ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3411/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (місцезнаходження: 04053, місто Київ, провулок Несторінський, будинок 3-5; ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" (місцезнаходження: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вулиця Київська, будинок 119, )
до Фізичної особи-підприємця Будова Костянтина Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення 24 990,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Будова Костянтина Володимировича (відповідач) штрафу в розмірі 24 990,00 грн. за договором №13/1481-Р.

Також позивач просить суд покласти на ФОП Будова К.В. витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2024 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/3411/24.Справу № 922/3411/24 розглядати без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України. Відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 10.10.2024 про відкриття провадження у справі № 922/3411/24 було направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за юридичною адресою Фізичної особи-підприємця Будова Костянтина Володимировича згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", згідно Довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти від 24.10.24

Місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вноситься до відомостей про цю юридичну особу. За змістом частини 4 татті 17 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачати або свідомо допускати можливість настання певних негативних ризиків (зокрема щодо неотримання поштової кореспонденції).

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, відповідно до якої сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд даного позову, а відповідач, у відповідності до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України визнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Разом з цим, Фізична особа-підприємець Будов Костянтин Володимирович наданими відповідачу процесуальними правами не скориставвся; у встановлений статтею 251 ГПК України п`ятнадцятиденний строк ( до 08.11.2024 включно) відзив на позовну заяву до суду не подало.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши справу № 922/3411/24 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25.04.2024 року між ПАТ «Укрнафта» (по договору - Замовник) та Фізичною особоюпідприємцем Будовим Костянтином Володимировичем (по договору - Підрядник) було укладено договір Підряду № 13/1481-Р (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати, вказані у пункті 1.2 цього Договору, роботи за завданням Замовника, а саме: Влаштування інженерного захисту об`єктів від ураження засобами повітряного нападу (ГВС Л. Долина), а Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених цим Договором.

Загальна вартість Послуг по цьому Договору становить 249 900, 00 грн. без ПДВ, п. 2.1. Договору.

Відповідно до пункту 2.3 Договору договірна ціна на виконання даних робіт є твердою.

Пунктом 3.1 Договору визначено строк виконання робіт, що становить 60 календарних днів з дати початку робіт. Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником не пізніше ніж через 10 календарних днів від дати направленого листа від Замовника про готовність об`єкта до проведення робіт.

14.06.2024 НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» звернулося листом вих. № 01/01/12/07/07-02/01/571 від 14.06.2024 року до Підрядника про готовність об`єкту до проведення робіт, яким повідомило про готовність об`єкту до проведення робіт та просило підписати АКТ про початок виконання робіт, складений відповідно до п.3.1 Договору № 13/1481-Р від 25.04.2024року.

24.06.2024 між сторонами підписано акт про почеток виконання робіт ( арк. спр. 54).

Отже, відповідно до умов договору строк виконання робіт з боку відповідача сплиав 23.08.2024 ( включно).

01.07.2024 ПАТ «Укрнафта» звернулося листом вих.01/01/12/07/07-02/01/5713 від 01 липня 2024, в якому зазначило, що оскільки відповідно до затверджених сторонами актів про початок виконання робіт, відповідач зобов`язаний був приступити до виконання робіт на об`єктах 24.06.2024р., проте роботи так і не було розпочато по жоному з об`єктів, ПАТ «Укрнафта» вимагає від ФОП Будов К.В. надати роз`яснення про подальші дії підрядника та строки виконання робіт, а також надати календарний графік завершення робіт. Крім того, вказаний листом позивач повідомив відповідача що у відповідності до п.п.. 9.1, 9.2 договорів до ФОП Будов К.В. будуть застосовані штрафні санкції.

01.08.2024 ПАТ «Укрнафта» звернулося листом вих.01/01/12/07/07-02/01/699 від 01.08.2024, в якому повторно вимагало від відповідача надати календарний графік завершення робіт та розяснення про подальші дії підрядника.

17.09.2024 ПАТ «Укрнафта» звернулося з вимогою вих.01/01/09/24/02/01-02/01/823 від 17.09.2024 про сплату штрафу, в якій керуючись умовами договору Підряду № 13/1481-Р від 25.04.2024 року ст. 526, Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського Кодексу України вимагало на протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги сплатити на рахунок НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», штраф у розмірі 24 990, 00 грн. внаслідок порушення Підрядником умов Договору.

Також, 17.09.2024 ПАТ «Укрнафта» звернулося з листом вих.01/01/09/24/02/01-02/01/826 від 17.09.2024 в якому зазначило, що у зв`язку з порушенням Підрядником строків виконання робіт по договору Підряду № 13/1481-Р від 25.04.2024 року на об`єктах критичної інфраструктури стратегічного підприємства ПАТ «Укрнафта», позивач повідомляє про одностороннє розірвання договору Підряду № 13/1481-Р від 25.04.2024 року.

Проте, позивач зазначає, що станом на 26.09.2024 роботи з влаштування інженерного захисту об`єктів від ураження засобами повітряного нападу (КРП Охтирка) Відповідачем не надані, а строки надання послуг порушені, що є підставою для застосування до Відповідача штрафних санкцій, передбачених Договором.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення штрафу в розмірі 24 990, 00 грн. за порушення Підрядником строку виконання Робіт по Договору в судовому порядку.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Нормами статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилатися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За змістом статті 241 ЦК України схвалення правочину не залежить від прийняття юридичного рішення про таке схвалення, підтвердженням схвалення правочину можуть бути дії з його виконання, вчинені особою, в інтересах якої його укладено; схвалення може також відбутися у формі мовчазної згоди чи у вигляді певних поведінковнх актів (конклюдентних дій) особи - сторони правочину.

Статтями 6, 627 ЦК України також визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно приписів статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Водночас відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 530 ЦК України також визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами частини другоїстатті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положенняЦивільного кодексу України(частина першастатті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першоїстатті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (стаття 549 ЦК України,стаття 230 ГК України).

Укладаючи Договір Підряду № 13/1481-Р від 25.04.2024 сторони дійшли згоди, що у разі порушення Підрядником строків виконання робіт він, на вимогу Замовника, сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт. (пункт 9.2. Договору).

Відповідно до розрахунку, що додається позивачем, сума нарахованого штрафу за невиконання ФОП Будовим К.В. зобов`язання за договором становить 24 990,00 грн. (249 900,00 грн. х 10 %, де 249 900,00 грн. загальна вартість несвоєчасно виконаних робіт (Договірна ціна) 10 % - розмір штрафу, визначений п. 9.2 Договору).

Фізична особа-підприємець Будов Костянтин Володимирович в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 13/1481-Р від 25.04.2024, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог щодо застосування штрафних санкцій (штрафу). Відповідно, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а штрафні санкції в сумі 24 990,00 грн. підлягають стягненню з Фізичної особи-підприємця Будова Костянтина Володимировича

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.

Водночас всупереч вимог наведених статей 13, 74 ГПК України жодних доказів на спростування встановлених обставин справи та обґрунтованості позовних вимог, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першоюстатті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги у даній справі задоволено у повному обсязі, а відтак витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. покладаються на Фізичну особу-підприємця Будова Костянтина Володимировича

Керуючись статтями 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241, 248 ,252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Будова Костянтина Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (місцезнаходження: 04053, місто Київ, провулок Несторінський, будинок 3-5; ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" (місцезнаходження: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вулиця Київська, будинок 119, ) штраф за договором за договором №13/1481-Р від 25.04.2024 у розмірі 24 990, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" грудня 2024 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/3411/24