ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1056/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Фермерського господарства ТАНДЕМ - АГРО

до ОСОБА_1

про стягнення 34780,51 грн .

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 34780,51 грн., з яких: 29300,00грн. в повернення попередньої оплати за непоставлений товар, 4800,00 грн. в повернення безпідставно отриманих коштів, 540,73 грн. інфляційних, 139,78 грн. 3% річних. Позивач просить покласти на відповідача оплату 2422,40 грн. судового збору, 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу та заявив, що дакати понесення витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Рух справи.

17.10.2024 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 17.10.24 суд відкрив провадження у справі №906/1056/24 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Ухвала, яка направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:" адресат відсутній за вказаною адресою ". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

Встановлені судом обставини.

24 червня 2024 року Фізична особа-підприємець Рязанцева Марина Сергіївна (продавець/відповідач) виставила Фермерському господарству "Тандем - Агро" (позивач/покупець) рахунок на оплату по замовленню № 676 на суму 4800.00 грн. за товар: Комплект пластин з`єднувальних ножа жатки МacDon у кількості 1 шт. (артикул 129043) (а.с.13).

Фермерське господарство "Тандем - Агро" перерахувало на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця Рязанцевої Марини Сергіївни кошти як попередню оплату товару за рахунком № 676 від 24.06.2024 у загальному розмірі 9600.00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 264 від 24.06.2024 на суму 4 800,00 грн без ПДВ та №710 від 01.07.2024 на суму 4 800,00 грн без ПДВ (а.с.14,16).

01 липня 2024 року Фізична особа-підприємець Рязанцева Марина Сергіївна виставила Фермерському господарству "Тандем - Агро" рахунок на оплату по замовленню № 676 від 01.07.2024 на суму 24 500,00 грн за товар: ПАЛЕЦЬ ПРОТИРІЖНИЙ ДВІЙНИЙ CNH у кількості 10 шт. (артикул 47687886) на суму 9800.0грн; Комплект сегментів ножа 10шт Канада у кількості 3 шт. (артикул 118496) на суму 14 700,00 грн (а.с.12).

Фермерське господарство "Тандем - Агро" перерахуваоо на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця Рязанцевої Марини Сергіївни кошти як попередню оплату товару за рахунком № 676 від 01.07.2024 у загальному розмірі 24500.00 грн без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією №717 від 02.07.2024 (а.с.15).

Отже, Фермерське господарство "Тандем - Агро" перерахувало на рахунок фізичної особи-підприємця Рязанцевої Марини Сергіївни попередню оплату за товар в загальній сумі 34 100,00 грн. , при цьому загальна сума рахунків становить 29300,00 грн.

08.07.2024 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Рязанцевої Марини Сергіївни за власним рішенням (а.с.24).

27.08.2024 позивач направив на адресу ОСОБА_1 вимогу № 158 від 20.08.2024 (а.с.17), у якій позивач вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з моменту направлення цієї вимоги поставити товар, який визначений у рахунках на оплату по замовленню № 676 від 24.06.2024 та № 676 від 01.07.2024 та який був оплачений позивачем, а також перерахувати грошові кошти у сумі 4 800,00 грн, які становлять переплату за рахунком на оплату по замовленню № 676 від 24.06.2024, на банківський рахунок позивача. У разі неможливості здійснення поставки оплаченого товару, у направленій вимозі позивач вимагав від відповідача протягом 7 (семи) календарних днів з моменту направлення цієї вимоги в повному обсязі повернути перераховану суму попередньої оплати за товар у загальному розмірі 34 100,00 грн на банківський рахунок позивача.

Направлена вимога була повернута Фермерському господарству "Тандем - Агро" у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується трекінгом з офіційного веб-сайту АТ "УКРПОШТА" щодо поштового відправлення № 099 (а.с.20).

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 мала поставити оплачений товар або повернути Фермерському господарству "Тандем - Агро" перераховані їй грошові кошти у розмірі 34 100,00 грн у строк до 03.09.2024 (включно).

Проте, станом на дату подання цієї позовної заяви, ОСОБА_1 не повернула Фермерському господарству "Тандем - Агро" перераховану їй суму попередньої оплати за замовлений товар, який так і не був поставлений позивачу.

Висновки суду та норми права.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно зі статтею 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).

За змістом частини 2 статті 642 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що умовою застосування положень статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови (прострочення продавцем передачі товару) покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення авансу в сумі 29300,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як встановлено судом, на виконання рахунку №676 від 24.06.24 на суму 4800,00 грн., позивач здійснив дві проплати по 4800,00 грн. згідно платіжних інструкцій № 264 від 24.06.2024 на суму 4 800,00 грн та №710 від 01.07.2024 на суму 4 800,00 грн.

Вимога позивача про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 4800,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача, становить: 540,73 грн. інфляційних та 139,78 грн. 3% річних (а.с.10,11).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, однак доказів таких витрат до суду не надано.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_1 ) на користь Фермерського господарства ТАНДЕМ - АГРО (51325, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Варварівка, вул.Залізнична,2; код 32685180) :

- 29300,00грн. в повернення попередньої оплати за непоставлений товар,

- 4800,00 грн. в повернення безпідставно отриманих коштів,

- 540,73 грн. інфляційних,

- 139,78 грн. 3% річних,

- 2422,40 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.12.24

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- позивачу до ЕК

2- відповідачу (рек. з повідом.)