УХВАЛА

про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу

м. Київ

28.11.2024Справа №910/11526/24

За позовом Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited)
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" 2. Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні позивача:1. Державної служби геології та надр України 2. Офісу Генерального прокурора 3. Служби безпеки України 5. Міністерства юстиції України
на стороні відповідачів:4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія"
пропро визнання договору недійсним
Суддя Бойко Р.В.
Представники учасників справи:
від позивача:Денисенко О.М.
від відповідача-1:не з`явився
від відповідача-2:Вороновська О.В.
від третьої особи-1:ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
від третьої особи-2:ОСОБА_5
від третьої особи-3:ОСОБА_6
від третьої особи-4:не з`явився
від третьої особи-5:ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11526/24 за позовом Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" та Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - 1. Державної служби геології та надр України, 2. Офісу Генерального прокурора, 3. Служби безпеки України, 5. Міністерства юстиції України, на стороні відповідачів - 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія", про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами №634 від 16.09.1996, що укладений між Акціонерним товариством "Коростенський Кар`єр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 призначено у справі судове засідання на 28.11.2024 для вирішення питання про наявність / відсутність підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу, а також з метою з`ясування обставин та причин невиконання судового рішення; викликано для участі у засіданні учасників справи та Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергія Дехтяренка. Явку Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергія Дехтяренка в судове засідання 28.11.2024 визнано обов`язковою; зобов`язано Державну службу геології та надр України до 27.11.2024 надати суду: 1) пояснення щодо обставин прийняття наказу Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 при існуванні судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24; 2) всі документи, на підставі яких було прийнято наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами", зокрема пропозицію Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 14.11.2024 №2024-55); 3) ідентифікаційний номер, інформацію про місце реєстрації, паспортні дані фізичної особи - ОСОБА_1 , який станом на 14.11.2024 тимчасово виконував обов`язки Голови Державної служби геології та надр України; 4) ідентифікаційні номери, інформацію про місце реєстрації паспортні дані фізичних осіб - членів Робочої групи з питань надрокористування, які приймали участь у її засіданні 14.11.2024 згідно протоколу від 14.11.2024 №2024-55; запропоновано учасникам справи до 27.11.2024 надати суду пояснення щодо наявності / відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу в контексті невиконання судового рішення, що набрало законної сили, - ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24; виправлено технічну описку в абзаці 14 на 9 аркуші мотивувальній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24 в частині зазначення номеру справи, в межах якої вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 02.02.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, та вважати вірним номер справи "755/1811/24".

26.11.2024 в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" Державною служби геології та надр України було зареєстровано заяву про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/11526/24.

27.11.2024 представником Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед в системі "Електронний суд" було сформовано пояснення стосовно притягнення посадових осіб Держгеонадра до відповідальності за невиконання рішення суду у справі №910/11526/24, в яких позивач зазначає, що, на його думку, в діях т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України С. Дехтяренка наявні ознаки складу злочину, передбаченого ст.ст. 364 та 382 КК України, у зв`язку з чим наявні правові підстави для постановлення окремої ухвали. Крім того, позивач зазначає, що в даному випадку Держгеонадра в особі т.в.о. Голови С. Дехтяренка, порушили заборону, визначену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у даній справі, видавши наказ від 14.11.2024 №532, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування заходів процесуального примусу відносно особи, що здійснила зловживання правами та створила протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Також 27.11.2024 через систему "Електронний суд" від Державної служби геології та надр України надійшли пояснення на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 21.11.2024, в яких третя особа-1 вказує, що вона наділена повноваженнями вносити зміни до спеціальних дозволів на користування надрами. При цьому, третя особа-1 зазначає, що зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634, виданого на ім`я ТОВ "Новел Пром" та укладення договору, відбулись без порушення вимог ухвали Господарським судом м. Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 у зв`язку з тим, що: - власником спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634 вже було ТОВ "Новел Пром", а не АТ "Коростенський Кар`єр"; - ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 не було встановлено заборони щодо зміни власника спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634, який виданий на ім`я ТОВ "Новел Пром". На думку третьої особи-1, ухвала Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 30.10.2024 не розповсюджується на спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996, який виданого на ім`я ТОВ "Новел Пром", оскільки власником зазначеного спеціального дозволу є інший суб`єкт господарювання. Щодо заборони вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище), то третя особа-1 вказує, що станом на момент винесення ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24, Державний реєстр спеціальних дозволів на користування надрами - не функціонує, тому виконати пункт щодо заборони вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище) є неможливим.

27.11.2024 через систему "Електронний суд" від Офісу Генерального прокурора надійшли додаткові пояснення (зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодства спеціалізованого суду" 28.11.2024), в яких третя особа-2 вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" 14.11.2024 набуло право користування надрами на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634 на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 14.11.2024 №532 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами", який був прийняти третьої особою-1 після постановлення Господарським судом міста Києва ухвали від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 про забезпечення позову шляхом заборони Держгеонадрам: вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, тому, на думку прокуратури, дії службових осіб Держгеонадр щодо видання наказу від 14.11.2024 №532 у частині внесення змін до спеціального дозволу №634 від 16.09.1996 можуть свідчити про невиконання Держгеонадрами судового рішення. До даних пояснень третьою особою-2 було долучено протокол опитування ОСОБА_9 від 19.11.2024 з додатком у вигляді копії меморандуму від 22.09.2023, які були отримано під час досудового розслідування кримінального провадження №0000455 від 14.04.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у задоволенні заяви Державної служби геології та надр України про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/11526/24 відмовлено.

В судове засідання 28.11.2024 з`явились представники позивача, відповідача-2 (яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та після початку засідання відімкнулась від засідання), третіх осіб 1, 2, 3, 5, надали пояснення з приводу наявності / відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу, за змістом яких:

- Державна служба геології та надр України просила суд відкласти судове засідання та вказувала, що не порушувала встановлених ухвалою від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 заборон;

- Компанія І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед, Офіс Генерального прокурора, Служба безпеки України стверджували, що, видавши наказ від 14.11.2024 №532, Державна служба геології та надр України порушила встановлені ухвалою від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 заборони.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" явку свої представників у судове засідання 28.11.2024 не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату і час засідання були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, суд, керуючись ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду питання щодо наявності / відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу без участі представників відповідача-1, відповідача-2 (представник якого після початку судового засідання 28.11.2024 припинила участь у відеоконференції поза межами приміщення) та третьої особи-4.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 відмовлено третій особі-1 у задоволенні клопотання про відкладення засідання, оскільки вирішення даного питання не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з тими обставинами, які будуть встановлюватись Північним апеляційним господарським судом при перегляді ухвали про забезпечення позову.

Заслухавши думку присутніх у судовому засіданні 28.11.2024 представників учасників справи, оглянувши надані учасникам справи та наявні в матеріалах справи документи в аспекті вирішення питання про наявність / відсутність підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу, суд встановив наступні обставини.

25.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 шляхом зміни відомостей про власника спеціального дозволу, зазначивши таким власником Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія".

Листом вих. №6900/07/2-24 від 30.10.2024 Державна служба геології та надр України звернулась до Державної податкової служби України із запитом про наявність податкового боргу з рентної плати за користування надрами у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24, зокрема заяву Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited)" про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Державній службі геології та надр України:

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище).

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову була доставлена, зокрема до електронного кабінету Державної служби геології та надр України 01.11.2024 о 21 год. 39 хв., про що судом було отримано інформацію 02.11.2024 о 09 год. 59 хв.

Листом вих. №13821/5/99-00-13-02-05 від 01.11.2024 Державна податкова служба України повідомила Державну службу геології та надр України про відсутність податкового боргу з рентної плати за користування надрами у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".

07.11.2024 Державною службою геології та надр України через систему "Електронний суд" було подано апеляційну скаргу, в якій третя особа-1 просила Північний апеляційний господарський суд ухвалу Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 - скасувати, а у задоволенні заяви Компанії І.Ес. Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

14.11.2024 відбулось засідання Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 14.11.2024 №2024-55), на якому, зокрема, заслухавши від начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Яковлєвої Ольги Вадимівни інформацію, Робоча група ухвалила рекомендувати Держгеонадра врахувати пропозиції Робочої групи щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996.

14.11.2024 Державною службою геології та надр України прийнято наказ №532 яким, зокрема внесено зміни щодо власника спеціального дозволу на користування №634 від 16.09.1996 (п. 2 Переліку / Додатку до наказу), а саме: внесено змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 шляхом зміни відомостей про власника спеціального дозволу, зазначивши таким власником Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія".

Наказ №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" підписаний Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергієм Дехтяренком за пропозицією Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 14.11.2024 №2024-55), про що зазначено у вступній частині наказу.

15.11.2024 Державна служба геології та надр України в особі начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів ОСОБА_10 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" уклали Угоду №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, про що вказано у преамбулі самої Угоди.

Оцінюючи обставини та причини невиконання судового рішення - ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24, суду необхідно дати відповідь на такі питання:

1. Чого стосувалася судова заборона, вжита ухвалою від 30.10.2024?

2. Чи могли особи, до посадових обов`язків яких належить вчинення заборонених судом дій, помилково протлумачити таку заборону інакше чи не знати про неї?

Щодо першого питання.

Пунктом 2 ухвали суду від 30.10.2024 заборонено Державній службі геології та надр України:

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище).

В ухвалі суду зазначено наступні реквізити (характеристики) спеціального дозволу:

- у резолютивній частині: номер 634; дата видачі 16.09.1996, об`єкт надрокористування - Коростенського (Стремигородського) родовища; в частині першої заборони додатково вказано: "виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422)".

У мотивувальній частині суд виходив із таких обставин (наводяться цитати):

- спір стосується недійсності договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, що укладений між Акціонерним товариством "Коростенський Кар`єр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром";

- метою поданого позову є повернення права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996 на користь Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр", тобто відновлення того становища, яке існувало до укладання договору;

- при подальшому обговоренні заяви посилався на наявність на сайті Державної служби геології та надр України наказу від 07.10.2024 №460, яким змінено власника дозволу на виконання оспорюваного договору;

- у розділі "Надрокористування" наявний підрозділ "Стан розгляду заяв", в якому міститься відомості про звернення ТОВ "Коростенська видобувна компанія" із заявою №24/10/25-1 від 25.10.2024 щодо ділянки надр: Коростенське (Стремигородське) родовище, реєстраційний номер 850-ЗН/1-24. Стадія розгляду - на розгляді;

- відтак, було підтверджено доводи представника позивача про подальший перепродаж, адже наразі вже новою особою - ТОВ "Коростенська видобувна компанія", вчиняються дії, направлені на чергове переоформлення об`єкту спору на себе;

- судом враховується також і те, що наказ Державної служби геології та надр України №460 щодо зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, на ТОВ "Новел Пром" видано 07.10.2024, а перша заява ТОВ "Коростенська видобувна компанія" щодо наступного переоформлення надійшла через два дні - 09.10.2024;

- існує спір щодо законності відчуження спеціального дозволу, щодо якого вчиняються дії, спрямовані на його наступний продаж та оформлення на іншого суб`єкта, в той час, як можливість збереження інтересів всіх учасників такого спору та попередження можливого порушення прав інших осіб знаходиться в прямій залежності в першу чергу від незмінності спірних правовідносин та їх суб`єктного складу, що буде утруднено наступною реалізацією спірного активу. Початок видобутку корисних копалин, який може реалізовуватися після вчинення Державної служби геології та надр України дій, про заборону яких просить заявник забезпечення, буде знецінювати вартість спеціального дозволу з часом;

- суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед про забезпечення позову із вжиттям заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони Державній службі геології та надр України вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу; вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу; підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу;

- в іншій частині заявлених заходів забезпечення позову, а саме щодо заборони: вчинення дій на виконання наказу від 07.10.2024 №460 про зміну власника спеціального дозволу; укладення з ТОВ "Новел Пром" угоди про умови користування надрами, слід відмовити, адже по своїй суті такі заборони поглинаються визначеними вище заборонами, а доцільність дублювання яких відносно до суб`єкта - ТОВ "Новел Пром" відсутня;

- що ж стосується заборони приймати до розгляду заяви фізичних осіб та / або суб`єктів господарювання про внесення змін до спірного спеціального дозволу, то суд відзначає, що саме по собі прийняття до розгляду відповідних заяв не несе жодних негативних наслідків у вигляді можливої зміни спірних правовідносин та їх суб`єктного складу такими діями. Тим паче в розрізі заборон, необхідність встановлення яких визначена судом.

Таким чином, при встановлені ухвалою від 30.10.2024 заборон, суду було відомо про зміну власника спеціального дозволу на підставі наказу від 07.10.2024 №460 та знаходження на розгляді заяви ТОВ "Коростенська видобувна компанія" №24/10/25-1 від 25.10.2024, а метою позову було збереження існуючого стану речей щодо надрокористувача за дозволом.

Більш того, враховуючи що судом оцінений потенційний ризик зміни власника спеціального дозволу з ТОВ "Новел Пром" на ТОВ "Коростенська видобувна компанія" згідно заяви №24/10/25-1 від 25.10.2024, то саме на недопущення цих дій і була встановлена судова заборона.

Наведене стало підставою для залучення ухвалою від 30.10.2024 про забезпечення позову ТОВ "Коростенська видобувна компанія" до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Щодо другого питання.

В письмових поясненнях Державна служба геології та надр України вказує, що в ухвалі від 30.10.2024 зазначені невірні реквізити (характеристики) спеціального дозволу, що зумовлює те, що заборона не породжує реальних наслідків, а відтак і не можна вести мову про порушення судової заборони.

Зокрема третя особа-1 вказує, що судом заборонено (перша заборона) вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до "спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище)".

В третій забороні зазначає, що мова йде про підписання, укладання та / або внесення змін до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище), а також у вказану дату угода не укладалася.

В той час як Державна служба геології та надр України вносила зміни у спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996, власником якого було ТОВ "Новел Пром", а не АТ "Коростенський кар`єр".

Друга заборона, на думку третьої особи-1, не порушена та не могла бути порушена, адже Державний реєстр спеціальних дозволів на користування надрами наразі не функціонує.

В судовому засіданні представник Державної служби геології та надр України уточнив, що в письмових поясненнях щодо третьої заборони ними було допущено описку, адже в ухвалі відсутня вказівка про ", виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422)" в цій частині. Проте всеодно, на думку третьої особи-1, третя заборона не створює наслідків, оскільки в ній зазначена невірна дата угоди про надрокористування, яка на той момент була укладена із ТОВ "Новел Пром".

Сукупний зміст пояснень представників Державної служби геології та надр України зводиться до того, що:

- необхідно відкласти вирішення питання про контроль виконання судової заборони до 03.12.2024 - до засідання Північного апеляційного господарського суду, в якому будуть розглядатися апеляційні скарги (в т.ч. скарга Державної служби геології та надр України) на ухвалу від 30.10.2024 про забезпечення позову і це має важливе значення;

- реквізит спеціального дозволу на користування надрами "№634 від 16.09.1996" не є достатнім для ідентифікації дозволу і можуть бути інші дозволи з таким номером;

- власником спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 на момент внесення змін про власника (14.11.2024) було ТОВ "Новел Пром", а не АТ "Коростенський кар`єр";

- на момент підписання угоди про умови користування надрами з ТОВ "Коростенська видобувна компанія" існувала угода про умови користування надрами від 15.10.2024, а не від 16.09.1996;

- Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергій Дехтяренко пояснив, що самої ухвали (про забезпечення позову) не дивився (34 хв. 20 сек. аудіозапису судового засідання від 28.11.2024 (надалі - аудіозапис), про існування ухвали він був обізнаний із тексту супровідних документів (34 хв. 37 сек. аудіозапису) - "доповідна записка чи ще щось таке" (35 хв. 18 сек. аудіозапису), проте після пояснень іншого представника Державної служби геології та надр України - Губи Сергія Михайловича, який сказав, що нічого не передавалось ОСОБА_11 (35 хв. 55 сек. аудіозапису), Сергій Дехтяренко зазначив, що міг бачити ухвалу десь в системі (документообігу служби), а в самому пакеті документів ухвали не було (з 37 хв. 28 сек. по 37 хв. 38 сек. аудіозапису), а потім взагалі зазначив, що не пам`ятає коли саме бачив ухвалу і де, можливо і після наказу (з 38 хв. 52 сек. по 39 хв. 18 сек. аудіозапису).

Спір у справі №910/11526/24 стосується законності переходу права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами, а діюче законодавство передбачає, що реєстрація такої власності - правомочностей на видобуток корисних копалин, виникає не у зв`язку із відчуженням такого дозволу, а вчиненням відповідних дій спеціальним органом державної влади - Державною службою геології та надр України.

Державна служба геології та надр України - центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику в галузі геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Суд погодився із заявником в ухвалі від 30.10.2024, що для збереження статусу-кво у спорах про оспорювання договорів відчуження спеціального дозволу на користування надрами ефективним заходом буде саме заборона Державній службі геології та надр України вчинення визначених дій.

Державна служба геології та надр України з моменту відкриття провадження у даній справі має статут третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - одержує всі заяви по суті та процесуальні документи суду у справі №910/11526/24.

Щодо реквізитів спеціального дозволів на користування надрами, які необхідні для ідентифікації родовища чи конкретного дозволу.

За змістом статті 16-1 Кодексу України про надра відчужені права на користування надрами у повному обсязі переходять до набувача прав на користування надрами за відповідним спеціальним дозволом на користування надрами з дати внесення змін до нього у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 9 частини першої статті 16-5 Кодексу України про надра визначено, що Внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами здійснюється на підставі заяви надрокористувача та доданих документів у разі відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу права на користування надрами або внесення його як вкладу до статутного капіталу створеного за його участю суб`єкта господарювання. При цьому відповідні зміни вносяться виключно в частині власника спеціального дозволу на користування надрами.

Тобто у разі продажу прав видача нового спеціального дозволу не відбувається, а уповноважений орган вносить зміни до існуючого спеціального дозволу в частині надрокористувача, видаючи новий бланк дозволу.

Частиною 2 статті 16-5 Кодексу України про надра передбачено, що при цьому при внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами реквізити раніше наданого спеціального дозволу на користування надрами не змінюються, а відповідні зміни вносяться виключно в частині змін, передбачених пунктом, на підставі якого вносяться такі зміни.

Наведена норма спростовує твердження представників Державної служби геології та надр України про невірно визначені в ухвалі від 30.10.2024 реквізити спеціального дозволу та, нібито, те, що для кожного нового надрокористувача за дозволом виникають нові реквізити дозволу.

В даному аспекті, поточний надрокористувач надр за спеціальним дозволом не є тим обов`язковим реквізитом спеціального дозволу на користування надрами за яким відбувається ідентифікація такого дозволу (в т.ч. Державною службою геології та надр України). Суд це пояснює тим, що власників надрокористувачів за одним спеціальним дозволом може бути безліч за час його дії.

Прикметно, що у матеріалах справи містяться копії трьох різних бланків такого спеціального дозволу на користування надрами щодо Коростенського (Стремигородського) родовища:

1. №634 від 16.09.1996; надрокористувач - ПАТ "Коростенський кар`єр", виданий на підставі наказу від 12.03.2015 №48, угода про умови користування надрами №634 від 19.08.2015;

2. №634 від 16.09.1996; надрокористувач - ТОВ "Новел пром", виданий на підставі наказу від 07.10.2024 №460, угода про умови користування надрами №634 від 15.10.2024;

3. №634 від 16.09.1996; надрокористувач - ТОВ "Коростенська видобувна компанія", виданий на підставі наказу від 14.11.2024 №532, угода про умови користування надрами №634 від 15.11.2024.

Таким чином, безвідносно до особи надрокористувача як реєстраційний номер так і дата видачі спеціального дозволу на користування надрами залишається незмінними.

В розумінні ст.ст. 16-1, 16-5 Кодексу України про надра це є одним спеціальним дозволом на користування надрами, до якого вносились зміни щодо власника спеціального дозволу (надрокористувача).

Твердження Державної служби геології та надр України про необхідність додаткового ідентифікатора спеціального дозволу у вигляді номеру та дати, яка розміщена біля QR-коду на спеціальному дозволі чи особи власника дозволу є безпідставним та спростовується наступною поведінкою Державної служби геології та надр України та надрокористувачів:

- в заявах №30/8/24-1 від 30.08.2024, №24/10/2-1 від 02.10.2024 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, які подані ТОВ "Новел Пром" (реєстраційний номер Державної служби геології та надр України 671-ЗН/1-24 від 02.09.2024, №769-ЗН/1-24 від 02.10.2024) ідентифікатором спеціального дозволу є: "Дата 16.09.1996, №634 та строк дії 36";

- в заяві №24/10/25-1 від 25.10.2024 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, яка подана ТОВ "Коростенська видобувна компанія", (реєстраційний номер Державної служби геології та надр України 850-ЗН/1-24 від 28.10.2024, ідентифікатором спеціального дозволу є: : "Дата 16.09.1996, №634 та строк дії 36";

- в довідках АТ "Коростенський кар`єр" та ТОВ "Новел Пром" про виконання особливих умов спеціального дозволу вказані тільки такі реквізити дозволу як №634 та дата 16.09.1996;

- в пояснювальних записках АТ "Коростенський кар`єр" мова йде про спеціальний дозвіл №634 від 16.09.1996 без будь-яких інших реквізитів;

- в листах-згодах надрокористувача від 23.04.2024, від 02.10.2024 та від 23.10.2024 зазначено спеціальний дозвіл №634 від 16.09.1996 без будь-яких інших реквізитів;

- саме спеціальний дозвіл №634 від 16.09.1996 є ідентифікатором об`єкту купівлі-продажу за оспорюваним у даній справі договором;

- у листах Державної служби геології та надр України вих. №5514/07/2-24 від 03.09.2024 та вих. №6289/07/2-24 від 03.10.2024 до Державної податкової служби України ідентифікатором спеціального дозволу, щодо якого надійшла заява ТОВ "Новел Пром", та в листі вих. №6900/07/2-24 від 30.10.2024, щодо заяви ТОВ "Коростенська видобувна компанія" - визначено №634 та дата 16.09.1996;

- листом Державної служби геології та надр України вих. №6527/07/2-24 від 14.10.2024 за підписом ОСОБА_12 повідомлено ТОВ "Новел Пром" про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу №634 від 16.09.1996.

- листом Державної служби геології та надр України вих. №6575/07/2-24 від 16.10.2024 за підписом Ольги Яковлевої повідомлено ТОВ "Новел Пром" про прийняття рішення внести зміни у спеціальний дозвіл №634 від 16.09.1996 з метою видобування корисних копалин граніту Коростенського (Стремигородського) родовища. Аналогічним чином описаний дозвіл в листі Державної служби геології та надр України вих. №7347/07/2-24 від 15.11.2024 щодо повідомлення ТОВ "Коростенська видобувна компанія" про прийняте рішення;

- ідентифікатором спеціального дозволу у всіх додатках до наказів Державної служби геології та надр України як щодо відмови у внесення змін (№454 від 01.10.2024), так і щодо внесення змін (№460 від 07.10.2024, №532 від 14.11.2024) у стовпчиках 4 і 5 спеціальний дозвіл (як і всі аналогічні) ідентифікуються за №634 та дата видачі 16.09.1996.

- в пункті 4 протоколу №2024-55 засідання Робочої групи з питань надрокористування від 14.11.2024 спеціальні дозволи (як №634, так і інші) ідентифікуються за первісним номером та датою видачі із зазначенням об`єкту надрокористування.

Таким чином, внесення змін щодо надрокористувача та видача новому надрокористувачу нового бланку спеціального дозволу на користування надрами не змінюють ні первісний номер дозволу, ні первісну дату видачі, які і є його достатніми ідентифікаторами.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 викладена на 14 аркушах без застосування вузькопрофільних термінів (в тому числі юридичних), а тому навіть сторонньому спостерігачу без юридичної освіти та без досвіду роботи у сфері надрокористування із її змісту могло та повинно було бути зрозуміло щодо якого спеціального дозволу було встановлено заборону та в чому така заборона полягає, не кажучи вже про центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику в галузі геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Проте, з огляду на пояснення представника Державної служби геології та надр України (з 22 хв. 46 хв. та з 26 хв. 58 сек. аудіо запису), що з ухвали від 30.10.2024 не вбачається про обізнаність суду про те, що власником спірного спеціального дозволу є ТОВ "Новел Пром", у суду наявні підстави вважати, що представники Державної служби геології та надр України не читали мотивувальну частину ухвали від 30.10.2024, оскільки про обставини відчуження спеціального дозволу на користь ТОВ "Новел Пром" чітко зазначено, зокрема у абзаці 3 на сторінці 7, у абзаці 7 на сторінці 8, у абзаці 10 на сторінці 9, в абазці 9 на сторінці 10, в абзаці 2 на сторінці 12 ухвали.

Більше того, в абзаці 2 на сторінці 12 ухвали від 30.10.2024 судом обґрунтовано відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині, а саме щодо заборони: вчинення дій на виконання наказу від 07.10.2024 №460 про зміну власника спеціального дозволу; укладення з ТОВ "Новел Пром" угоди про умови користування надрами, тим, що по своїй суті такі заборони поглинаються визначеними вище заборонами, а доцільність дублювання яких відносно до суб`єкта - ТОВ "Новел Пром" відсутня.

Суд відзначає непослідовність пояснення Державної служби геології та надр України в частині обов`язкового реквізиту дозволу - номеру та дати бланку дозволу біля QR-коду, адже у жодному із перелічених наказів чи листів третьої особи-1 немає будь-якої згадки про цей "обов`язковий реквізит". Так само Державна служба геології та надр України приймає документи надрокористувачів для ідентифікації дозволів та родовищ без зазначення цього "обов`язкового реквізиту".

Тобто обов`язковість цього реквізиту необхідна для пояснення "дефективності" судової заборони, проте не заважає Державній службі геології та надр України видавати офіційні акти та листи без його застосування.

Прикметно, що із змісту преамбули угоди №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 15.10.2024, яка укладена із ТОВ "Новел-Пром", так і від 15.11.2024, яка укладена з ТОВ "Коростенська видобувна компанія", вбачається, що дані угоди є невід`ємною частиною спеціальний дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634. Саме ці реквізити використовуються для позначення скороченого розуміння Дозволу по тексту угоди.

У пунктах 11.9 цих Угод вважається, що попередні редакції Угоди до спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634 втрачають чинність.

Тобто кожна нова угода є новою редакцією первісної угоди, а угода з кожним надркористувачем безвідносно до дати угоди є угодою згідно (до) спеціального дозволу на користування надрами від 16.09.1996 №634.

Суд повторює, що третя заборона стосувалася заборони підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище).

Так, третя заборона в ухвалі від 30.10.2024 не містить відомостей про дату укладання угоди, як хибно намагаються тлумачити представники Державної служби геології та надр України цей пункт ухвали у наданих в судовому засіданні 28.11.2024 усних та письмових поясненнях, виправдовуючи порушення відповідної заборони.

Тобто безвідносно до особи надрокористувача та дати угоди про користування надрами, такі угоди підписуються як невід`ємна частина спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 без згадування дати поточної редакції угоди.

Будь-який сумнів розвіюється використаною судом в ухвалі назви родовища - Коростенського (Стремигородського) родовища, що виключало можливість помилки стосовно якого спеціального дозволу встановлено судову заборону.

Твердження про можливість існування інших надрокористувачів такого родовища спростовуються змістом абз. 16 статті 16 Кодексу України про надра, відповідно до якого у межах однієї ділянки надр можуть проводитися роботи з геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, та (або) видобування різних видів корисних копалин за кількома спеціальними дозволами на користування надрами, крім корисних копалин, що розробляються відкритим способом.

Таким чином, існування іншого спеціального дозволу в межах Коростенського (Стремигородського) родовища, крім дозволу №634 від 16.09.1996, не може бути, що виключає можливість переплутання об`єкту надрокористування.

В будь-якому випадку, представники Державної служби геології та надр України не навели реквізити родовища чи спеціального дозволу, з яким би вони могли сплутати вказану заборону.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що судова заборона не стосувалася внесення будь-яких змін щодо власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 щодо Коростенського (Стремигородського) родовища.

Встановлюючи заборону суд виходив із того, що надрокористувачем за дозволом станом на 30.10.2024 є ТОВ "Новел пром", а на розгляді Державної служби геології та надр України знаходиться заява ТОВ "Коростенська видобувна компанія" щодо внесення змін до цього дозволу.

Внесення цих змін (за вказаною заявою та будь-якою іншою, яка б надійшла від іншого суб`єкта) стосувалася вказана заборона.

Відтак, вирішуючи питання щодо поширення заборони на прийняття рішення за заявою ТОВ "Коростенська видобувна компанія" про внесення змін до спеціального дозволу №634 від 16.09.1996 щодо Коростенського (Стремигородського) родовища посадовці Державної служби геології та надр України не могли не розуміти, що судом заборонено вчинення таких дій.

Судом не встановлено обставин, які могли бути підставою помилкового тлумачення судової заборони, а тим більше посадовцями, які є професіоналами у цій сфері.

Більш того, судом в ухвалі оцінена заява ТОВ "Коростенська видобувна компанія" із заявою №24/10/25-1 від 25.10.2024 щодо ділянки надр: Коростенське (Стремигородське) родовище, реєстраційний номер 850-ЗН/1-24.

І така заява ТОВ "Коростенська видобувна компанія" була визначена судом як обставина вчинення дій, направлених на чергове переоформлення об`єкту спору на іншу особу, та по суті підставою вжиття заходів забезпечення позову.

Саме цю заяву задоволено Державною службою геології та надр України наказом №532 від 14.11.2024, незважаючи на заборону суду це робити.

Суд не може не відмітити і суперечливу поведінку Державної служби геології та надр України, яка:

- з одного боку, 07.11.2024 подає апеляційну скаргу на ухвалу від 30.11.2024, а у засіданні 28.11.2024 просить відкласти вирішення питання застосування заходів процесуального примусу на після 03.12.2024 - на після розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.12.2024 (адже розгляд апеляції є дуже важливим),

- а з іншого боку, в судовому засіданні 28.11.2024 стверджує, що заборона не стосувалася дозволу №634 від 16.09.1996, власником якого було ТОВ "Новел Пром" (тобто ухвала суду взагалі не містила жодної реальної заборони для Державної служби геології та надр України).

Суд вважає це проявом суперечливої поведінки, адже навіщо оскаржувати судовий акт (із сплатою судового збору), який не породжує жодної реальної заборони третій особі-1 (з її письмових пояснень від 27.11.2024). Так само навіщо просити відкласти судове засідання 28.11.2024 на після розгляду законності ухвали від 30.10.2024 апеляційним судом, якщо така ухвала не встановлює жодної заборони для Державної служби геології та надр України.

Посилання на відображення у першій забороні словосполучення "виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський Кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422)" не обмежують заборону виключно тим часовим проміжком, коли ця особа була зареєстрованим надрокористувачем.

По-перше, судом не використані слова "власником якого є" чи "надрокористувачем за яким" щодо вказаної особи, а відзначено "виданого на ім`я", вважаючи, що саме Акціонерне товариство "Коростенський Кар`єр" є особою, якій до виникнення спору, що вирішується у межах даної справи, було видано даний дозвіл (перший із відомих суду із матеріалів справи).

По-друге, суду було відомо, що проведена зміна надрокористувача за дозволом на ТОВ "Новел Пром" і це чітко описано в мотивувальній частині ухвали.

По-третє, представник Державної служби геології та надр України припустив у засіданні, що у 1996 році дозвіл міг бути виданий і не Акціонерному товариству "Коростенський кар`єр", а іншій особі, проте це потрібно перевіряти шляхом запитування інформації у архіві, що тільки підтверджує, що на момент постановлення наказу від 14.11.2024 ці обставини не перевірялися.

В будь-якому випадку, представник Державної служби геології та надр України (40 хв. 30 сек. аудіозапису) підтвердив, що подібна судова заборона є першою з 2022 року, а враховуючи описані обставини та суспільний резонанс, поєднанні із присягою державного службовця щодо вірного служіння Українському народові, дотримання Конституції та законів України, втілення їх у життя, поваги та охорони прав, свобод і законні інтересів людини і громадянина, честі держави, Державна служба геології та надр України зобов`язана була звернутися до суду за роз`ясненням ухвали у разі щонайменшого сумніву у можливості внесення змін у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996.

За таких обставин, наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 та Угода №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 15.11.2024 вчинені із порушенням судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2024 у справі №910/11526/24.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто Державна служба геології та надр України, будучи достеменно обізнаною про встановлену їй судом заборону вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище) і підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище), фактично проігнорувала таку заборону та не виконала (порушила) ухвалу суду від 30.10.2024.

В свою чергу, невиконання Державною службою геології та надр України ухвали суду від 30.10.2024 (яка у відповідності до приписів ст. 232, 235 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковим до виконання судовим рішенням, що набрало законної сили), є порушенням приписів ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим третю особу-1 (в тому числі її посадових осіб) може бути притягнуто до відповідальності, в тому числі кримінальної (ст. 382 Кримінального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на невиконання Державною службою геології та надр України обов`язкового судового рішення, яке як станом на 14.11.2024, так і станом на дату постановлення даної ухвали, не скасоване в передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку (в той час як оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, про що чітко вказано у ч. 8 ст. 140 Господарським процесуальним кодексом України), у суду наявні правові підстави для застосування до посадових осіб третьої особи-1 заходів процесуального примусу.

Частинами 1 та 2 статті 144 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

15.11.2024 Державна служба геології та надр України в особі начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Яковлєвої Ольги Вадимівни та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" уклали Угоду №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.

Наказ Державної служби геології та надр України №532 підписано Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергієм Дехтяренком 14.11.2024, а відповідна Угода №634 - начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України Ольгою Яковлєвою 15.11.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_1 на запитання суду підтвердив, що був обізнаний із судовою забороною, оскільки вона описувалася у супровідних документах, які йшли до проекту наказу. Після уточнюючого запитання суду, що у жодному із наданих суду документів згадки про ухвалу від 30.10.2024 немає та виступу директора правового департаменту, ОСОБА_1 поставив сам свої слова під сумнів, і сказав що не пам`ятає коли дізнався про ухвалу.

В будь-якому випадку, встановлюючи судову заборону центральному органу виконавчої влади та у передбаченому законом порядку доставляючи її такому органу, суд вважає, що про таку заборону обізнані державні службовці / посадовці, до компетенції яких віднесено вчинення заборонених судом дій. Тим більше не може не знати про відповідну ухвалу керівник центрального органу державної влади, який являється учасником справи та отримав таку ухвалу.

Стандарти доказування в господарському та кримінальному процесі різняться і, вирішуючи питання обізнаності керівника (інших посадових осіб) Державної служби геології та надр України, як учасника господарського процесу, який одержав ухвалу суду від 30.10.2024 у справі №910/11526/24, з огляду на передбачені Господарським процесуальним кодексом України стандарти доказування, вважає, що встановлених обставин достатньо для застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу. Проте суд не виключає, що в кримінальному процесі можуть бути застосовані інші стандарти доказування.

У судовому засіданні Директор департаменту правового забезпечення Державної служби геології та надр України - заступник голови Робочої групи ОСОБА_4 підтвердив, що питання судової заборони розглядалося на засіданні Робочої групи 14.11.2024 (32 хв. 12 сек., 41 хв. 20 сек. аудіозапису) і всі одноголосно проголосували за рекомендацію внесення змін. Пані Яковлева О., яка всупереч третьої заборони підписала Угоду №634 від 15.11.2024 про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, є заступником голови Робочої групи та приймала участь у її засіданні 14.11.2024, а відтак була обізнана із ухвалою суду від 30.10.2024.

Третя заборона стосується будь-якої угоди про умови користування надрами, яка укладена до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, а тому посилання про невірну дату угоди є безпідставними. Судом не вказувалась дата угоди, а зазначалося про будь-які угоди згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996. Саме таку угоду і підписала ОСОБА_13 .

Набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №10-р/2018 від 23.11.2018).

Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2018).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд спору судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні №2-р(II)/2019 від 15.05.2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)), судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення № 8-рп/2002 від 05.05.2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення №10-р/2018 від 23.11.2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Враховуючи факт невиконання Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергіяєм Дехтяренком та начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України Ольгою Яковлєвою ухвали про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24, суд дійшов висновку про необхідність застосування до вказаних осіб заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Суд в даному випадку вирішив застосувати максимально допустимий за вказане порушення розмір штрафу, оскільки сутність встановленого порушення - невиконання посадовими особами центрального органу державної влади ухвали суду про забезпечення позову (судового рішення, що набрало законної сили) є найнебезпечнішим із всіх можливих порушень для інтересів правосуддя, оскільки не тільки суперечить принципу правової визначеності, а й підриває авторитет суду в очах сторонніх спостерігачів, створюючи хибне уявлення про можливість невиконання органами виконавчої влади судового рішення.

Згідно приписів ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 12, 42, 135, 144, 180, 181, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 та начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України ОСОБА_10 заходи процесуального примусу у виді штрафу.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

4. Дана ухвала в частинах п. 2 та п. 3 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

5. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання в частинах п. 2 та п. 3 резолютивної частини ухвали протягом трьох місяців з дня її підписання.

6. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

7. Боржник за частиною п. 2 резолютивної частини ухвали: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

8. Боржник за частиною п. 3 резолютивної частини ухвали: ОСОБА_10 АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (28.11.2024) та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення її повного тексту безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 05.12.2024

Суддя Роман Володимирович Бойко