ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
05.12.2024 Справа № 905/1870/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участі секретаря судового засідання Левкович Ю.Р., розглянувши у судовому засіданні
заяву представника відповідача -2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Телевізійна компанія "Орбіта" Гінінгера А.А.
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі
за позовом керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м.Покровськ Донецької області (правонаступник Покровська окружна прокуратура Донецької області), в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, м.Дніпро,
до відповідача 1: Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області, м.Покровськ Донецької області,
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Телевізійна компанія Орбіта, м.Покровськ Донецької області,
про визнання недійсним рішення тендерного комітету та укладеного на його підставі договору №15-2020 від 04.03.2020 на суму 250 000,00 гривень
від позивача: не з`явився
від відповідача -1: не з`явився
від відповідача -2 (в режимі відеоконференції): адвокат Гінінгер А.А.
прокурор: Лахтюк Л.В.
Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України (далі Держаудитслужба, позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області (далі відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю Телевізійна компанія Орбіта (далі відповідач 2) про визнання недійсним рішення тендерного комітету та укладеного на його підставі договору №15-2020 від 04.03.2020 на суму 250000,00грн.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Після нового розгляду справи рішенням Господарського суду Донецької області від 20.06.2023, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 18.06.2024 касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 та рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2023 у справі № 905/1870/20 - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.11.2024 касаційну скаргу ТОВ "Телевізійна компанія "Орбіта" задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 21.05.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 скасовано. Справу №905/1870/20 (щодо заяви представника відповідача 2 Гінінгера А.А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат) направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.
26.11.2024 Господарським судом Донецької області отримано справу №905/1870/20 від суду касаційної інстанції.
За результатом розподілу автоматизованої системи документообігу Господарського суду Донецької області для розгляду заяви представника відповідача 2 Гінінгера А.А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №905/1870/20 визначено суддю Лейбу М.О. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024).
Ухвалою від 27.11.2024 справу №905/1870/20 прийнято до провадження новим складом суду та розгляд заяви представника відповідача 2 ТОВ "Телевізійна компанія "Орбіта" Гінінгера А.А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат призначено в судовому засіданні 05.12.2024.
04.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача -2 Гінінгера А.А. надійшли додаткові письмові пояснення у справі щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
Представник відповідача 2 Гінінгер А.А. у додаткових поясненнях просить суд на підставі частини 4 статті 129 ГПК України покласти судові витрати на прокуратуру як позивача у справі у зв`язку з відмовою у позові. Заперечення прокуратури вважає безпідставними оскільки доводи прокуратури були предметом розгляду в суді касаційної інстанції та їм надана відповідна правова оцінка.
Про розгляд заяви у судовому засіданні 05.12.2024 сторони повідомлені засобами електронного зв`язку, про що в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду» сформовано відповідні довідки «про доставку електронного листа».
Таким чином учасники справи вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання та про необхідність вчинення ним дій процесуального характеру.
Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом рішення ГПК України), у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі представників сторін, які не з`явилися.
Прокурор просить відмовити у задоволенні заяви з огляду на те, що спір у даній справі виник з неправильних дій відповідачів.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження понесених витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині другій статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат відповідно до статті 129 ГПК України визначені таким чином: - судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями частини четвертої статті 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас частиною дев`ятою статті 129 ГПК України унормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, застосування приписів частини дев`ятої статті 129 ГПК України має дискреційний характер, і саме суд, враховуючи обставини справи, може покласти відповідні витрати на сторону, неправильні дії якої призвели до виникнення спору. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Як встановлено у постанові Верховного Суду від 05.11.2024 у цій справі, прокурору відмовлено у задоволенні позову, оскільки останній обрав неефективний спосіб захисту. Тобто ключове питання даної справи полягало в ефективності або неефективності обраного Прокурором способу захисту, оскільки висновок про неефективний спосіб захисту сам по собі виключає необхідність дослідження фактичних обставин і аналізу аргументів сторін та є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Отже, суд відмовляючи у задоволенні позову з підстав неефективного способу захисту не повинен розглядати позовні вимоги по суті спору, досліджувати надані сторонами докази, аргументи сторін та встановлювати фактичні обставини, тобто, розглядати спір по суті.
Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для застосування до розподілу судових витрат, що розглядаються положень частини дев`ятої статті 129 ГПК України у зв`язку з чим розподіл судових витрат здійснюватиметься відповідно до положень частини четвертої статті 129 ГПК України якою унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині третій та четвертій статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
В матеріалах справи відсутнє клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення відповідачем 2.
Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже відповідач 2 дотримався вимог статті 124 ГПК щодо подання суду попереднього розрахунку суми судових витрат та фактично заявив про намір подати докази понесення судових витрат у встановленому законом порядку, що свідчить про дотримання вимог, встановлених у ч.8 ст.129 ГПК.
За умовами укладеного договору між ТОВ Телевізійна компанія Орбіта (Клієнт) та адвокатом Гінінгером Андрієм Анатолійовичем, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1).
Згідно з п.2.4. договору ставки гонорару (погодинного) адвоката у справі №905/1870/20 складають:
підготовка, перевірка та подання позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, письмових пояснень третьої особи, письмових пояснень по суті спору, письмових пояснень по суті спору в рамках нового розгляду, додаткових письмових пояснень, відзиву на касаційну скаргу 1000,00грн. за годину роботи,
складання, підготовка та перевірка процесуальних документів (заяви, запити, скарги, угоди, клопотання, мирові угоди, в тому числі, про ухвалення додаткового рішення, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про доручення доказів до матеріалів справи тощо) 1000,00грн. за годину роботи,
ознайомлення з матеріалами справи (вивчення матеріалів) 1000,00грн. за годину роботи,
участь в судових засіданнях в судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій (в тому числі в порядку нового розгляду) 3000,00грн.
Згідно з п.3.2. договору за результатом надання послуг, але не пізніше 2 числа місяця, наступного за звітнім, адвокат надає клієнту, акт приймання-передачі наданих послуг.
Оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок адвоката, вказаний в цьому договорі, протягом 5 календарних днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п.5.3. договору).
Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2025 року (п.8.1. договору).
Дослідивши надані заявником докази в підтвердження суми судових витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, заявлені витрати є реальними та такими, які безпосередньо пов`язані із розглядом цієї справи яка розглядалась судами неодноразово та в різних судових інстанціях, розмір витрат доведений, документально обґрунтований та є співмірним з об`ємом наданих адвокатом послуг протягом неодноразового судового розгляду справи.
З огляду на зазначене, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат, доводи заявника про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з критеріїв, визначених у ч.4 ст.126 ГПК та керуючись ч.4 ст.129 ГПК, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача 2 ТОВ Телевізійна компанія Орбіта про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.
Заперечення прокуратури суд відхиляє як такі, що не спростовують зробленого судом висновку. Про неспівмірність, нерозумність та/або нереальність заявлених до стягнення витрат у своїх запереченнях прокурор не зазначає. Клопотання щодо зменшення суми судових витрат не заявлено.
Керуючись статями 73-79, 86, 123, 126, 129, 241, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвалити додаткове рішення.
Заяву представника відповідача - 2 ТОВ Телевізійна компанія Орбіта Гінінгера А.А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.12.2024.
Суддя М.О. Лейба