ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. м. Київ

Справа № 910/5251/24

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС УКРСПЕЦТЕХНІКА» про стягнення 478 801,54грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС УКРСПЕЦТЕХНІКА» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення 765991.47грн, за участі представників від:

позивача - не з`явилися;

відповідача - Варшамян Т.Г. (ордер ВА №1083547 від 17.06.2024)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач, АТ «Укрзалізниця») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС УКРСПЕЦТЕХНІКА» (далі - відповідач, ТОВ «ТДС Укрспецтехніка») про стягнення 478 801,54грн, з яких: 146 646,72грн - штраф за неякісне надання послуг; 134 181,75грн - пеня за порушення строків надання послуг за період з 21.09.2023 по 21.03.2024; 51 326,35грн - штраф за прострочення надання послуг понад 30 днів; 146 646,72грн - штраф за ненадання послуг, до яких відповідач не приступив.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №ЦБРК-23-100 від 20.04.2023 про надання послуг з ремонту, а саме - невиконання робіт з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108 у строк, визначений таким договором (т.1 а.с.1-7).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Господарського суду Київської області за підсудністю (т.1 а.с.51-52).

Позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області 27.05.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024 передана судді Ейвазовій А.Р. (т.1 а.с.54, 56).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.06.2024: відкрито провадження у справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено проведення підготовчого засідання на 08.07.2024 о 14:45; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (т.1 а.с.124-126).

Ухвала від 14.06.2024 доставлена до електронного кабінету представника позивача - адвоката Процька А.В. 17.06.2024 о 10:45, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.127).

Відповідачу відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету 17.06.2024 о 10:45, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.128).

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно ч.7 ст.242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам - 17.06.2024.

04.07.2024 відповідач, з дотриманням встановленого судом строку, подав відзив на позов (здано відділенню поштового зв`язку м. Бровари для відправлення до суду 02.07.2024 поштовим відправленням №805), у якому: визнає заявлені вимоги в частині стягнення пені та штрафу за прострочення виконання робіт, які просить зменшити на 50 % відповідно до 44360,64грн та 25663,18грн; просить в іншій частині позову відмовити (т.1 а.с.129-144).

Частково відхиляючи заявлені вимоги, відповідач посилається на те, що:

- 18.01.2024 ремонтні роботи за договором виконані та 19.01.2024 позивачу направлено екскаватор, що ремонтувався, разом з актами надання послуг, які не повернуті та позивач не висловив зауважень щодо відповідних робіт;

- 20.03.2024 та 20.04.2024 позивачу в особі структурного підрозділу надіслані акти за фактом виконаних робіт, однак позивач їх не повернув і зауважень не висловив;

- позивач безпідставно нараховує штраф за неякісне виконання ремонтних робіт, а також за те, що виконавець не приступив до їх виконання, оскільки такі порушення відсутні, а ремонті роботи виконані якісно та у повному обсязі.

Також, відповідач, посилаючись на те, що збитків позивачу не заподіяно, а розмір штрафних санкцій надмірний, просить зменшити їх розмір.

Окрім того, 04.04.2024 до Господарського суду Київської області від ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» з дотриманням строку, встановленого судом для подання відзиву, надійшла зустрічна позовна заява (здана відділенню поштового зв`язку м. Бровари для відправлення до суду 02.07.2024 поштовим відправленням №783; т.1 а.с.216-229).

У зустрічному позові відповідач просить стягнути з позивача 745 032,22грн, у т.ч.: 733 233,60грн - основного боргу за виконані роботи, 11 798,62грн - втрати від інфляції за період з 09.02.2024 по 02.07.2024 (фактично нараховано з лютого 2024 року по травень 2024 року).

В обґрунтування вимог зустрічного позову ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» посилається на виконання ним ремонтних робіт за договором №ЦБРК-23-100 від 20.04.2023 про надання послуг з ремонту, зауважень щодо яких позивач не заявляв, однак, не оплатив у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2024: прийнято зустрічну позовну заяву; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; встановлено позивачу строк для подання відзиву на зустрічний позов (т.2 а.с.52-53).

Зазначена ухвала доставлена до електронного кабінету представника позивача та відповідача 09.07.2024 о 11:40, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.54-55).

Ухвалою від 08.07.2024, яка занесена до протоколу (т.2 а.с.57-58), судом встановлені строки для подання сторонами відповіді на відзив та заперечення (щодо первісного позову), а підготовче засідання відкладено на 29.07.2024 о 14:00.

Підстави прийняття відповідних ухвал суду викладені в ухвалі від 29.07.2024 (т.2 а.с.172-179).

Ухвалою від 08.07.2024 позивача повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 29.07.2024 о 14:00 (т.2 а.с.60-61).

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 08.07.2024 о 17:25 (т.2 а.с.62-63) та, відповідно до абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України, вважається врученою наступного робочого дня.

У відповіді на відзив (щодо вимог первісного позову), яка надійшла до суду з дотриманням встановленого судом строку (т.2 а.с.65-73, 76-81), позивач підтримує заявлені вимоги та, окрім вказаних раніше доводів, посилається на те, що:

- сплата принципалом відповідно до умов договору штрафних санкцій не виключає обов`язку гаранта сплатити кредитору грошову суму за гарантією; такі способи забезпечення виконання зобов`язання як штрафні санкції та гарантія не є взаємовиключними;

- штрафні санкції відповідачу нараховано відповідно до умов договору;

- відсутні підстави для зменшення нарахованих штрафних санкцій.

15.07.2024 у строк, встановлений судом, позивачем подано відзив на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.87-92).

Заперечуючи щодо задоволення вимог зустрічного позову, позивач зазначає, що відповідач позбавлений права на стягнення коштів за виконанні роботи, оскільки їх виконання відбулося з порушенням встановленого договором строку.

22.07.2024 від відповідача у строк для подання заперечень надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (т.2 а.с.108-112), в яких відповідач вказує, що

- виконання ремонтних робіт за договором фактично завершено 03.01.2024, а у період з 04.01.2024 по 18.01.2024 виконувались безкоштовні ремонтні роботи, спрямовані на усунення виявленого недоліку у роботі гальмівної системи екскаватора;

- виконання робіт у період з 04.01.2024 по 18.01.2024, що не передбачені договором, не є порушенням умов договору;

- позивач в акті огляду від 03.01.2024 підтвердив виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідач скористався у встановлений судом строк правом на подання заперечень (щодо первісного позову) (т.2 а.с.119-122), у яких вказує, що не зважаючи на порушення строку виконання ремонтних робіт, позивач не звільняється від взятого на себе зобов`язання їх оплати.

Також, 22.07.2024 від відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: актів огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20 К за договором ЦБРК-23-100 від 20.04.2023, 04.10.2023, 06.12.2023, 03.01.2024; положення про структурний підрозділ - Бахмацька колійна машина станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця»; посадової інструкції начальника та накази про призначення начальником даного структурного підрозділу Сторубльова Я.М. (т.2 а.с.117-118).

22.07.2024 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: Положення про філію «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця»; посадових інструкції та трудових договорів заступників директора філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» Анатолія Білоуса та Максима Чумакова (т.2 а.с.123-125).

22.07.2024 від відповідача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої відповідач фактично збільшив вимоги в частині втрат від інфляції до 28 189,33грн (нараховані за період з 19.01.2024 по 15.07.2024) (т.2 а.с.129-132).

22.07.2024 відповідач подав додаткові пояснення до зустрічного позову (т.2 а.с.134-138), які за своїм змістом та суттю тотожні додатковим поясненням до відзиву на позовну заяву, а по суті змінюють підстави позову, оскільки відповідач повідомляє у такому поясненні про обставини, про які не вказував у зустрічному позові.

Також, 22.07.2024 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просить витребувати у підтвердження вимог зустрічного позову у позивача докази, склад яких алогічний поданому раніше клопотанню (т.2 а.с.143-144).

До встановлення на підставі ч.4 ст.166 ГПК України та в порядку, визначеному п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, строку для подання відповіді на відзив (щодо зустрічного позову) 22.07.2024 відповідач подав відповідь на відзив (т.2 а.с.145-147), яка за своїми доводами тотожна запереченню (щодо вимог первісного позову).

Окрім того, 22.07.2024 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому відповідач просить витребувати ті ж самі докази, що він вимагав витребувати на підтвердження повноважень осіб, які підписали процесуальні документи від імені АТ «Укрзалізниця», що стосуються первісного позову (т.2 а.с.148-150).

Ухвалою від 29.07.2024 судом: прийнято відповідь на відзив (щодо зустрічного позову) ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№7938/24 від 22.07.2024); встановлено позивачу строк для подання заперечення (щодо вимог зустрічного позову); прийняті письмові пояснення ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№7936/24 від 22.07.2024) до зустрічного позову, які за своєю суттю є заявою про зміну підстав позову шляхом доповнення його новими обставинами; прийняті письмові пояснення ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№7940/24 від 22.07.2024) до відзиву на позов, що надійшли до суду у строк для подання заперечень; прийнято заяву ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№7935/24 від 22.07.2024) про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом до 761 422,93грн; відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№№7937/24, №7941/24 від 22.07.2024) про витребування доказів; задоволено клопотання ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» від 19.07.2024 (вх.№№7939/24, 7943/24 від 22.07.2024) про витребування доказів та витребувано у АТ «Українська залізниця» положення про філію «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» або інший документ, на підставі якого діє вказана філія; посадові інструкції заступників директора філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Українська залізниця» Анатолія Білоуса та Максима Чумакова; трудові договори (контракти), укладені з заступниками директора філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» Анатолія Білоуса та Максима Чумакова ; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 30.08.2024 о 10:00 (т.2 а.с.172-179).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 02.08.2024 о 16:42, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.180-181).

З порушенням встановленого судом строку, через систему «Електронний суд», 19.08.2024 від позивача надійшло клопотання з долученням до нього витребуваних судом доказів (т.2 а.с.182-218).

19.08.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів - актів від 04.10.2023, 06.12.2023, 03.01.2024 огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20 К за договором ЦБРК-23-100 від 20.04.2023. (т.2 а.с.219-220).

В обґрунтування поданого клопотання відповідач повідомив, що 01.08.2024 звернувся до позивача із запитом щодо повернення примірника актів огляду процесу ремонту від 04.10.2023, 06.12.2023, 03.01.2024, які надані СП Бахмацька КМС філії «ЦБРК» АТ «Укрзлізниця».

Ухвалами від 30.08.2024, які занесені до протоколу (т.2 а.с.228-230), судом: зобов`язано відповідача надати клопотання про залишення первісного позову без розгляду в письмовій формі; встановлено позивачу строк для подання пояснень з приводу такого клопотання; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15:30 09.09.2024.

Перерву у підготовчому засіданні судом оголошено на підставі ч.5 ст.183 ГПК України, враховуючи необхідність викладення оголошеного усного клопотання у письмовій формі та встановлення позивачу строку на реалізацію права викласти додаткові пояснення щодо заявленого відповідачем клопотання у письмовій форм у відповідності з ч.1 ст.169 ГПК України. Викласти у письмовій формі заявлене відповідачем усне клопотання про залишення позову без розгляду суд зобов`язав на підставі ч.2 ст.169 ГПК України.

02.09.2024 через систему «Електронний суд» (т.2 а.с.237-234) та 04.09.2024 засобами поштового зв`язку (т.2 а.с.244-248) надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви АТ «Укрзалізниця» без розгляду.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що ні Положення про філію «Центр з будівництва та ремонту колій» АТ «Укрзалізниця», ні трудовими договорами, ні посадовими інструкціями не передбачено право заступників директора філії звертатися в інтересах АТ «Укрзалізниця» до суду із відповідним позовом.

У визначений судом строк, 06.09.2024 позивач через систему «Електронний суд» подав заперечення щодо відповідного клопотання, яке мотивовано тим, що згідно Положення про філію «Центр з будівництва та ремонту колій» АТ «Укрзалізниця» межі та обсяг повноважень заступників директора визначаються у відповідній довіреності. При цьому, особам, що підписали відзив, надана довіреність, що передбачає відповідне право діяти від імені АТ «Укрзалізниця», у т.ч. можливість представляти товариство в судах, у тому числі підписувати та подавати позовні заяви, клопотання, заяви тощо (т.3 а.с.1-4).

Також, у таких запереченнях позивач заявив клопотання про визнання поважними причин неподання витребуваних судом доказів у строк, встановлений судом, оскільки несвоєчасність подання таких доказів пов`язана з військовою агресією, позаплановими та екстреними відключеннями світла.

09.09.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо заперечень позивача на клопотання про залишення позову без розгляду, які фактично повторюють доводи відповідача, викладені у клопотанні про залишення первісного позову без розгляду (т.3 а.с.20-22).

Ухвалами від 09.09.2024, які занесені до протоколу підготовчого засідання, судом: відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення первісного позову без розгляду; оголошено перерву без визначення дати та часу продовження судового засідання, у зв`язку з оголошення повітряної тривоги у м. Києві (т.3 а.с.23-26).

Відмовляючи у задоволенні відповідного клопотання, суд виходив із того, що фактично, первісний позов поданий 29.04.2024 через систему «Електронний суд» та підписаний електронним цифровим підписом Процька Андрія Валерійович (т.1 а.с.7, зворот), який хоч і є працівником структурного підрозділу позивача, однак, має статус адвоката, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України. Повноваження відповідної особи на представництво інтересів позивача підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 07.07.2023 №2665 (т.1 а.с.19), яка видана строком дії до 20.06.2024 та наділяє Процька А.В. повноваженнями, зокрема, на подання та підписання позовних заяв.

При цьому, подана в електронній формі позовна заява фактично не підписана заступниками керівників філії АТ «Укрзалізниця», які згадуються у кінці такої заяви, а до самої позовної заяви долучена її копія, що підписана такими особами, однак, суд не відкриває провадження у справі за копіями позовних заяв. У даному випадку провадження у справі відкрито на підставі позовної заяви позивача, що подана та підписана в електронній формі представником - адвокатом Процько А.В,; інші заяви по суті та з процесуальних питань, що подані в електронній формі, також підписані відповідною особою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2024 призначено підготовче засідання на 30.09.2024 о 15:00 (т.3 а.с.27).

Ухвала від 09.09.2024 доставлена до електронного кабінету сторін 09.09.2024 о 22:06, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.3 а.с.28-29).

27.09.2024 позивачем через систему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, за наявними у ній матеріалами (т.3 а.с.30-31).

30.09.2024 від відповідача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої відповідач фактично збільшив вимоги в частині втрат від інфляції до 32 757,87грн (нараховані за період з 19.01.2024 по 29.09.2024) (т.3 а.с.39-42).

Ухвалами від 30.09.2024, що занесені до протоколу підготовчого засідання (т.3 а.с.47-49), судом: прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2024 о 15:50.

Судом прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки це є правом позивача і така заява подана до закінчення підготовчого засідання, тобто у строк, встановлений п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, а її копія, як передбачено ч.5 ст.46 ГПК України, направлена іншому учаснику.

Підготовче провадження закрито на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України.

З метою повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 30.09.2024 (т.3 а.с.51-52), яка доставлена до його електронного кабінету 30.09.2024 о 19:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.3 а.с.53).

В судовому засіданні 16.10.2024 розпочато розгляд справи по суті та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву до 16:30 06.11.2024 (т.3 а.с.77-79).

Позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлено ухвалою від 16.10.2024 (т.3 а.с.81-82), яка доставлена до електронного кабінету позивача 16.10.2024 о 22:10 (т.3 а.с.83).

В судовому засідання представник відповідача підтримав зустрічний позов та просив відмовити у задоволенні первісного позову повністю; представник позивача не брав участі під час судового засідання з розгляду справи по суті; позивач просив розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

За результатами проведених публічних торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2023-03-23-009808-a) між АТ «Укрзалізниця» (далі - замовник) в особі начальника структурного підрозділу Бахмацька колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» Сторубльова Я.М. та заступника начальника такого підрозділу Лебедь І.І., повноваження якого діяти від імені позивача самим позивачем не оспорюються, та ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» укладено договір від 20.04.2023 №ЦБРК-23-100 про надання послуг з ремонту (т.1 а.с.96-101, 149-159, 235-245; далі - договір).

Відповідно до п.п.1.1,1.2 договору: виконавець зобов`язується своїми силами і засобами надати послуги з ремонту екскаватора ВЭКС-20К інв. №108, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених договором; кількість, перелік послуг та їх вартість визначені у додатках №1, 2 до цього договору.

Як визначено п.п.2.1, 2.2 договору: виконавець власними силами та за свій рахунок здійснює закупівлю необхідних для надання послуг запчастин, матеріалів, обладнання та комплектуючих, витратних матеріалів тощо; усі запчастини, матеріали, обладнання та комплектуючі, які будуть встановлені в результаті надання послуг з ремонту, повинні бути новими (які не були у використанні), виготовлені не раніше 2022 року та такими, які не відновлювалися; відповідальність за якість деталей, запасних частин, матеріалів та комплектуючих, які застосовано під час проведення ремонту, несе виконавець.

Виконавець гарантує працездатність відремонтованої техніки протягом 12-ти місяців після підписання акту здачі-приймання наданих послуг, за умови дотримання замовником правил з технічного обслуговування та експлуатації (п.3.1 договору).

Пунктами 4.2, 4.3 договору сторони визначили, що: вартість послуг складає (без ПДВ) 611 028,00грн, ПДВ 20% - 122 205,60грн, сума разом з ПДВ - 733 233,60грн, згідно специфікації №1 (додаток 1) та калькуляції на надання послуг з ремонту техніки (додаток 2), які є невід`ємною частиною договору; у вартість послуг включається вартість запасних частин (матеріалів, обладнання тощо), замінених виконавцем, та вартість доставки техніки до місця надання послуг з ремонту та повернення після ремонту на базу замовника.

Термін надання послуг - 90 робочих днів від дати отримання заявки (п.5.1 договору).

Зобов`язання сторін за договором вважаються виконаними після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та повної їх оплати замовником (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.2 договору оплата здійснюється по факту наданих послуг шляхом перерахування виконавцю коштів на десятий банківський день з дати реєстрації податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 6.3 договору визначено, що: тільки після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийняття) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних виконавець відправляє таку податкову накладну разом з квитанцією про реєстрацію замовнику в електронному вигляді за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення «M.E.DocIS»; відправка замовнику зареєстрованої податкової накладної виконавцем здійснюється не пізніше дня, наступного за днем отримання квитанції про реєстрацію податкової накладної, але не пізніше 10 календарних днів від дати виписки податкової накладної/корегування податкової накладної.

В силу п.п.7.1,7.2 договору: надання послуг, визначених п.1.1 договору, забезпечується виконавцем відповідно до обсягів, вимог і порядку проведення ремонту техніки згідно нормативних документів: Інструкція з експлуатації екскаватора 20К.00.00.000РЭ; «Правила охорони праці при ремонті автотракторної техніки»; надання послуг проводиться протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової заявки замовника, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг.

Така заявка, як визначено п.7.5 договору, направляється на електронну пошту виконавця: ; виконавець підтверджує факт отримання заявки протягом 3 календарних днів листом на електронну адресу замовника .

У разі не виконання п.7.5 договору, замовник направляє заявку на поштову адресу виконавця, зазначену в реквізитах договору, з повідомленням та з дотриманням Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, зі змінами, Порядку пересилання відправлень; зазначені Порядки розміщені на офіційному сайті https://ukrposhta.ua, або вручається представнику виконавця під розпис.

Відповідно до п.п.7.9, 7.14 договору: при передачі техніки виконавцю для наданих послуг складається акт на здавання техніки в ремонт; акт здачі-приймання наданих послуг та інші первині документи, що стосуються виконання цього договору, підписуються уповноваженими особами після випробування техніки.

Згідно пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 договору до основних обов`язків виконавця віднесено: своєчасне та якісне надання послуг з ремонту техніки та забезпечення безперешкодного допуску працівників замовника для забезпечення технічного контролю за наданням послуг; на замовника, як визначено пп.8.2.1 п.8.2 договору, покладений обов`язок своєчасно проводити оплату за надані послуги згідно умов цього договору.

За порушення виконавцем взятих на себе зобов`язань п.п.10.3, 10.5, 10.6 договору сторонами встановлена відповідальність, а саме: у разі неякісного надання послуг виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг; за порушення строків виконання зобов`язань виконавець сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків суми договору; якщо виконавець протягом терміну надання послуг, зазначеного в п.5.1 даного договору, не приступив до надання послуг, то виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості ненаданих послуг.

Відповідно до п.11.2 договору сторона, що не може виконати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк, що не перевищує 30 робочих днів; належним доказом наявності вищезазначених обставин та їх тривалості є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення воєнного стану або до 31.12.2023 в залежності від того, яка дата настане раніше, а в частині оплати та гарантійних строків - до повного виконання їх сторонами (п.15.1 договору).

Додатком №1, який є невід`ємною частиною договору, є специфікація №1 (т.1 а.с.101, зворот; а.с. 102, 160-161, 146-247), в якій сторони договору закріпили: найменування послуги - ремонт екскаватора ВЕКС-20К, інв. №108; її вартість; визначили перелік робіт у межах відповідної послуги:

- заміна рукава високого тиску екскаватора ТУ3148-001-(PTМЮ2) (1компл);

- заміна ведучого валу L A8VO107 (1шт);

- заміна насосу підпитки A8VO107 (1шт);

- заміна підшипника ведучого вала A8VO107 (1шт);

- заміна поршнів A8VO107 Uchida (18шт);

- заміна поршньового блоку A8VO107 (1шт);

- заміна розподільної шайби L (ліва) A8VO107 (1шт);

- заміна розподільної шайби R (права) A8VO107 (1шт);

- заміна тарільчатих пружин A8VO107 (18шт); заміна утримуючих пластин A8VO107 (2 шт);

- демонтаж гідронасоса A8VO107LA0KN3/63R1-NZG05F021+ZP29+ZP16;

- ремонт гідронасоса A8VO107LA0KN3/63R1-NZG05F021+ZP29+ZP16;

- монтаж гідронасоса A8VO107LA0KN3/63R1-NZG05F021+ZP29+ZP16;

- пусконаладочні роботи;

- демонтаж гідроциліндрів ковша 20К.01;

- ремонт гідроциліндра ковша 20К.01;

- монтаж г/ц ковша 20К.01;

- демонтаж гідроциліндра рукояті 20К.01;

- ремонт гідроциліндра 20К.01 (реставрація);

- монтаж гідроциліндра рукояті 20К.01;

- демонтаж гідроциліндрів стріли 20К.01;

- ремонт гідроциліндра стріли 20К.01 (реставрація);

- монтаж гідроциліндра стріли 20К.01;

- демонтаж колектора екскаватора 20К.01.22.000;

- ремонт колектора 20К.01.22.000 (реставрація);

- монтаж колектора екскаватора 20К.01.22.000.

Відповідно до калькуляції на надання послуг з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108, яка є додатком №2 до договору (т.1 а.с.102, зворот; а.с. 103, 162-163, 148-249), сторонами визначено: загальну ціну послуг; найменування, кількість та ціну матеріалів та запчастин; найменування та вартість за кожну виконану послугу спеціалістом.

14.04.2023, з метою забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за договором, Акціонерним товариством «Комерційний банк «ГЛОБУС» (далі - банк-гарант, АТ КБ «Глобус») видано банківську гарантію №32111 (т.1 а.с.28, 116; далі - гарантія).

Так, відповідно до п.1 гарантії банк-гарант зобов`язується безвідклично та безумовно, сплатити на користь бенефіціара, протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги або виконання будь-яких інших умов, перед яким принципал має зобов`язання щодо виконання умов договору, що буде укладений між принципалом бенефіціаром, відповідно до проведеної процедури закупівлі відкритих торгів з особливостями UA-2023-03-23-009808-а, грошову суму забезпечення виконання договору.

Згідно п. 2 цієї гарантії, гарантійне забезпечення виплачується у випадку невиконання/неналежного виконання виконавцем його договірних зобов`язань за договором про надання послуг «Ремонт екскаватора BEKC-20K iнв. №108 (код ДК 021:20-9 - послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів супутнього обладнання)» відповідно до основного зобов`язання.

Зобов`язання банка-гаранта за цією гарантією становить суму в розмірі 36 661,68грн (п.2 гарантії).

Відповідно до пп.4.2 гарантії така банківська гарантія є безвідкличною, безумовною, набуває чинності з дати її видачі та діє по 20.01.2024 включно.

15.05.2023 позивачем з електронної адреси на електронну адресу відповідача направлено листа з файлом «заявка на здавання в ремонт.pdf» (т.1 а.с.79, 164, 250); факт отримання відповідної заяви відповідач визнав у відзиві на позов та також надав у підтвердження доказ - скріншот відповідного електронного листа (т.1 а.с.164).

Як вбачається зі змісту поданої позивачем заявки від 12.05.2023 вих.№ЦБРК-08/518, АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» просило відповідача прийняти техніку з подальшим виконанням ремонту, а саме - екскаватор ВЕКС-20К, інв. №108 (т.1 а.с.107, 165; т. 2 а.с.1).

22.05.2023 відповідно до товаротранспортної накладної серії 02ААТ №869484 відповідачем, що є замовником послуг з перевезення, здійснено переміщення екскаватора ВЕКС-20К з м. Бахмач до м. Бровари (т.1 а.с.166; т.2 а.с.2).

13.06.2023 комісією в складі головного механіка КМС-285 Поціпух О.С., майстра по експлуатації Коваль О.М. та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» Лип`явка Ю.М. проведено огляд стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К (т.1 а.с.104, 167; т.2 а.с.3), яким зафіксовано, що:

- виконано демонтаж та розбирання, дефектування гідроциліндрів екскаватора;

- виконано демонтаж, розбирання, дефектування гідронасосу;

- виконано демонтаж, розбирання та дефектування поворотного колектора.

У акті вказано, що: проводиться агрегатний ремонт колектора, промивка гідросистеми, пневмосистеми, заміна РВТ, ремонт тормозної системи, ремонт рульової системи; ремонт проводиться згідно плану та буде виконаний в строки, які прописані договором.

21.07.2023 комісією в складі головного механіка КМС-285 Поціпух О.С., та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» Лип`явка Ю.М. проведено огляд стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К (т.1 а.с.103, зворот; т.1 а.с.168; т.2 а.с.4), яким зафіксовано наступне:

- виконується металообробка частин гідроциліндрів екскаватора;

- отримано запчастини гідронасосу, який стоїть в черзі на ремонт;

- виконано демонтаж, розбирання та дефектування поворотного колектора;

- поворотний колектор на реставрації;

- ремонт проводиться згідно плану та буде виконаний в строки, які прописані договором.

15.08.2023 комісією в складі головного механіка КМС-285 Поціпух О.С. та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» Лип`явка Ю.М. проведено огляд стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту відповідного екскаватора (т.1 а.с.107, зворот; т.1 а.с.169; т.2 а.с.5), яким сторони встановили наступне:

- виконується металообробка частин гідроциліндрів екскаватора;

- зібраний та обкатаний гідронасос готовий до встановлення;

- виконано реставрацію поворотного колектора, проводяться роботи по виготовленню РМК поворотного колектора;

- ремонт проводиться згідно плану та буде виконаний в строки, які прописані договором; згідно п.5 договору ЦБРК-23-100 від 20.04.2023 термін виконання робіт - 90 робочих днів з моменту отримання заявки; заявка отримана 15.05.2023; орієнтовна дата виконання робіт - 18.09.2023.

Листом від 12.09.2023 за вих.№1209-1 відповідач звернувся до Бахмацької колійної машинної станції філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» з пропозицією змінити строки виконання робіт до 143 робочих днів, вказуючи, що запасні частини до відповідного екскаватора є дефіцитними, що ускладнює їх закупівлю; додатком до відповідного листа є додаткова угода (т.1 а.с.108, 170-171; т.2 а.с.6-7). Доказів направлення такого листа не надано, однак, враховуючи, що копія такого листа надана самим позивачем, який також згадував про відповідний лист у своєму листі від 15.12.2023 (т.1 а.с.108, зворот; а.с.172; т.2 а.с.8), суд вважає доведеним факт направлення відповідного листа позивачу.

04.10.2023 комісією в складі головного механіка КМС-285 Поціпух О.С., майстра Коваль О.М. та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» Вертугіна А.В. проведено огляд стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К (т.2 а.с.113, 139, 223), яким зафіксовано, що:

- виконано металообробку штоків гідроциліндрів екскаватора та проводиться заміна ущільнювачів на поршні гідроциліндрів;

- центральний колектор зібраний, укомплектований і готовий до встановлення на екскаватор;

- виконано промивку гідравлічної системи;

- ведеться реставрація та комплектація гідравлічних шлангів, які будуть встановленні на екскаватор;

- представники виконавця завірили представників замовника, у тому що прикладають максимум зусиль, щоб як найшвидше завершити ремонт екскаватора.

06.12.2023 комісією в складі головного механіка КМС-285 Поціпух О.С. та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» Лип`явка Ю.М. проведено огляд стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К (т.2 а.с.114, 140, 224), відповідно до якого комісією встановлено, що:

- встановлено гідроциліндри після ремонту;

- замінено комплект рукавів високого тиску;

- встановлено поворотний колектор;

- встановлено гідронасос;

- проводиться ремонт тормозної системи;

- проводиться ремонт рульового управління;

- визнаючи порушення термінів виконання ремонту виконавець докладає максимум зусиль на якісне виконання ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ та здачі його замовнику в найкоротші терміни.

Листом від 15.12.2023 №746 позивач в особі структурного підрозділу Бахмацької колійної машинної станції філії «Центр будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» звернувся до ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» щодо порушення строків виконання робіт за договором та повідомив про можливість застосування штрафних санкцій за порушення зобов`язань за ним (т.1 а.с.108, зворот). Доказів направлення такого листа відповідачу не надано, однак, під час розгляду справи по суті відповідач не заперечував факт отримання такого листа.

Відповідно до претензії від 21.12.2023 вих.№ЦБРК-08/1362 позивач вимагав від відповідача сплатити неустойку у розмірі 411 344,05грн за порушення виконання зобов`язань з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108 у строк, визначений договором (т.1 а.с.23, зворот -а.с.26,зворот; а.с.111-114, 173-179; т.2 а.с.9-15).

В якості доказів направлення вказаної претензії надано: поштову накладну №710, опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною (т.1 а.с.27; а.с.27, зворот; а.с. 105, зворот; а.с.106).

21.12.2023 за вих.№08/1363 позивач направив АТ КБ «Глобус» письмову вимогу щодо здійснення виплатити за банківською гарантією (т.1 а.с.109-110).

В якості доказів направлення вказаної вимоги надано: поштову накладну №698, опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.104, зворот; а.с.105, 123).

З метою виконання письмової вимоги та здійснення платежу на користь бенефіціара за отриманою вимогою, АТ «КБ «Глобус» 22.12.2023 звернулося з листом за вих.№1-4570 до ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» щодо перерахування гарантійного платежу у розмірі 36 661,68грн (т.1 а.с.180; т.2 а.с.16).

Згідно платіжної інструкції від 26.12.2023 №12409 відповідач перерахував на користь АТ «КБ «Глобус» суму гарантійного платежу у розмірі 36 661,6грн (т.1 а.с.181; т.2 а.с.17).

Листом від 26.12.2023 №1-4633 АТ «КБ «Глобус» підтвердив сплату на користь позивача банківської гарантії у розмірі 36 661,68грн (т.1 а.с.182; т.2 а.с.18).

03.01.2024 комісією в складі представників структурного підрозділу Бахмацька колійна машинної станції філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Українська залізниця» - головного механіка КМС-285 Поціпух О.С., начальника СП Бахмацька КМС Сторубльова Я.М. та представника ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» - комерційного директора Вертугін А.В. проведено огляд на ремонтній станції ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» стану ремонту екскаватора ВЕКС-20К № 27326 СВ, за результатами якого складено акт огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К (т.2 а.с.115, 141, 205), яким зафіксовано наступні, встановлені під час огляду, обставини:

- замінено комплект рукавів високого тиску;

- встановлено гідроциліндри після ремонту;

- встановлено поворотний колектор;

- встановлено гідронасос;

- виконано ремонт рульового управління.

- проводиться ремонт тормозної системи;

- в процесі випробувань виникли проблеми з гальмівною системою екскаватора, що обумовлені потраплянням мастила в повітряну систему екскаватора через поворотний колектор до його ремонту, тому виконавець не може віддати екскаватор з несправною гальмівною системою, так як це може призвести до аварійних ситуацій; виконавець виконує роботи з ремонту гальмівної системи, не збільшуючи вартість ремонту згідно договору;

- ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» на 06.12.2023 виконала всі роботи згідно договору №ЦБРК-23/100 від 20.04.2023; виконавець може виконати роботи з ремонту гальмівної системи не збільшуючи вартість ремонту згідно договору; орієнтовний термін виконання робіт - 14-21 робочих днів.

19.01.2024 відповідно до товарно-транспортної накладної №190124 відповідач направив позивачу екскаватор ВЕКС-20К, що прийнятий філією «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» (т.1 а.с.185; т.2 а.с.21).

В якості доказів перевезення вантажу (екскаватора ВЕКС-20К) за маршрутом м.Бровари - м. Бахмач відповідач також надав акт надання послуг від 19.01.2024, яким засвідчено факт надання послуг з перевезення вантажу, вартість яких складає 20 000грн; послуги з перевезення надані Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРАЛ СЕРВІС» (виконавець) (т.1 а.с.186).

Щодо відповідної операції - надання послуг з ремонту за договором, відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну від 18.01.2024 №294 на суму 733 233,60грн (т.1 а.с.183; т.2 а.с.19), що підтверджується квитанцію від 25.01.2024 про реєстрацію податкової накладної № (т.1 а.с.184; т.2 а.с.20).

21.03.2024 за вих.№ЦБРК-08/475 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати неустойки за порушення зобов`язань за договором у сумі 478 801,54грн (т.1 а.с.28, зворот -31; т.1 а.с.117-120, 191-198; т.2 а.с.27-33).

Акт надання послуг від 18.01.2024 №73218 (т.1 а.с.201; т.2 а.с.27) підписаний лише відповідачем; відповідач стверджував, що направив відповідний акт на адресу позивача в особі його структурного підрозділу, який передавав вищезгаданий екскаватор на ремонт, разом з об`єктом ремонту - екскаватором після повернення з ремонту, що під час розгляду справи не заперечив відповідач. З матеріалів справи вбачається, що екскаватор отриманий позивачем в особі уповноважених осіб його структурного підрозділу 19.01.2024 (т.1 а.с.185; т.2 а.с.21).

Повторно акт надання послуг 20.03.2024 направлений позивачу на адресу структурного підрозділу - СП Бахмацька КМС філії «ЦБРК» АТ «Укрзалізниця» поштовим відправленням №011 з описом вкладення (т.1 а.с.190; т.2 а.с.26), а також 20.04.2024 поштовим відправленням №995 з описом вкладення (т.1 а.с.198; т.2 а.с.84) разом з листом від 19.04.2024 №01 (т.2 а.с.35-36).

До листа відповідача від 19.04.2024 вих.№01 (т.1 а.с.199-200), як вбачається з опису вкладення, долучено:

- акт надання послуг від 18.01.2024 №73218 на суму 733 233,60грн (т.1 а.с.201);

- рахунок на оплату за замовленням від 07.04.2024 №115549 на суму 733 233,60грн (т.1 а.с.202);

- висновок від 11.04.2024 №083/Д-2024, виданий органом сертифікації ТОВ «ТЕСТМЕТРСТАНДАРТ», повноваження якого діяти в цій сфері посвідчені атестатом Національного агентства з акредитації України про акредитацію від 20.04.2023, щодо засвідчення країни виробника використаних під час ремонту запчастин (т.1 а.с.203-204);

- гарантій лист від 18.01.2024 за вих.№21 (т.1 а.с.205).

Предметом спору за первісним позовом є застосування до ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» відповідальності, встановленої договором за порушення зобов`язання з виконання робіт з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108 у строк, визначений договором.

Предметом спору у даній справі за зустрічним позовом є наявність у АТ «Укрзалізниця» обов`язку розрахуватись за надані послуги з ремонту такого екскаватора.

Вирішуючи відповідні спори у даній справі, суд виходить з наступного.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 Господарського кодексу України (далі - ГК України.)

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зміст зобов`язань за договором, склад його сторін, мету укладення договору, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а не договором надання послуг, оскільки результатом виконання робіт за договором (надання послуг з ремонту, як у такому договорі визначено), є матеріалізований результат - змінений об`єкт за договором внаслідок ремонту.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї статі унормовано, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.1 ст.839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст.853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Заперечуючи проти зустрічного позову, АТ «Укрзалізниця» посилається на надання послуг з ремонту неналежної якості, водночас позивач не надав доказів, у підтвердження відповідної обставини.

Між тим, в силу ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, отримавши акт здачі-приймання наданих за договором послуг, складання якого передбачено п.5.2 договору на підтвердження факту виконання зобов`язання, що переданий відповідачем з об`єктом ремонту на адресу структурного підрозділу позивача (повноваження працівників структурного підрозділу діяти від імені позивача у даній справі при передачі техніки у ремонт, огляду процесу ремонту, прийняття техніки після ремонту позивачем не оспорювались під час розгляду справи), позивач мав оглянути переданий йому раніше об`єкт ремонту, доставка якого здійснена відповідачем, про що свідчить товаротранспортна накладна від 19.01.2024 №190124, та, як домовились сторони п.9.3 договору, підписати такий акт у п`ятиденний термін або представити мотивовану відмову та спільно з відповідачем скласти протокол необхідних доробок, узгодити термін їх виконання.

Однак, доказів мотивованої відмови від підписання вказаного акту у встановлений договором строк, у т.ч. з підстав виконання відповідних робіт неякісно, позивач не надав, а в акті огляду процесу ремонту екскаватора ВЕКС 20К, складеному 03.01.2024, сторони засвідчили, про те, що роботи за договором виконані ще 06.12.2023 (т.2 а.с.115, 141, 205).

Отже, в силу ч.2 ст.853 ЦК України, а також враховуючи умови договору, роботи (послуги) за договором вважаються прийнятими, а позивач - замовник ремонтних робіт за договором втратив право у подальшому посилатись на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі, які неможна було виявити при прийнятті.

Також, слід зазначити, що заявляючи про неякісне виконання ремонтних робіт за договором, позивач у позовній заяві взагалі не вказує, які саме ремонтні роботи виконані неякісно та у чому полягають дефекти таких робіт.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором, про що вказано у висновках Верховного Суду щодо застосування, у т.ч., ст.853 ЦК України, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від: 21.08.2019 у справі №917/1489/18, 05.02.2020 у справі №904/2082/19, 17.08.2021 у справі №910/16308/20, 02.06.2023 у справі №914/2355/21, 11.01.2024 у справі №910/4240/23).

Відповідно до ст.4 ст.236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заперечуючи щодо вимог зустрічного позову, позивач посилався на те, що відповідні ремонтні роботи виконані з пропущенням встановленого строку, що підтверджується зібраними у справі доказами та відповідний факт не заперечує відповідач.

Так, відповідні ремонті роботи мали бути виконані у строк, встановлений п.5.1 договору - 90 робочих днів з дати отримання заявки, отже, враховуючи дату отримання заявки - 15.05.2023, до 18.09.2023 включно. Оскільки відповідні роботи фактично виконані станом на 06.12.2023, а підставою вважати такі роботи виконаними, як вказано у п.5.2 договору, є їх прийняття за актом здачі-приймання наданих послуг, який позивачем не підписано без надання мотивованою відмови, зобов`язання відповідача за договором в частині надання послуг з ремонту екскаватора вважаються виконаними із спливом п`ятиденного строку після закінчення строку, встановленого договором для підписання акту або надання мотивованої відмови від прийняття.

Однак, лише порушення строку виконання зобов`язання з надання послуг з ремонту не є підставою для не виконання зобов`язання з їх оплати позивачем з наступних підстав.

Так, права замовника у разі порушення строків виконання робіт або виконання таких робіт підрядником так повільно, що це унеможливлює їх виконання у строк, визначені ст.849 ЦК України, ч.1 якої надає право замовнику у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

При цьому, як установлено ч.ч.2.3, такої статті: якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Окрім того, за будь-яких умов, в силу ч.4 такої статті, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У даній справі не встановлено факту відмови позивача - замовника від договору до здачі робіт відповідачем та направлення ним відповідачем для підписання акту здачі-приймання послуг за договором, складання якого передбачено п.5.2 договору. Факт прострочення виконання відповідачем відповідних зобов`язань наділяє позивача правом вимагати від відповідача сплати штрафних санкцій, які передбачені договором або законом, відшкодування збитків, заподіяних порушенням таких зобов`язань, однак не звільняє позивача від обов`язку оглянути виконані роботи (надані послуги з ремонту) та у разі відсутності відповідних недоліків - прийняти та оплатити їх.

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки позивач не надав доказів оплати виконаних робіт з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108, які вважаються прийнятими за відсутністю мотивованої відмови від їх прийняття у встановлений договором строк, враховуючи, що строк виконання відповідного зобов`язання, визначений п.6.2 договору, настав, суд вважає вимоги зустрічного позову в частині стягнення з позивача 733 233,60грн основного боргу за надані послуги з ремонту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім того позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог) 32 757,87грн - втрат від інфляції за період з 19.01.2024 по 29.09.2024.

Заявлені у відповідній частині вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як визначено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивач допустив прострочення виконання зобов`язання з оплати ремонтних робіт, що є грошовим, вимоги відповідача щодо сплати позивачем втрат від інфляції є мотивованими.

Однак, суд не може погодитись, що відповідне зобов`язання з оплати можна вважати простроченим з дати, яку відповідач вказує у розрахунку - 19.01.2024.

Так, як свідчать матеріали справи, об`єкт ремонту після проведення ремонтних робіт переданий відповідачем позивачу в особі уповноважених осіб структурного підрозділу лише 19.01.2024, а сам акт здачі - прийняття послуг, який є підставою вважати роботи за договором виконаними, позивачем не підписано у встановлений строк без мотивованої відмови, тому роботи можна вважати прийнятими після закінчення строку, встановленого п.9.3 договору для підписання такого акту або надання мотивованої відмови (5 днів з дня передачі акту), - 24.01.2024, а, отже, позивач мав оплатити такі роботи протягом 10 банківських днів, що передбачено п.6.2 договору, тобто до 07.02.2024 включно.

За розрахунком суду, враховуючи період прострочення, розмір боргу, за період з 08.02.2024 по 29.09.2024 розмір втрат від інфляції складає 32 995,51грн.

Розбіжності у розрахунках втрат від інфляції пов`язані із застосуванням відповідачем сукупного індексу інфляції без його округлення до десятої, між тим, офіційний індекс інфляції встановлюється як за місяць, так і за рік в процентах саме до десятої, тому сукупний індекс інфляції мав визначатись в процентах саме з округленням до десятої.

Однак, вимоги про стягнення втрат від інфляції суд задовольняє у заявленому відповідачем розмірі 32 757,87грн, оскільки у суду відсутні підстави для виходу за межі заявлених вимог відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України.

В силу ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесена, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, вимоги позивача в частині стягнення 146 646,72грн - штрафу за неякісне надання послуг та 146 646,72грн - штрафу за ненадання послуг, до яких відповідач не приступив, не підлягають задоволенню, оскільки судом у даній справі не встановлено відповідних порушень, за які нараховані відповідні штрафні санкції.

Так, штраф за неякісне надання послуг міг бути застосований до відповідача, якщо б суд під час розгляду даної справи встановив, що відповідні ремонтні роботи виконані неякісно. Між тим, у даній справі доказів, що підтверджують відповідну обставину позивач не надав; позивач взагалі у позові не вказав, які недоліки ним виявлені після прийняття робіт, які вважаються прийнятими відповідно до чинного законодавства та умов договору, враховуючи, що позивач не підписав відповідний акт прийняття послуг, направлений йому відповідачем, та не надав мотивовану відмову в установлений строк.

Вимоги в частині стягнення 146 646,72грн - штрафу за ненадання послуг, за яких відповідач не приступив взагалі суперечать зібраним у справі доказам, які підтверджуються, що ремонті роботи виконувались відповідачем, а позивач здійснював контроль за їх виконанням у період їх здійснення, про що свідчать вищезазначені численні акти, складені за результатами огляду процесу ремонту за участю повноважних представників обох сторін.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 146 646,72грн - штрафу за неякісне надання послуг та 146 646,72грн - штрафу за ненадання послуг, до яких відповідач не приступив.

Між тим, у дані справі судом встановлено, що відповідач допустив порушення зобов`язання, оскільки не виконав роботи з ремонту екскаватора ВЕКС-20К інв. №108 у встановлений договором строк, за яке сторони перебачили відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, та штрафу у розмірі 7% від суми договору, у разі прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів.

В силу п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань у вигляді прострочення виконання робіт у визначений договором строк, позивач набув права вимагати сплати неустойки, у розмірі, передбаченому п.10.5 договору.

При цьому, суд не може взяти до уваги посилання відповідача, на те, що він не міг виконати зобов`язання у строк, з причин відсутності запасних частини, оскільки неможливість виконання не підтверджена відповідачем доказами.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, з поданого АТ «Укрзалізниця» розрахунку вбачається, що позивач нарахував пеню за порушення відповідачем строків виконання зобов`язання за період з 21.09.2023 по 21.03.2024 у розмірі 134 181,75грн.

Водночас, суд не може погодитися із правомірністю нарахування пені за весь вказаний період, оскільки, зважаючи на відсутність мотивованої відмови від прийняття ремонтних робіт протягом 5 днів з дня отримання об`єкту з ремонту з актом здачі-приймання наданих послуг, що мало місце 19.01.2024, позивач набув права нараховувати пеню за прострочення виконання ремонтних робіт лише з 19.09.2023 по 23.01.2024, оскільки відповідні ремонтні роботи вважаються прийнятими 24.01.2024 - після спливу 5 днів, встановлених для прийняття робіт або мотивованої відмови від їх прийняття.

За розрахунком суду, враховуючи вартість послуг, з яких має обраховуватись пеня, визначена п.10.5 договору, період прострочення виконання ремонтних робіт, встановлену договором ставку пені, розмір пені за прострочення виконання відповідного зобов`язання за період з 21.09.2023 (зобов`язання є простроченим з 19.09.2023, однак, позивач заявляє період у позові з 21.09.2023, тому суд здійснює нарахування саме з 21.09.2023) по 23.01.2024 складає 91 654,20грн.

Оскільки відповідач допустив прострочення строку виконання зобов`язання з виконання ремонтних робіт більше ніж на 30 днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі, встановленому п.10.5 договору, є обґрунтованими.

За розрахунком суду, враховуючи вартість послуг, з яких має обраховуватись пеня, визначена п.10.5 договору, установлену договором ставку штрафу, розмір штрафу становить - 51 326,35грн (733 233,60/100*7).

Отже, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 91654,20грн пені за порушення строків надання послуг та 51 326,35грн штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів обґрунтованими.

Разом з тим, у поданому відзиві відповідач заявив клопотання про зменшення розміру заявленої пені та штрафу на 50 %, а у подальшому взагалі просив відмовити у задоволенні відповідних вимог.

При розгляду заявленого питання, суд виходить з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України: у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. При цьому, ч.2 ст.233 ГК України установлено, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання; завданням неустойки є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку або несвоєчасного виконання робіт за об`єктом з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 наведено висновок, за яким, відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення; він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним; у таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків; тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює: чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер. Категорії «значно» та «надмірно», які використовуються в ст.551 ЦК України та в ст.233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2024 у справі №910/10934/23).

Так, у даній справі суд вважає, що розмір штрафних санкцій підлягає зменшенню з наступних підстав.

Позивач у даній справі нараховує як штраф, так і пеню, які передбачені договором, за прострочення строку виконання зобов`язання з виконання ремонтних робіт, однак, прострочення виконання зобов`язання відбулось у період введення на всій території України воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України з 24.02.2022, який продовжено і який наразі триває, що спричиняє негативні наслідки для всіх учасників, що здійснюють господарську діяльність на території України, у т. ч. сторін у справі, а саме може спричиняти непередбачувані об`єктивні обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язання у строк.

Судом також прийнято до уваги, що відповідач хоч із простроченням, але виконав свої зобов`язання за договором повністю, своєчасно повідомив позивача про неможливість у визначений договором строк виконати обумовлені роботи, а також додатково за погодженням сторін безкоштовно виконав роботи, які не передбачені договором, однак, є необхідними для безпечного користування позивачем технікою, що ремонтувалась.

Окрім того, суд враховує, що позивач у даній справі теж допустив порушення зобов`язання з оплати робіт за договором, однак, відповідач не заявляє вимог про застосування до позивача відповідальності, встановленої п.10.2 договору, щодо сплати процентів на підставі ч.2 ст.625 ГПК України у розмірі, встановленому п.10.2 договору, не заявляє про відшкодування збитків, хоча позивач у даній справі також допустив порушення зобов`язання з оплати виконаних робіт.

Також, у даній справі судом не встановленого того, що позивачу заподіяно збитків у певному конкретному розмірі у зв`язку з порушення відповідачем таких зобов`язань і розмір таких збитків є таким, що дорівнює або перевищує розміру нарахованої неустойки (штрафу та пені); позивачем не надано доказів понесення ним збитків через неналежне виконання відповідачем свого обов`язку з виконання робіт за договором.

Застосування до відповідача заявленої суми штрафних санкцій у повному розмірі може мати негативні наслідки для платоспроможності відповідача, який на момент прийняття рішення не отримав від позивача належної йому суми грошових коштів за фактично виконані ремонті роботи за договором.

Окрім того, судом враховано й поведінку сторін під час розгляду справи, а саме те, що відповідач визнав факт порушення зобов`язання, чого не можна сказати про позивача, який не висловив жодних зауважень щодо якості ремонтних робіт та обсягу в установлений договором строк, однак, акт надання послуг не підписав та порушив зобов`язання з оплати таких робіт в установлений строк, в процесі розгляду цієї справи не визнавав факту порушення.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, визначені п.6 ч.1 ст.3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, враховуючи, що розмір штрафних санкцій є надмірним, а наявності збитків у позивача у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань не доведено позивачем та судом не встановлено, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за порушення строків надання послуг до 23 000грн, а штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів - до 10 000грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23 000грн пені за порушення строків надання послуг, а також 10 000грн штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів; в частині стягнення 111 181,75грн пені за порушення строків надання послуг та 41 326,35грн штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів суд у задоволенні первісного позову відмовляє.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати позивача по оплаті первісного позову судовим збором у розмірі 7182,25грн, понесені позивачем, підлягають частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач при поданні позову сплатив судовий збір понад встановлений розмір, оскільки не взяв до увагу, що відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Фактично з поданої позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 5748,62грн (478801,54/100*1,5*0,8).

Між тим, в силу ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у визначених відповідною нормою випадках.

Клопотань про повернення частині сплаченого судового збору позивач до прийняття рішення у справі не подавав.

Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню 1 715,77грн / (91654,20+51326,35):100*1,5*0,8/ в рахунок часткового відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором. Розподіляючи витрати по оплаті первісного позову судовим збором, суд не брав до уваги розмір штрафних санкцій у задоволеному розмірі, а виходив з обґрунтованого розміру заявлених у відповідній частині вимог, без урахування їх зменшення судом, оскільки такі вимоги є фактично мотивованими, однак, суд застосував, встановивши викладені вище обставини, право зменшити розмір відповідних штрафних санкцій.

В силу ст.129 ГПК України витрати відповідача по оплаті зустрічного позову судовим збором у розмірі 11 489,87грн підлягають відшкодуванню за рахунок позивача, оскільки заявлені вимоги задоволено повністю.

До проведення судових дебатів, відповідачем подано заяви про розподіл судових витрат (включена до змісту відзиву, зустрічної позовної заяви, клопотання про долученя доказів до матеріалів справи), з доданням до них доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, які подані у строк, визначений ч.8 ст.129 ГПК України, з наданням доказів направлення їх копій відповідачу (т.1 а.с.142, 228; т.3 а.с.84-85).

У таких заявах відповідач просить суд стягнути з позивача 69 768грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді первісного та зустрічного позовів.

Суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу виходить з наступного.

Як визначено п.12 ч.3 ст.2 ГПК України, одним із принципів господарського судочинства є принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що установлено ч.1 ст.123 ГПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як передбачено п.1 ч.3 такої норми, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Реалізація права на відшкодування судових витрат відбувається у порядку, визначеному ГПК України, який передбачає декілька етапів.

Так, відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як унормовано ч.3 такої норми, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст.129 ГПК України, в силу ч.8 якої розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази, що встановлено ч.8 ст.129 ГПК України, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, ГПК України визначає послідовність та час вчинення дій учасниками з метою реалізації права на відшкодування судових витрат, що відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідний порядок застосування визначений постановою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 910/18250/16, 19.08.2021 у справі №910/11547/19, 26.10.2022 у справі №911/3001/21, 22.12.2022 у справі № 910/13060/21, 17.01.2023 у справі № 922/4812/21, 09.01.2024 у справі №922/1253/23, 17.01.2024 у справі №910/2158/23, а також додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №916/1010/21, постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

В силу ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У перших заявах по суті - відзиві та зустрічній позовній заяві відповідач повідомив, що його витрати на професійну правничу допомогу становлять 69 768грн - по 34 884 грн за первісним та зустрічним позовом (т.1 а.с.129-144; а.с.216-229), а до закінчення судових дебатів відповідач подав докази понесення таких витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням клопотання про залишення без розгляду акту прийому-передачі №3 від 29.08.2024 наданих послуг (професійної правничої допомоги) до договору професійної правничої допомоги №17/06 від 17.06.2024 (т.3 а.с.85; включено до клопотання про долучення доказів до матеріалів справи), відповідач надав наступні докази:

договір від 17.06.2024 №17/06 професійної правничої допомоги, укладений між відповідачем (далі - клієнт) та Адвокатським бюро «ВАРШАМЯНА» (далі - АБ, бюро) (далі - договір; т.1 а.с.206-210);

ордер ВА №1083547 від 17.06.2024 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Варшамяном Т.Г. відповідачу - ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» (т.1 а.с.213);

акт прийому-передачі №1 від 01.07.2024 наданих послуг (професійної правничої допомоги) до договору професійної правничої допомоги №17/06 від 17.06.2024 (т.1 а.с.211; далі - акт №1);

платіжну інструкцію від 01.07.2024 №16652 на суму 34 884грн (т.1 а.с.212);

акт прийому-передачі №2 від 01.07.2024 наданих послуг (професійної правничої допомоги) до договору професійної правничої допомоги №17/06 від 17.06.2024 (т.2 а.с.47; далі - акт №2);

платіжну інструкцію від 01.07.2024 №16653 на суму 34 884грн (т.2 а.с.48);

акт прийому-передачі №4 від 01.10.2024 наданих послуг (професійної правничої допомоги) до договору професійної правничої допомоги №17/06 від 17.06.2024 (т.3 а.с.89; далі - акт №4);

акт прийому-передачі №5 від 17.10.2024 наданих послуг (професійної правничої допомоги) до договору професійної правничої допомоги №17/06 від 17.06.2024 (т.3 а.с.90; далі - акт №5).

Так, відповідно до п.1 договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором бюро зобов`язується надати клієнтові професійну правничу допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти цю допомогу та сплатити за неї гонорар (винагороду) в рамках:

ведення судової справи № 910/5251/24 за позовом АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укралізниця» до клієнта про стягнення 478801,54грн у Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді (за необхідності), Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (за необхідності);

ведення судової справи за зустрічним позовом клієнта до АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укралізниця» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з ремонту №ЦБРК-23-100 від 20.04.2023, укладеного між клієнтом та АТ «Укрзалізниця» в особі СП Бахмацька КМС філії «ЦБРК» АТ «Укрзалізниця» у Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді (за необхідності), Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (за необхідності).

Цим самим пунктом договору визначено, що професійна правнича допомога включає наступні види адвокатської діяльності:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

складання позовних заяв, відзивів на позовні заяви, відповідей на відзиви на позови, заперечень на відповіді на відзиви, зустрічних позовів, інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського та конституційного судочинства, а також представництво інтересів клієнта в інших державних органах, органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату та перед фізичними і юридичними особами;

надання інших видів правової допомоги, не заборонених законом.

Згідно п.8 договору сторони погодили, що розмір гонорару бюро за:

комплексне ведення (що може включати, але не обмежуючись, складання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, участь у судових засіданнях, складання адвокатських запитів, вчинення інших дій в інтересах клієнта), зазначеної у п.1(1) цього договору, судової справи у Господарському суді Київської області складає 34884грн; не вважається неналежним та/або неповним наданням професійної правничої допомоги не складання усіх документів та/або невчинення усіх дій, передбачених цим підпунктом, зі сторони бюро, якщо необхідність у цьому була відсутня;

комплексне ведення (що може включати, але не обмежуючись, складання зустрічного позову, відповіді на відзив на зустрічний позов, інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, участь у судових засіданнях, складання адвокатських запитів, вчинення інших дій в інтересах клієнта), зазначеної у п.1(2) цього договору, судової справи у Господарському суді Київської області складає 34 884грн; не вважається неналежним та/або неповним наданням професійної правничої допомоги не складання усіх документів та/або невчинення усіх дій, передбачених цим підпунктом, зі сторони бюро (адвоката бюро), якщо необхідність у цьому була відсутня.

Як визначено п.п.11-12 договору: сторони підписують акт(и) прийому-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) по мірі необхідності за результатами вчинення бюро конкретних дій та/або надання конкретних послуг; клієнт зобов`язаний повністю оплатити гонорари, визначені п.8 цього договору, протягом 2 банківських днів з дня отримання повідомлення бюро про завершення складання відзиву на позовну заяву, формування додатків до нього та зустрічного позову і формування додатків до нього та готовність до звернення до суду, але у будь-якому випадку - до дня направлення відзиву на позовну заяву і зустрічного позову до Господарського суду Київської області; надання рахунку на оплату не вимагається.

Договір набирає чинності з дня його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за ним (п.21 договору).

Згідно акту №1 від 01.07.2024 бюро надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 27 907,20грн, а саме:

складання адвокатського запиту та надсилання на адресу ТОВ «АВТО ТРАЛ СЕРВІС»;

складання відзиву на позовну заяву;

підготовка документів, що додаються до відзиву на позовну заяву, для подання до суду.

Згідно акту №2 бюро надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 27 907,20грн, а саме:

складання зустрічного позову про стягнення заборгованості за договором;

підготовка документів, що додаються до зустрічного позову, для подання до суду.

Згідно акту №4 від 01.10.2024 бюро надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 6 976,80грн, а саме:

складання пояснень додаткових до відзиву на позовну заяву б/н від 19.07.2024;

складання клопотання про витребування доказів б/н від 19.07.2024;

складання заперечення на відповідь на відзив б/н від 19.07.2024;

складання клопотання про витребування доказів наявності повноважень діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва б/н від 19.07.2024;

складання заяви про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом б/н від 19.07.2024;

складання пояснень додаткових до зустрічного позову б/н від 19.07.2024;

складання відповіді на відзив на зустрічний позов б/н від 19.07.2024;

складання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи б/н від 19.08.2024;

складання клопотання про залишення позовної заяви АТ «Укрзалізниця» в особі філії «ЦБРК» АТ «Укрзалізниця» без розгляду б/н від 30.08.2024;

складання пояснень щодо заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду від 06.09.2024 б/н, 09.09.2024;

складання заяви про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом б/н від 30.09.2024.

Згідно акту №5 від 17.10.2024 бюро надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 6 976,80грн, а саме: участь у судових засіданнях: 08.07.2024, 29.07.2024, 30.08.2024, 09.09.2024, 30.09.2024 та 16.10.2024.

Відповідні послуги оплачені відповідачем, про що свідчать платіжні інструкції від 01.07.2024 №16652, №16653 на загальну суму 69 768грн.

У вирішенні питання щодо відшкодування відповідачу відповідних витрат у розмірі 69 768грн, які відповідач поніс на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Як визначено ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст.126 ГПК України унормовано, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, у розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, ціною позову та значенням її для сторін. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, 30.07.2019 у справі №902/519/18, 21.01.2020 у справі №903/390/18, 21.01.2020 у справі №916/2982/16, 07.07.2020 у справі № 914/1002/19, 03.04.2024 у справі №915/436/23, 30.04.2024 у справі №914/1508/23, додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19, 20.09.2022 у справі №912/423/20, 25.10.2022 у справі №907/438/21, 24.09.2024 у справі №910/13177/23, 23.10.2024 у справі №910/6224/23).

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Як визначено ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У п.п.19,20 постанови від 07.07.2021 №910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Як зазначено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, 13.02.2019 у справі № 911/739/15, 01.08.2019 у справі № 915/237/18, додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 924/746/22, 21.06.2023 у справі №908/3387/21, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанови Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №906/432/19, 21.02.2023 у справі №4/40/5022-387/2012, 02.03.2023 у справі №910/1864/21, 19.09.2023 у справі №905/1191/21, 06.11.2023 у справі №938/466/21; додаткові постанови Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №910/3567/23, 05.03.2024 у справі №916/2266/22, 18.06.2024 у справі №910/466/22, 08.10.2024 у справі №907/878/23, 31.10.2024 у справі №912/2308/23).

Верховний Суд вказав, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, 16.11.2022 у справі №922/1964/21; постанови Верховного Суду 16.11.2022 у справі №922/1964/21, 27.02.2024 у справі №916/2239/22, 05.03.2024 №912/3432/23, 15.05.2024 у справі №922/2738/21; додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, 12.07.2024 у справі №913/205/23).

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України, однак, ч.5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч.6,7,9 ст.129 ГПК України.

Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст.126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК України може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч.5-7,9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №911/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У даній справі позивач - АТ «Укрзалізниця» скористалося своїм правом та включив до тексту відповіді на відзив (т.2 а.с.65-73)заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій, зокрема, вказує на неспівмірність розміру таких витрат, однак, не вказує який розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі, на його думку, є співмірним. Разом з тим, суд частково погоджується з тим, що витрат відповідача на оплату таких послуг у заявленому розмірі не є розумними, дійсно необхідними, а розмір витрат на професійну допомогу не є співмірним із обсягом наданих послуг, складністю виконаної роботи та справи.

Так, з умов договору вбачається, що ним передбачена вартість послуг адвоката за комплекс послуг/робіт, які надаються під час розгляду первісного позову та зустрічного позову незалежно від того, який обсяг послуг надається адвокатом. Разом з тим, оскільки відповідні позови взаємопов`язані, частина доказів. наданих у підтвердження заперечень щодо первісного позову є доказами у підтвердження вимог зустрічного позову, судові засідання з розгляду відповідних позовів проводяться одночасно та суттєво не збільшують час проведення таких засідань, є нерозумним та неспівмірним з фактично наданим обсягом послуг розмір оплати таких послуг, який є однаковий як за первісним, так і за зустрічним позовами.

Загальна тривалість усіх засідань суду у даній справі не перевищувала чотирьох годин, частина часу з яких, припала на розгляд клопотань відповідача про витребування доказів, які самостійно могли бути подані відповідачем, залишення без розгляду первісного позову, у задоволенні яких судом відмовлено. Подання ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» відзиву на позов, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечення не потребувала витребування великої кількості додаткових доказів, до таких заяв по суті подано переважно документи, що перебували у розпорядженні відповідача та їх витребування адвокатом не здійснювалося; розгляд справа не потребує аналізу значної кількості нормативних актів, яким врегульовані відносини сторін.

Окрім того, суд враховує те, що витрати відповідача по оплаті послуг адвоката в частині представництва інтересів відповідача під час розгляду первісного позову в силу п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, підлягають відшкодуванню йому лише частково - пропорційно розміру заявлених позовних вимог, оскільки первісний позов задоволено частково.

Суд вважає дійсно необхідними, неминучими, співмірними та пропорційними до складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та послуг, часом, фактично витраченим адвокатом на надання правової допомоги під час розгляду первісного та зустрічного позовів, а також враховуючи поведінку сторін та середню вартість аналогічних послуг на ринку, часткове задоволення вимог первісного позову, витрати на оплату правової (правничої) допомоги у даній справі у розмірі не більше 35 000грн.

Інші витрати, понесені відповідачем на оплату правової допомоги у розмірі 34 768грн суд покладає на відповідача, який взяв на себе відповідні зобов`язання за договором від 17.06.2024 №17/06 професійної правничої допомоги, узгодив вартість та обсяг наданих послуг, прийнявши відповідні послуги за актами прийому-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги), оскільки суд не має повноважень втручатись у відповідні відносини відповідача з адвокатом, а також враховуючи часткове задоволення вимог первісного позову, що тягне за собою часткове покладення витрат відповідача на оплату професійної правничої допомоги при розгляді первісного позову на відповідача у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» (ідентифікаційний код 37001696; 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Металургів, 17, оф.105) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815; 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5б) 23 000грн - пені за порушення строків надання послуг; 10 000грн - штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів, 1 715,77грн в рахунок часткового відшкодування витрат на оплату позову судовим збором.

3. Відмовити у задоволені вимог первісного позову в частині стягнення 146 646,72грн - штрафу за неякісне надання послуг та 146 646,72грн - штрафу за ненадання послуг, до яких відповідач не приступив, 111 181,75грн - пені за порушення строків надання послуг, 41 326,35грн - штрафу за прострочення надання послуг понад 30 днів.

4. Зустрічний позов задовольнити повністю.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815; 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі філії «Центр будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» (ідентифікаційний код 37001696; 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Металургів, 17, оф.105) 733 233,60грн основного боргу, 32 757,87грн втрат від інфляції, а також 11 489,87грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором та 35 000грн в рахунок часткового відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги.

6. Інші витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС УКРСПЕЦТЕХНІКА» по оплаті професійної правничої допомоги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ТДС УКРСПЕЦТЕХНІКА».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.12.2024.

Суддя А.Р. Ейвазова