ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/959/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ТРАНС"

вул. Вокзальна, буд. 8, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405

ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Констракшн"

участок Щивки, буд. 2, с. Паляниця, м. Яремча, Івано-Франківська область,78593

про стягнення 8 891 грн 54 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ТРАНС" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Констракшн" про стягнення заборгованості в розмірі 8 891 грн 54 коп., з яких: 4 400 грн 00 коп. - основний борг, 4 491 грн 54 коп. - пеня.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2024, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.10.2024 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Копії ухвали від 16.10.2024 доставлено до електронних кабінетів сторін: 16.10.2024 19:01, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 17.10.2024.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.10.2024 вручено сторонам - 17.10.2024.

Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не оплатив орендну плату, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 4 400 грн, на яку позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 4491 грн 54 коп.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

30.01.2023 між ТОВ "ОЙЛ-ТРАНС" (орендодавець) та ТОВ "Віта Констракшн" (орендар) укладено договір оренди №30/01-2023, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, орендар приймає в тимчасове строкове платне користування майно - резервуар РВ-3 - 1 шт. (об`єкт оренди) строком з 01.02.2023 по 31.12.2023.

За змістом п. 2.1 договору, передача об`єкта в оренду оформляється двостороннім актом прийому-передачі об`єкта в оренди (акт), який є невід`ємною частиною цього договору. Вступ орендаря у володіння та користування об`єктом оренди настає з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі в оренду об`єкта оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору, розмір орендної плати, яка підлягає сплаті за користування об`єктом оренди за повний календарний місяць, встановлюється у розмірі 4200 грн визначається згідно додатків до даного договору.

В п. 3.3 договору визначено, що сплата платежу, передбаченого п. 3.1 здійснюється орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця.

Згідно з п. 6.2 договору, об`єкт оренди передається орендарю в тимчасове платне користування строком до 31.12.2023. Якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору не надійде письмова заява однієї із сторін про перегляд чи припинення його дії, то термін дії договору продовжується на наступний рік.

За несвоєчасне перерахування платежів, передбачених п. 3.1. даного договору орендар сплачує орендодавцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати (п.9.2 договору).

01.02.2023 сторони підписали акт прийому-передачі до договору оренди №30/01-2023 від 30.01.2023, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове строкове платне користування майно - резервуар РВ-3 - 1 шт. строком з 01.02.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до підписаних та скріплених печатками обох сторін актів здачі-приймання робі (наданих послуг) №280223-9 від 28.02.2023, №310323-10 від 31.03.2023, №300423-7 від 30.04.2023, №310523-2 від 31.05.2023, №300623-3 від 30.06.2023, №310723-4 від 31.07.2023, №300923-4 від 30.09.2023, №311023-4 від 31.10.2023, №301123-4 від 30.11.2023, №311223-4 від 31.12.2023, №310124-4 від 31.01.2024, №290224-14 від 29.02.2024, №310324-2 від 31.03.2024, №300424-1 від30.04.2024, №310524-2 від 31.05.2024, №300624-1 від 30.06.2024, №310724-1 від 31.07.2024, загальний розмір орендної плати за договором з лютого 2023 року по липень 2024 становить 75 600 грн.

Із змісту даних відомості по рахунку 361 за 01.08.2021-10.09.2024, ТОВ "Віта Констракшн" сплачено 71 200 грн орендної плати, а саме: 24.04.2023 сплачено 8 400 грн, 12.06.2023 - 8 400 грн, 29.12.2023 - 29 400 грн, 18.07.2024 - 25 000 грн.

У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань за договором оренди №30/01-2023 від 30.01.2023, позивач нарахував відповідачу з 10.03.2023 по 15.08.2024 - 4491 грн 54 коп. пені.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За встановлених судом обставин, на виконання договірних зобов`язань позивач передав а відповідач прийняв в оренду резервуар РВ-3 - 1 шт.

В п. 3.3 договору сторони визначили, орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця.

Так, не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з березня 2023 року у відповідача виникло зобов`язання сплачувати орендні платежі.

За встановлених судом обставин, загальний розмір орендної плати за договором з лютого 2023 року по липень 2024 становив 75 600 грн., з яких відповідачем сплачено 71 200 грн.

Отже, загальна сума заборгованості з орендної плати за договором оренди №30/01-2023 від 30.01.2023 становить 4 400 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання договірних зобов`язань суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 400 грн основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У договорі оренди №30/01-2023 від 30.01.2023 сторони визначили, що за несвоєчасне перерахування платежів, передбачених п. 3.1. даного договору орендар сплачує орендодавцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати (п.9.2 договору).

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 11.03.2023 по 15.08.2024 позивачем нараховано відповідачу 4 491 грн 54 коп. пені.

Суд здійснив перерахунок пені (з врахуванням періодів прострочення виконання грошового зобов`язання, які припали на вихідні дні), не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду, відповідно до якого розмір пені становить 4 409 грн 63 коп.

За приписами ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, передбачена і ч.3 ст.551 ЦК України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи у даній справі можливість зменшення суми пені, суд враховує, що відповідач сплатив позивачу 94 % основної заборгованості, те, що розмір пені перевищує розмір основної заборгованості, а також те, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідачів, не надано.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо можливості зменшення розміру пені на 50 відсотків, тобто до 2 204 грн 82 коп.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення з відповідача саме такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків оплати заборгованості, а стягнення з відповідача пені в розмірі 4 491 грн 54 коп. не є співмірним з сумою основної заборгованості (4 400 грн).

З огляду на викладене, позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, тобто, судовий збір належить покласти на відповідача без урахування суми зменшеної пені.

Керуючись статтями 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Констракшн" (участок Щивки, буд. 2, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78593, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ТРАНС" (вул. Вокзальна, буд. 8, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ) 6 604 (шість тисяч шістсот чотири) грн 82 коп. заборгованості, з яких: 4 400 (чотири тисячі чотириста) грн 00 коп. основного боргу, 2 204 (дві тисячі двісті чотири) грн 82 коп. пені та 3 000 (три тисячі) грн 11 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 10.12.2024.

Суддя О.В. Рочняк