.06.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за червень 2022 року, №842 від 18.07.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за липень 2022 року, №953 від 16.08.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за серпень 2022 року, №1064 від 15.09.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за вересень 2022 року, №1288 від 15.11.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за листопад 2022 року, №1393 від 15.12.2022 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за грудень 2022 року, №139 від 19.04.2022 року на суму 496,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за січень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за січень 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з електропостачання за січень 2022 року (250,00 грн.), №277 від 19.04.2022 року на суму 496,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за лютий 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з електропостачання за лютий 2022 року (250,00 грн.), №565 від 18.05.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за травень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за травень 2022 року (115,20 грн.), №715 від 16.06.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за червень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за червень 2022 року (115,20 грн.), №841 від 18.07.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за липень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за липень 2022 року (115,20 грн.), №952 від 16.08.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за серпень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за серпень 2022 року (115,20 грн.), №1063 від 15.09.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за вересень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за вересень 2022 року (115,20 грн.), №1287 від 15.11.2022 року на суму 246,60 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за листопад 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за листопад 2022 року (115,20 грн.), №1392 від 15.12.2022 року на суму 943,20 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за грудень 2022 року (131,40 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за грудень 2022 року (115,20 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за грудень 2022 року (696,60 грн.), №72 від 25.01.2023 року на суму 5 110,00 грн. за фактичне використання державного майна у січні 2023 року, №176 від 23.02.2023 року на суму 5 150,90 грн. за фактичне використання державного майна у лютому 2023 року, №267 від 23.03.2023 року на суму 5 187,00 грн. за фактичне використання державного майна у березні 2023 року, №468 від 18.04.2023 року на суму 5 264,80 грн. за фактичне використання державного майна у квітні 2023 року, №586 від 11.05.2023 року на суму 5 275,030 грн. за фактичне використання державного майна у травень 2023 року, №700 від 18.06.2023 року на суму 2 801,80 грн. за фактичне використання державного майна у червні 2023 року, №812 від 13.07.2023 року на суму 3 344,10 грн. за фактичне використання державного майна у липні 2023 року, №73 від 25.01.2023 року на суму 650,50 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за січень 2023 року, №177 від 23.02.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за лютий 2023 року, №268 від 23.03.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за березень 2023 року, №469 від 18.04.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за квітень 2023 року, №587 від 11.05.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послу зі сплати затрат на земельний податок за травень 2023 року, №701 від 15.06.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за червень 2023 року, №813 від 13.07.2023 року на суму 650,90 грн. за відшкодування послуг зі сплати затрат на земельний податок за липень 2023 року, №74 від 25.01.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за січень 2023 року, №178 від 23.02.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за лютий 2023 року, №269 від 23.03.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за березень 2023 року, №470 від 18.04.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за квітень 2023 року, №588 від 11.05.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за травень 2023 року, №702 від 15.06.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за червень 2023 року, №814 від 13.07.2023 року на суму 734,40 грн. за відшкодування експлуатаційних послуг за липень 2023 року, №357 від 17.04.2023 року на суму 1 178,67 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за січень 2023 року (636,15 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за січень 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за січень 2023 року (520,92 грн.), №358 від 18.04.2023 року на суму 1 000,30 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за лютий 2023 року (457,78 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за лютий 2023 року (520,92 грн.), №359 від 18.04.2023 року на суму 1 055,48 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за березень 2023 року (512,96 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за лютий 2023 року (21,60 грн.), за відшкодування витрат з теплопостачання за лютий 2023 року (520,92 грн.), №589 від 11.05.2023 року на суму 204,17 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за квітень 2023 року (156,65 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за квітень 2023 року (47,52 грн.), №703 від 22.06.2023 року на суму 550,05 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за травень 2023 року (343,98 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за травень 2023 року (206,07 грн.), №815 від 21.07.2023 року на суму 339,83 грн., а саме за відшкодування витрат з водопостачання за червень 2023 року (133,76 грн.), за відшкодування витрат з вивезення ТПВ за червень 2023 року (206,07 грн.), які не були оплачені Відповідачем у повному обсязі.

Згідно з приписами частини другої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Договір укладено строком на 3 роки, що діє з 01.07.2020 по 30.06.2021 включно. (п.10.1 договору)

Згідно з п.10.4 договору, продовження терміну дії договору оренди, строк якого закінчується, за умови належного виконання орендарем своїх зобов`язань за цим договором, за відсутності заперечення орендодавця проти продовження та при обов`язковій наявності дозволу НАН України оформлюється договором про внесення змін до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Чинність договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.10.6 договору).

Відповідно до частини четвертої статті 291 Господарського кодексу України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження укладення сторонами договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року в частині продовження строку дії договору на новий строк.

Згідно з п.10.8 договору, у разі припинення або розірвання Договору орендоване Майно повертається Орендарем Орендодавцю протягом трьох робочих днів. У разі, якщо Орендар затримав повернення орендованого Майна, він несе ризик його випадкового зниження або випадкового пошкодження.

Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення Майна покладається на Орендаря (п.10.9 договору).

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги п.10.4 договору оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року, суд зазначає, що договір є припиненим з 30.06.2021, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Статтею 795 Цивільного кодексу України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму, якщо ним є будівля або інша капітальна споруда (їх окрема частина), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, у разі припинення цього договору, у відповідача виникає обов`язок повернути наймодавцеві майно з оренди, оскільки договір припинив свою дію, внаслідок чого наймач втратив право на користування об`єктом оренди.

Тобто, після закінчення строку дії договору, відповідач відповідно до п.п.10.8, 10.9 договору, зобов`язаний був у термін протягом трьох робочих днів з моменту припинення Договору, повернути майно по акту приймання-передачі Підприємству - балансоутримувачу, а саме у строк по 05.07.2021.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем, у свою чергу, не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення позивачу за актом приймання-передачі нерухомого майна: кімната №111 на 1 поверсі 1 корпусу (далі - Майно) площею 119,54 кв. м, розміщене за адресою: 03057, м.Київ, вул. Булаховського, 2, а тому відповідач продовжив фактичне користування вказаним нерухомим майном.

Відповідно до п.3.1 Договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.95 №786 зі змінами (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного Майна і становить базовий місяць розрахунку липень 2020 - склад 82,49 грн. за площу 119,54 кв.м. - 9860,48 грн., ПДВ 1972,10 грн., разом 11832,58 грн. Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю по розрахункам Орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному законодавством. (п.3.2 Договору)

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Відповідно до п.3.4 Договору оренди, орендна плата перераховується Орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарчої діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно з п.2.2.3 Договору, Орендар зобов`язується не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок Балансоутримувача (або організації, що обслуговує Будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та , допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодовувати податок за землю. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

За таких підстав, у Бочок Алли Олександрівни виник обов`язок по оплаті за Договором оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року та Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 року за період липень 2020 року - липень 2023 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що вона з 24.02.2022 виїхала за межі України та не споживає комунальні послуги, а тому на підставі ч.6 ст. 762 ЦК України звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане.

Згідно ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Норма права, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача (орендатора) від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає, це така обставини за яких майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за ці обставини.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів ст. 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах № 910/10657/19, №914/2264/17, № 914/1248/18, № 914/70/18.

При цьому, незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.

При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі №910/10657/19 та від 05.06.2018 у справі №905/1601/17.

11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із відповідними змінами і доповненнями), якою установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 такого змісту: « 14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №553-IX від 13.04.2020, який набрав чинності 18.04.2020, пункт 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: « 14. Встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 №692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: « 14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді».

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження нездійснення діяльності з використанням нерухомого майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі з моменту поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, судом не установлено тих обставин, з якими закон, зокрема положення ст. 762 ЦК України та п. 14 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України пов`язують можливість звільнення відповідача від обов`язку сплачувати орендну плату.

Що стосується настання форс-мажорних обставин, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, суд зазначає.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Господарський суд наголошує, що форс-мажор (у даному випадку військова агресія проти України) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності.

Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Так, відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Наразі Торгово-промислова палата України ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин та з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії воєнного стану, на сайті Торгово-промислової палати України розміщено загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин.

Зокрема, листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет, та адресований «Всім кого це стосується», Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом з цим, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно буде довести, що зобов`язання невиконане саме у зв`язку з воєнними діями.

13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що в період дії воєнного стану у разі порушення зобов`язань згаданий вище лист від 28.02.2022 можна роздрукувати із сайту ТПП України та долучати до повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання договірних зобов`язань у встановлений термін, для спроможності обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. Також вказується, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

З огляду на це, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим), доводи позивача та висновку суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

Суд відзначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Іншими словами, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Вищенаведене у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Таким чином, сам по собі лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини саме для спірних правовідносин, але у сукупності з доказами, наданими відповідачем, може їх підтверджувати. За таких підстав суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин.

Таким чином, заборгованість Бочок Алли Олександрівни перед Інститутом технічної теплофізики Національної академії наук України за Договором оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року та Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 року становить 69 670 грн. 20 коп., що також підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим Позивачем.

Однак, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед Інститутом технічної теплофізики Національної академії наук України за Договором оренди нерухомого майна, що обліковується на балансі ІТТФ НАН України №1597 від 01.07.2020 року та Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №1597 від 01.07.2020 року у розмірі 69 670 грн. 20 коп.

Отже, суд зазначає, що відповідач, у порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату орендної плати та з відшкодування витрат балансоутримувача в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача у розмірі 69 670 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Бочок Алли Олександрівни на користь Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України підлягає стягненню заборгованість у розмірі 69 670 грн. 20 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Бочок Алли Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України (03057, місто Київ, вул. Марії Капніст, будинок 2-А, ) заборгованість у розмірі 69 670 грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.12.2024.

Суддя А.І. Привалов