ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2024 р. м. Рівне Справа № 918/451/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Шилан І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача про розстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.10.2024 у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" до Рівненського обласного виробничого державно-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

про стягнення 1 215 198,63 грн

у судове засідання з`явились представники:

від позивача - Бондар М.Л.;

від відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 рішенням Господарського суду Рівненської області було частково задоволено позов АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" до РОВДКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" про стягнення 1 215 198,63 грн та стягнуто з відповідача на користь позивача 917 445,83 грн, а також 13 761,69 грн - судового збору. Крім того, провадження у справі в частині стягнення 144 301,16 грн - закрито, у решті позову щодо стягнення пені у розмірі 153 451,64 грн - відмовлено.

08.11.2024, на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.10.2024 у справі було видано відповідні накази.

21.11.2024 від РОВДКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" надійшла заява про розстрочення виконання прийнятого рішення від 08.10.2024, в якій підприємство просить розстрочити стягнення боргу строком на 12 місяців, посилаючись на скрутне фінансове становище.

Ухвалою від 21.11.2024 розгляд заяви про розстрочення було призначено в судовому засіданні на 26.11.2024.

26.11.2024, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду заяви шляхом отримання копії ухвали від 21.11.2024 до електронного кабінету, зареєстрованого у системі "Електронний суд", відповідач не забезпечив явку у судове засідання уповноваженого представника, що згідно ч.1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких не заперечує проти розсточення виконання рішення та покладається на розсуд суду.

Розглянувши заяву про розстрочення рішення суду від 08.10.2024, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволеннята. При цьому суд керувався наступним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ч.1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч.1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Отже, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

У згаданому рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання судового рішення, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" зазначає, що основними видами діяльності підприємства є забір очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод, тобто, основна діяльність відповідача спрямована на задоволення нагальних потреб жителів відповідної територіальної громади у отриманні послуг водопостачання та водовідведення.

Повне та своєчасне погашення заборгованості перед підприємствами і державою залежить від розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення трьох категорій груп споживачів:

населення;

бюджетні організації;

інші організації.

Однак низька платіжна дисципліна усіх трьох категорій груп споживачів спричиняє загрозу своєчасній сплаті податків, доходів та зборів підприємством і порушує інтереси держави в частині формування доходів державного бюджету; унеможливлює своєчасне проведення розрахунків з енергопостачальними підприємствами, підприємством, що здійснює очистку стічних вод, хоча найбільш вагомою проблемою, яка стоїть перед підприємством, є проблема рентабельності тарифів (рентабельність - це інтегральний показник, що відображає ефективність роботи підприємства, що націлене на отримання прибутку у короткостроковій перспективі і який вказує на якість управлінських рішень, що стосуються фінансової, операційної та інвестиційної діяльності підприємства).

Також зазначає, що тарифи за водопостачання та водовідведення не збільшувались ще з 2021року, тоді як ресурс, що витрачається на обслуговування абонентів невпинно зростає.

Крім того, відповідно до численних судових рішень про стягнення з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" заборгованості з несвоєчасної сплати різного роду податків та зборів, а також нарахованих на них штрафних санкцій, виконання рішення значно ускладнюється.

Так, зокрема ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2024 відкрито провадження у справі №918/74/24 за позовом ТОВ "РОЕК" про стягнення заборгованості у сумі 61 096 281,77 грн і наразі, більша частина коштів підприємства спрямовуються на погашення даної заборгованості задля недопущення накладення арешту на майно підприємства та його примусової реалізації.

Водночас РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", в свою чергу має цілу низку боржників, як фізичних так і юридичних осіб, щодо яких відкриті виконавчі провадження, та які мають наявну заборгованість зі сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Однак дані рішення боржниками не виконуються і підприємство, несе збитки (копії постанов про відкриття виконавчих проваджень про примусове виконання рішень на користь РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" та ОКП "Міжнародний аеропорт "Рівне" додано до заяви).

Отож, в квітні 2024 року було проведено аудиторську перевірку та відповідно до Звіту про проведення аудиторської перевірки, зазначається наступне.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України впала платоспроможність населення та відтак різко зросла заборгованість населення перед РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" за отримане водопостачання та водовідведення.

Аналізом документів встановлено, що загальна сума заборгованості населення станом на 30.04.2024 перед РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" складає 152 749 226,98 грн.

Крім того, аналізом документів встановлено, що станом на 30.04.2024 р. узгодженою, проте не відшкодованою для РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" є сума різниці в тарифах на загальну суму 141 555 100,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №1740/2332/18 позов РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" до Міністерства фінансів України задоволено: - зобов`язано відповідача прийняти рішення про перерахування позивачу субвенції на погашення різниці в тарифах згідно з розподілом відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків №3 від 24.07.2017, №4 від 11.09.2017, №5 від 12.10.2017, №6 від 14.12.2017 та довести рішення до відома Казначейства.

Таким чином, на переконання відповідача, з огляду на вищевикладене, розстрочення виконання судового рішення пов`язано з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

Оцінивши дані обставини суд враховує, що відомим є той факт, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "2102-ІХ від 24.02.2022 року.

Воєнний стан в Україні введено з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалася, зокрема, триває і станом на момент розгляду заяви про розстрочення виконання рішення від 08.10.2024.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, введення з 24.02.2022 воєнного стану неодмінно впливає на спроможність своєчасного виконання судових рішень, проте не лише для бюджетних установ, підприємств та організацій, а також і в значній мірі для фізичних осіб-підприємців та підприємств, товариств тощо, які в певній мірі втратили можливості повноцінно проводити свою господарську діяльність.

Зібрані у справі докази вказують на те, що спірна заборгованість виникла за період після введення в України воєнного стану, в той же час, судом встановлено, що боржник дійсно має намір виконувати рішення суду в добровільному порядку, діючи добросовісно з урахуванням складних економічних обставин, що склалися в країні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 зазначено, що розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

У постанові від 10.09.2020 у справі №817/1383/18 Верховний Суд підкреслив, що інститут розстрочення та відстрочення виконання рішення суду впроваджений саме з метою забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Конституційний Суд України зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначені у законі дії, спрямовані на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, враховуючи причини, що не дозволяють виконати рішення суду в повному обсязі одразу після набрання ним законної сили, враховуючи матеріальні інтереси сторін та інші обставини справи, суд вважає за доцільне застосувати процесуальний інструмент у вигляді розстрочення виконання рішення, який забезпечить інтерес стягувача щодо поступового погашення суми заборгованості в розумні строки та дозволить боржнику виконати свій обов`язок щодо погашення заборгованості з урахуванням його становища.

Вирішуючи питання щодо строку розстрочення, суд враховує нормативні приписи ч.5 ст. 331 ГПК України, згідно з якою розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців).

Враховуючи, що датою ухвалення судового рішення є 08.10.2024, річний термін розстрочення, про який клопоче відповідач не може перевищувати 08.10.2024, включно (тоді як строк до якого останній просить розстрочити виконання рішення звучить як: "з моменту винесення відповідної ухвали").

Відтак суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" і доцільність розстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.10.2024 шляхом сплати відповідачем з 08.12.2024 року по 08.10.2024, включно, рівними частинами щомісячно по 83 404,17 грн (7 платежів) та 83 404,17 грн (6 платежів).

Суд звертає увагу відповідача на те, що у даному випадку розстрочується сплата боргу, стягнутого за рішенням від 08.10.2024 у розмірі 917 445,83 грн, тоді як можливість розстрочення сплати стягнутого за результатами розгляду справи судового збору у розмірі 13 761,69 грн судом не розглядалась за відсутності відповідної згадки у прохальній частині заяви РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал".

Керуючись ст. 234, 235, 331 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Рівненського обласного виробничого державно-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про розстрочення виконання рішення (в порядку ст. 331 ГПК України) - задовольнити частково.

2. Розстрочити Рівненському обласному виробничому державно-комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул. Степана Бандери, 2, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ) виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.11.2023 у справі №918/451/23 на 1 (одни) рік.

3. Виконання рішення здійснювати шляхом сплати на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ) в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" (вул. вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 61, м. Київ, 03035, ) боргу у розмірі 917 445 (дев`ятсот сімнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн 83 коп. щомісячними платежами за наступним графіком:

- до 08.12.2024 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.01.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.02.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.03.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.04.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.05.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.06.2025 - 83 404 грн 17 коп.;

- до 08.07.2025 - 83 404 грн 16 коп.;

- до 08.08.2025 - 83 404 грн 16 коп.;

- до 08.09.2025 - 83 404 грн 16 коп.;

- до 08.10.2025 - 83 404 грн 16 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.1 ст. 235 ГПК України, негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК