ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м. Рівне Справа № 918/941/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РСД ГРУП" (49000, м. Дніпро, вул. Драгоманова Михайла, б.33; ; ел. пошта )

до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (35112, Рівненська обл., Дубинський р-н, с. Ярославичі, вул. Шкільна, буд. 50; )

про стягнення 320 000 грн 00 коп.

у судове засідання з`явились:

- від позивача: адвокат Григоренко Віктор Олександрович (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою наявних технічних засобів відео- та звукозапису з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи (підсистема відеоконференцзв`язку).

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РСД ГРУП» до Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» про стягнення 320 000 грн 00 коп. основного боргу за Договором підряду № 2 від 28.03.2023, який виник у зв`язку із порушенням відповідачем п.3.1 Договору та починаючи з 16.10.2023.

Ухвалою від 15.10.2024 позовну заяву залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «РСД ГРУП» строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/941/24. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 26.11.2024. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

26 листопада 2024 року судом встановлено, що відповідач у справі не з`явився, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 28.10.2024, яка вручена Приватному підприємству "Агро-Експрес-Сервіс" шляхом доставки до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС 28.10.2024 о 19:56 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 29.10.2024.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою від 28.10.2024 серед іншого, запропоновано відповідачу: у строк протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України та усі докази, що можливо доставити до суду.

Оскільки відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 29.10.2024, відтак строк на подання відзиву тривав до 13.11.2024 та станом на 26.11.2024 до суду не надходив. 14.11.2024 сплинув процесуальний строк на подання відповідачем відзиву. Відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, та те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РСД ГРУП» (далі - Підрядник) та Приватним підприємством «Агро-Експрес-Сервіс» (далі - Замовник) було укладено Договір підряду № 2 (далі -Договір).

За умовами п.1.1. Договору підряду, Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати наступне: заміну футерівки вапняковогазової печі №2 та ямковий ремонт вапняковогазової печі №1 у Волинській області, смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, 13 (далі - Об`єкт), відповідно до погодженої договірної ціни, в обумовлений цим Договором строк, а Замовник зобов`язується надати Підрядникові місце роботи, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти належним чином виконані роботи і повністю сплатити їх вартість.

Питання визначення розміру оплати та порядок розрахунків, погоджено Сторонами у Розділі 3 Договору.

Так, вартість виконання робіт складає сталу договірну ціну та становить 1 800 000,00 грн. з ПДВ за роботи передбачені п.1.1. Договору підряду на території Замовника (п. 3.1.Договору).

Вартість виконання робіт включає в себе фактично виконані роботи згідно акту приймання-передач виконаних робіт (п. 3.2. Договору).

Вказана в п. 3.1. Договору вартість робіт підлягає оплаті з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передач виконаних робіт. (п. 3.3. Договору).

Оплата за Договором проводиться в безготівковій формі (п. 3.5. Договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за Договором, Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором і чинним в Україні законодавством.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 8.1. Договору).

Усі спори, що пов`язані з цим Договором, його укладання або такі, що виникають у процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками Сторін. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору в порядку, визначеному відповідним чинним в Україні законодавством (п. 8.8 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.9.1. Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається, підрядник в дотримання вимог п1.1 Договору, виконав обумовлені Сторонами роботи. В результаті чого, 16.10.2023 між сторонами було підписано:

- Акт №1 виконаних робіт до Договору на суму 420 000 грн 00 коп;

- Акт № 2виконаних робіт до Договору на суму 1 380 000 грн 00 коп.

Отже, обов`язок оплатити вартість виконаних робіт (відповідно до п.3.3. Договору), виник у Замовника з моменту підписання обома Сторонами 16.10.2024 Актів №1 та 2 виконаних робіт.

Судом встановлено, що відповідач частково оплатив існуюче зобов`язання із простроченням, про що свідчать платіжні інструкції, а саме:

- № 700 від 25.10.2023 на суму 300 000,00 грн.; № 4274 від 01.11.2023 на суму 500 000,00 грн.; № 4286 від 09.11.2023 на суму 500 000,00 грн.; № 4449 від 19.01.2024 на суму 20 000,00 грн.; № 529 від 01.02.2024 на суму 40 000,00 грн; № 655 від 09.02.2024 на суму 20 000,00 грн.; № 927 від 16.02.2024 на суму 20 000,00 грн.; № 1048 від 23.02.2024 на суму 20 000,00 грн.; № 69370 від 01.03.2024 на суму 20 000,00 грн.; №69461 від 13.03.2024 на суму 40 000,00 грн.

Оскільки, у правовідносинах з відповідачем мало місце неналежне виконання останнім зобов`язань по оплаті за Договором, представником позивача було скеровано претензію-вимогу за вих. № 6/2022-2 від 08.02.2024.

В той же час неоплаченими залишилось 320 000 грн 00 коп. за виконані роботи.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину який за своєю природою є договором про виконання робіт, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

При цьому суд вважає помилковим кваліфікацію означеного договору позивачем як договору про надання послуг, позаяк згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, послуги не мають уречевленого результату та споживаються в момент їх надання.

Так, у Акті 1 від 16.10.2023 зафіксовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РСД ГРУП» виконало, а Приватне підприємство «Агро-Експрес-Сервіс» прийняло наступні роботи:

- демонтаж вогнетривкої цегли,

- виготовлення платформи для виконання робіт,

- укладання вогнетривких легковагових та теплоізоляційних матеріалів,

- укладання вогнетривких легковагових теплоізоляційних матеріалів більшої щільності по периметру печі,

- різання вогнетривких та легковагових матеріалів,

- укладання вогнетривких матеріалів,

- демонтаж платформи,

- футерування двері (люки) на газ, печі,

- укладання виробів теплоізоляційних фасонних для футерівки.

У Акті 2 від 16.10.2023 зафіксовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РСД ГРУП» виконало, а Приватне підприємство «Агро-Експрес-Сервіс» прийняло наступні роботи:

- повний демонтаж вогнетривкої цегли,

- виготовлення платформи для виконання робіт,

- повне укладання вогнетривких легковагових та теплоізоляційних матеріалів,

- повне укладання вогнетривких легковагових теплоізоляційних матеріалів більшої щільності по периметру печі,

- різання вогнетривких та легковагових матеріалів,

- повне укладання вогнетривких матеріалів,

- демонтаж платформи,

- футерування двері (люки) на газ, печі,

- повне укладання виробів теплоізоляційних фасонних для футерівки вапнякової печі.

З урахуванням викладеного, суд виснує, що вказані роботи не можуть кваліфікуватися як послуги, в той час такі роботи повністю підпадають під правовідносини із виконання договору підряду.

Укладений сторонами договір за правовою природою є договором підряду, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства(ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч.1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як унормовано положеннями ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Дослідивши матеріали справи, суд виснує, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за Договором, сплативши із необхідних 1 800 000 грн 00 коп. лише 1 480 000 грн 00 коп. Непогашеними залишилось 320 000 грн 00 коп. основного боргу за виконані роботи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання по укладеному з позивачем правочину порушило інтереси підрядника, які полягають у неотриманні оплати за виконані роботи, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 320 000 грн 00 коп. основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позову є стягнення 320 000 грн 00 коп.

Законом 2147 до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підп. «б» підпункту 1 п. 17 § 1 розділу 4).

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи через підсистему «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, Провадження № 12-26гс22).

За таких обставин, враховуючи, що позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "РСД ГРУП" зобов`язане було сплатити судовий збір у розмірі 3 840 грн 00 коп., так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору від 4 800 грн 00 коп.

Судом встановлено, що заявником внесено судовий збір в необхідному розмірі, що підтверджується платіжними інструкціями № 1303 від 10.10.2024 на суму 242 грн 24 коп та № 1308 від 22.10.2024 на суму 3 597 грн 76 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, а спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача - то судовий збір у розмірі 3 840 грн 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123,129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РСД ГРУП" до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення 320 000 грн 00 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (35112, Рівненська обл., Дубинський р-н, с. Ярославичі, вул. Шкільна, буд. 50; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РСД ГРУП" (49000, м. Дніпро, вул. Драгоманова Михайла, б.33; ; ел. пошта ) 320 000 (триста двадцять тисяч) грн 00 коп. основного боргу та 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано "02" грудня 2024 року

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич