ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
03.12.2024 року м.Дніпро Справа № 904/4463/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.
секретар судового засідання: Коновал Д.О.
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Явтух О.Г. - адвокат, довіреність №01Др-325-1223 від 26.12.2023р.,
посвідчення №1945 від 26.08.2015р.
від ВДВС: Косяк Н.В.- адвокат, ордер АІ №1678381 від 12.08.2024р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро
про стягнення заборгованості, у сумі 12 393 110,02 грн.
за участю: приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2024 р. скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № 75115969 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 р. у справі № 904/4463/23 - задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у ВП № 75115969 щодо не зупинення вчинення виконавчих дій у строки, встановлені частиною 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 р. у справі № 904/4463/23 в частині стягнення заборгованості, яка виникла у січні 2022 у сумі 2,32 грн., до виключення Боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. В решті вимог, викладених у скарзі - відмовлено.
08.07.2024 р. через систему "Електронний суд" до господарського суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Додатковою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2024 р. заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича 12 500,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог, викладених в заяві - відмовлено.
Не погодившись з вказаною додатковою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткову ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу, приватний виконавець просив суд покласти витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 10 000,00 грн. на Скаржника та зазначив, що документальне підтвердження розміру витрат на правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення постанови судом.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2024 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" залишено без задоволення. Додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2024р. у справі № 904/4463/23 залишено без змін.
09.11.2024р. до Центрального апеляційного господарського суду, через систему "Електронний суд", надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича, в якій він просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича понесені витрати на професійну правничу допомогу за представництво у суді апеляційної інстанції у сумі 10 000,00 грн.
12.11.2024р. Центральним апеляційним господарським судом направлено запит справи до Господарського суду Дніпропетровської області.
15.11.2024р. вказана справа надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2024р. призначено розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судове засідання на 03.12.2024р..
Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у справі № 904/4463/23, посилаючись на те, що заявлений розмір компенсації витрат на правову допомогу є неспівмірним.
В обгрунтування колопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вказує на те, що аргументи, доводи сторін на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу залишились незмінними з суду першої інстанції. У суді першої інстанції інтереси приватного виконавця представляв той самий представник, що і у суді апеляційної інстанції, а відтак він був обізнаний із деталями даної справи та не потребував великої кількості часу для підготовки правової позиції чи відзиву. Доводи апеляційної скарги були фактично ідентичними доводам викладеним у скарзі, а заперечення представника приватного виконавця за своєю сутністю не відрізнялися від тих, що були заявлені у суді першої інстанції. Крім того, «формування пакету документів та виготовлення скан-копій, направлення відзиву на апеляційну скаргу, заяви сторонам по справі з урахуванням наявності світла та інтернету з ЕЦП (електронно цифровим підписом адвоката) у системі Електронний Суд» не потребує спеціальних знань у галузі права. Щодо послуги пов`язаної із «Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення, формування пакету документів та виготовлення скан-копій для заяви про ухвалення додаткового рішення», Відповідач зазначає на те, що у постанові від 02.02.2024р. у справі № 910/9714/11 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Крім того, Відповідач зауважує на тому, що такі види послуг як виготовлення скан-копій та направлення документів не потребують спеціальних знань у галузі права та не можуть бути віднесенні до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені у ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу.
В судовому засіданні 03.12.2024р., оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови.
Розглянувши заяву та додані до неї копії документів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, судова колегія зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до матеріалів справи, на необхідності компенсації судових витрат в суді апеляційної інстанції заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.
Отже, відзив приватного виконавця на апеляційну скаргу містить в собі заяву сторони про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням певного розміру, відповідачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів понесення адвокатських витрат приватним виконавцем надано: Договір про надання правової допомоги №11/24 від 07.06.2024 р., ордер на надання правничої (правової) допомоги (Серія АІ №1678381 від 12.08.2024р.), копія посвідчення адвоката Косяк Н.В. №9632/10 від 18.12.2020р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 9632/10 від 18.12.2020 р.; Акт №10/24 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №11/24 від 07.06.2024 р. від 08.08.2024 р.; платіжна інструкція №6172 від 08.11.2024 р..
Колегією суддів встановлено, що 07.06.2024 р. між АБ «НАТАЛІЇ КОСЯК» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем укладено Договір про надання правової допомоги №11/24, за умовами п. 1.1. якого під юридичною допомогою вважається: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності приватного виконавця; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів приватного виконавця у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно умов п. 1.1. Договору про надання правової допомоги №11/24 від 07.06. 2024 р., далі Договір (Додаток 1), під юридичною допомогою вважається: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності приватного виконавця; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів приватного виконавця у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно п. 4.1. Договору, За погодженням сторін вартість послуг - являється гонораром фіксованого розміру за надані послуги з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин, відповідає розумності та з урахуванням витраченого адвокатом часу з надання професійної правничої допомоги спрямованої на повне юридичне супроводження питань, пов`язаних з оскарженням дій або бездіяльності приватного виконавця для забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з п. 4.2. Договору, вартість послуг на всіх стадіях (частинах) судового розгляду у Центральному апеляційному господарському суді у справі №904/4463/23 становить 40 000 грн. за усним погодженням сторін договору сума зменшення до 10 000 грн. яка буде відповідати розумності та співмірності, незалежно від кількості судових засідань.
Пунктом 4.2 Договору визначено, що виплата винагороди виконавцю здійснюється клієнтом після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку, виставленого виконавцем на оплату.
У відповідності до п. 4.3 Договору, Акт приймання-передачі наданих послуг формується виконавцем та має бути розглянутий і підписаний клієнтом протягом 5 (п`яти)робочих днів з моменту отримання (у випадку відсутності зауважень щодо його змісту). Акт приймання-передачі наданих послуг складається в двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони. За наявності у клієнта зауважень (уточнень) щодо змісту Акту приймання-передачі наданих послуг, він повинен не пізніше 3 (трьох) робочих днів повідомити (у такому випадку, сторони разом погоджують остаточну редакцію Акту приймання-передачі наданих послуг).
Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань.
З аналізу зазначених положень Договору слідує, що розмір витрат на правничу допомогу встановлено у фіксованому розмірі.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважувала у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також і у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. в справі № 904/4507/18.
Як вбачається з матеріалів справи складання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції від імені приватного виконавця складались адвокатом Косяк Н.В..
Так, в суді апеляційної інстанції, представником приватного виконавця складено відзив на апеляційну скаргу та заяву про ухвалення додаткового рішення.
08.11.2024р. сторони підписали Акт прийому-передачі наданих послуг № 10/24 до Договору про надання правової допомоги №11/24 від 07.06.2024 р., відповідно до якого, Адвокатом Адвокатського бюро «НАТАЛІЇ КОСЯК» Косяк Наталією Вікторівною, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №9632/10 від 18.12.2020 виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області №84 від 18.12.2020р. та договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №11/24 від 07.06.2024р., укладеного між АБ «НАТАЛІЇ КОСЯК» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем було надано правову допомогу (адвокатські послуги) останньому під час розгляду у Центральному апеляційному господарському суді справи №904/4463/23 з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024р. у справі №904/4463/23, наступного характеру відповідно до таблиці.
Так, відповідно до вказаного Акту, Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги професійної правничої допомоги по господарській справі № 904/4463/23:
- ознайомлення з матеріалами справи (матеріалами виконавчого провадження №75115969 та апеляційною скаргою AT «Дніпропетровськгаз» на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024р. у справі №904/4463/23), дата - 10.09.2024р. - 05.11.2024 р., кількість витраченого часу 2 год., вартість 2 500, 00 грн., без ПДВ;
- формування правової позиції Замовника щодо відзиву на апеляційну скаргу AT «Дніпропетровськгаз» на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024р. у справі №904/4463/23, детальне ознайомлення з оскаржуваним рішенням - додатковою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024 у справі №904/4463/23, аналітика судової практики (правові позиції ВС) у питаннях визначення судових витрат, дата - 10.09.2024 р.- 05.11.2024 р., кількість витраченого часу 2 год., вартість 2 500, 00 грн., без ПДВ;
- складання та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вих. №15/09 від 14.09.2024 року); складання та направлення письмового відзиву на апеляційну скаргу AT «Дніпропетровськгаз» на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024р. у справі №904/4463/23 (вих. №14/09 від 14.09.2024 р.); формування пакету документів та виготовлення скан- копій, направлення відзиву на апеляційну скаргу, заяви сторонам по справі з урахуванням наявності світла та інтернету з ЕЦП (електронно цифровим підписом адвоката) у системі Електронний Суд, дата - 10.09.2024 р.- 14.09.2024 р., кількість витраченого часу 6 год., вартість - 2500, 00 грн., без ПДВ;
- підготовку адвоката до судового засідання у Центральному апеляційному господарському суді, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з офісу адвоката приватного виконавця, дата - 05.11.2024р., кількість витраченого часу 1 год., відповідні послуги надаються в якості супутніх послуг, а саме в якості підготовки до судового засідання, супроводження розгляду справи №904/4463/23 та вартість включалася до вартості професійної правничої допомоги адвокатом Косяк Н.В. відповідно до умов договору №11/24 від 07.06.2024 р.;
- участь адвоката Косяк Н.В. у судовому засіданні у Центральному апеляційному господарському суді у справі №904/4463/23 з розгляду апеляційної скарги AT «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2024 у справі №904/4463/23, дата - 05.11.2024р., кількість витраченого часу 1 засідання, вартість 2500,00 грн., без ПДВ;
-підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення, формування пакету документів та виготовлення скан-копій для заяви про ухвалення додаткового рішення , дата - 05.11.2024 р. -08.11.2024 р., кількість витраченого часу - 4 год, відповідні послуги надаються в якості супутніх послуг, а саме в якості підготовки до судового засідання, супроводження розгляду справи №904/4463/23 та вартість включалася до вартості професійної правничої допомоги адвокатом Косяк Н.В. відповідно до умов договору №11/24 від 07.06.2024р..
Загальна вартість наданих послуг склала 10 000,00 грн., без ПДВ.
В Акті Сторони також зазначили, що підтверджують те, що згідно з умовами Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №11/24 від 07 червня 2024 року, укладеного між АБ «НАТАЛІЇ КОСЯК» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем, Виконавець у період з 10 вересня 2024 року по 08 листопада 2024 року надав, на умовах та в порядку визначеному Договором, послуги з надання професійної правничої (правової) допомоги (адвокатські послуги) в повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають. При цьому, сторони погоджуються з тим, що оплата послуг за даним Актом здійснюється у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання Акту. Акт підписано у 2 (двох) примірниках українською мовою, по 1 (одному) примірнику - для кожної Сторони. Обидва примірника мають однакову юридичну силу.
Із платіжної інструкції №6172 від 08.11.2024 р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що приватний виконавець Хорішко ОО сплатив Адвокатському Бюро «НАТАЛІЇ КОСЯК» 10 000 грн, згідно договору про надання правової допомоги №11/24 (том 7, а.с. 59 на зворотній стороні аркуша).
Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У п. 4.16 постанови від 30.11.2020р. у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в п. 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006р. у справі Двойних проти України (п. 80), від 10.12.2009р. у справі Гімайдуліна і інших проти України (п.п. 34-36), від 23.01.2014р. у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015р. у справі Баришевський проти України (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК визначені також положеннями ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дослідив надані приватним виконавцем відповідні докази, на підставі яких дійшов висновку, що заявлена сума витрат не відповідає критерію розумності понесених приватним виконавцем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому вимога приватного виконавця підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, свобода сторін у визначенні розміру гонорару на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши зміст та обсяг виконаних представником приватного виконавця робіт, необхідних для надання правничої допомоги під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що ця справа має незначну складність для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію; великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а отже, підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час; в суді апеляційної інстанції інтереси приватного виконавця представляв той самий представник, що і у суді першої інстанції, а відтак він був обізнаний із деталями даної справи та не потребував великої кількості часу для підготовки правової позиції чи відзиву; увесь документообіг між сторонами та судом відбувався за допомогою підсистеми «Електронний суд» , що у свою чергу призвели до відсутності необхідності відвідувати поштове відділення; в усіх засіданнях представник заявника брав участь виключно у режимі відеоконференції; такі види послуг як виготовлення скан-копій та направлення документів не потребують спеціальних знань у галузі права та не можуть бути віднесенні до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені у ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу
Витрати на підготовку та подання заяви про ухвалення додаткового рішення також не підлягають відшкодуванню, оскільки така заява є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024р. у справі N910/9714/11.
Враховуючи вказані вище критерії при визначенні розміру відшкодування приватному виконавцю пенесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача, колегія суддів вважає, що приватним виконавцем не доведено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактичним обсягом виконаних ним робіт (наданих послуг).
Відтак виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу розумності судових витрат, враховуючи вищезазначене та всі аспекти і складність даної справи, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. по справі 922/1964/21 щодо можливості зменшення фіксованої суми гонорару, враховуючи заперечення Боржника щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зважаючи на відмову в задоволенні скарги Боржника, враховуючи принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката із обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, колегія суддів вважає, що заявлена приватним виконавцем сума підлягає зменшенню, у зв`язку із чим, сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить 5 000,00 грн. і такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною адвокатом роботою, а в частині решти витрат на правничу допомогу належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/4463/23 задовольнити частково.
Стяґнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 09.12.2024р.
Головуючий суддя І.М. Кощеєв
Суддя О.В. Чус
Суддя М.О. Дармін