ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. Справа№ 910/97/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Рижій А.В.,

за участю представників:

від позивача - Гусєв П.В.,

від відповідача 1 - представник не прибув,

від відповідача 2 - Лобіков Д.В.,

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі №910/97/24 (суддя Смирнова Ю.М., повний текст складено - 12.08.2024) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів" Шевченківського району та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київська міська рада, про стягнення 344 546, 91 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського район про стягнення 344 546,91 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач, як винна особа, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля падінням криги з будинку, яка, в свою чергу, була сплачена позивачем потерпілій особі в межах страхових договірних правовідносин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про поновлення пропущеного процесуального строку та залучення співвідповідача до участі у справі. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача (відповідача-2) Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (ідентифікаційний код 35692211).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі №910/97/24 у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

Так, місцевим господарським судом було встановлено обставини неналежності відповідача 1.

Стосовно вимог до відповідача 2, то суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності всіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) відповідача-2 та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданими збитками, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити його вимоги до відповідача 2.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невірність висновку суду щодо недоведеності обставин завдання відповідачем 2 матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник апелянта - позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач 1 та третя особа правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (ухвали суду від 23.10.2024) до електронних кабінетів вказаних осіб.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від відповідача 1 та третьої особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників відповідача 1 та третьої особи не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача 1 та третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

27.02.2020 між ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна", як страховиком, та ТОВ "Агро-Регіон Україна", як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3133/290/000012, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1 .

21.02.2021 за адресою: м. Київ по вул. П. Мирного, 2/44 в Печерському районі відбулося падіння криги на транспортний засіб Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1 , у результаті чого власнику транспортного засобу завдано матеріальних збитків.

Так, 22.02.2021 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до складених позивачем страхових актів від 08.04.2021 №102452/1, від 17.06.2021 № 102452/2 позивачем визначено розмір страхового відшкодування в сумі 341 478,58 грн. та 3 068,33 грн. відповідно.

У зв`язку з цим, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 341 478,58 грн. згідно з платіжним дорученням від 09.04.2021 № 1532 та в розмірі 3 068,33 грн. відповідно до платіжного доручення від 18.06.2021 № 7821.

Надалі, позивач звернувся до КП "УЖГ "Липкижитлосервіс", як до балансоутримувача будинку №2/44 по вул. П. Мирного в м. Києві, із претензією від 01.06.2022 про виплату страхового відшкодування в сумі 344 546,91 грн., однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Разом із цим, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві", до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації був переданий будинок за адресою: м. Київ, вул. П. Мирного, 2/44.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама", "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс комунального підприємства "Дирекція з управління нежитловим фондом і Печерського району м. Києва", яке згідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва".

Відповідно до пункту 16 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" передано житловий фонд, який був переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на балансі станом на 01.08.2014.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 6 затверджений статут Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", що створене територіальною громадою міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада, з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.

Предметом діяльності Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" є, зокрема, утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку (п. 2.2.1 Статуту); надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договору у встановленому порядку (п. 2.2.2 Статуту).

Згідно з довідкою відповідача-2 №105/44/10-246 від 27.05.2024 багатоквартирний будинок №2/44 по вул. П. Мирного в м. Києві, є власністю співвласників багатоквартирного будинку, не відображається на балансовому обліку КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" у складі активу та підприємство не є власником чи землекористувачем земельної ділянки.

Разом із цим, відповідно до інформації, викладеній на офіційній сторінці Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" за посиланням: https://www.kkpr.com.ua/mij-budinok/, будинок №2/44 по вул. П. Мирного в м. Києві знаходиться в управлінні відповідача-2.

Предметом позову є вимога до винної особи про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 344 546, 91 грн.

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України "Про страхування", який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, які кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки; в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду. викладеної в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)

Отже спірні правовідносини засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні, в яких для правильного вирішення питання щодо стягнення суми завданої шкоди у порядку суброгації, за правилами статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 ЦК України, істотним є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів мають право відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" наведено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Частиною 4 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкової території, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. №76 передбачено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Правила благоустрою міста Києва, затверджені рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, дія яких поширюється на всі підприємства, установи та організації незалежно від форми власності та підпорядкування, що знаходяться в межах міста Києва, а також громадян.

Згідно із п. 3.1.4 вказаних Правил ("Особливості прибирання міських територій у зимовий період") утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Відповідно до п. 7.5.3 Правил очищення дахів та козирків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо. Необхідно огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах, виставляти вартових. Сніг та бурульки, що зняті з дахів та козирків, необхідно окупувати і протягом доби вивозити.

Відповідно до інформації, викладеній на офіційній сторінці відповідача-2: https://www.kkpr.com.ua/mij-budinok/, в управлінні відповідача-2 знаходиться будинок АДРЕСА_1 . Відомостей щодо утворення та реєстрації у зазначеному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та не надання відповідачем-2 послуг у вказаному будинку сторонами до матеріалів справи не долучено.

Судом першої інстанції прийняті до уваги надані відповідачем-2 докази щодо перебування земельної ділянки площею 0,0197 га за адресою: АДРЕСА_1 , в користуванні іншої особи, а не відповідача-2.

Разом з тим, судом вірно враховано, що доказів списання вказаного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із балансу відповідача-2 в установленому законом порядку матеріали справи не містять. При цьому, відповідна обставина щодо надання земельної ділянки в оренду іншій особі не спростовує можливості надання відповідачем-2 послуг із утримання будинків і споруд та прибудинкових території у будинку.

Натомість, відповідач-1 станом на 2021 рік не виступав особою, в управлінні якого знаходився будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та не здійснював надання послуг по утриманню та обслуговуванню вказаного будинку. На спростування наведених обставин позивачем відповідних доказів не подано.

За змістом статті 45 ГПК України сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 зі справи № 910/17792/17.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Дана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову до відповідача-1, оскільки останній є неналежним відповідачем у справі.

За приписами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому за положеннями частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 917/19/18.

Відтак, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

На підтвердження наявності протиправних дій відповідача-2 та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками позивачем надано довідку від 04.03.2021, видану дільничним офіцером поліції СДОП ВП Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві про результати проведення перевірки заяви громадянина ОСОБА_1 .

Проте, у вказаній довідці дільничного офіцера поліції наявна лише інформація про те, що на 21.02.2021 до Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_1 щодо падіння криги з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки Субару НОМЕР_1 . На момент перевірки здійснювались неодноразові телефонні дзвінки до заявника, де на які ніхто не відповідав. Жодної документації з приводу перебування майна у власності чи спричинений ймовірний матеріальний збиток ні від кого не надходило. Відтак, не було встановлено достатніх ознак, що вказують на кримінальні або адміністративні правопорушення. У зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а заяву розглянуто згідно вимог Закону України "Про звернення громадян".

Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що вказана довідка належним чином підтверджує настання спірної страхової події.

Колегія суддів вказує, що у наведеній довідці не зафіксовано жодних обставин щодо падіння криги з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, в ній лише зазначається про звернення громадянина ОСОБА_1 щодо падіння криги з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки Субару НОМЕР_1 .

Проте, таких обставин безпосередньою перевіркою встановлено не було, в довідці наведеного не зазначено.

У матеріалах справи відсутній протокол огляду місця події та пошкодженого автомобіля слідчо-оперативною групою поліції, де зафіксовано план-схему (з прив`язкою до місцевості та об`єктів), час, дату даної події, а також ймовірний спосіб пошкодження автомобіля Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стосовно долучених позивачем до матеріалів справи фото пошкодженого автомобіля Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1 , то з них не вбачається обставин того, що падіння криги на вказаний ТЗ сталося саме з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Акти огляду ТЗ також наведеної обставини не підтверджують.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують.

Враховуючи наведене, суд першої дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем наявності всіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) відповідача-2 та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданими збитками, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог було обґрунтовано відмовлено.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі №910/97/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови (враховуючи перебування судді Барсук М.А. з 14.11.2024 по 15.11.2024 на лікарняному, 18.11.2024 у відпустці, з 19.11.2024 по 22.11.2024 на лікарняному, з 25.11.2024 по 29.11.2024 у відпустці) складено: 02.12.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук