ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. Справа№ 910/10602/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Деркач Д.І. орд.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника ТОВ "ГС-Трейдинг" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 (повний текст складено 24.05.2024)

у справі №910/10602/23 (суддя Курдельчук І.Д.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення грошових коштів

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг"

про надання тлумачення пункту 5.1 Договору про врегулювання небалансів електричної енергії,

УСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 листопада 2024 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково. Змінено рішення Господарського суду міста Києва від 07 травня 2024 року, пункти 1 і 2 його резолютивної частини викладено у редакції даної постанови.

15.11.2024 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 305 254,72 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 розгляд заяви призначено на 26.11.2024.

26.11.2024 позивачем подано клопотання про долучення доказів сплати позивачем "гонорару успіху" на користь АО "Овчаров та Партнери".

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів сторін.

Неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву та просив їх задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив суд стягнути судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 91807,18 грн та суми витрат на професійну правничу допомогу, фактичний розмір яких буде підтверджено в ході розгляду даної справи, включаючи "гонорар успіху" у розмірі, що становить 5% від суми задоволених позовних вимог.

У мотивувальній частині позовної заяви, в розділі "Щодо розрахунку суми судових витрат", позивач вказав, що між ним та Адвокатським об`єднанням "Легал Хаус" (у подальшому змінило назву на Адвокатське об`єднання "Овчаров та Партнери", укладено Договір про надання правової допомоги від 05.08.2021 та Додаток №1 до нього і додаткова угода від 23.12.2022, згідно яких сторони домовились, що оплата послуг виконавця здійснюється у формі оплати за послуги за погодинними базовими ставками та оплати гонорару успіху, погодинні базові ставки становлять гривневий еквівалент 100 євро за годину роботи адвоката та 50 євро за годину роботи юриста, орієнтовний розрахунок за представництво в суді першої інстанції буде становити 40 годин роботи адвоката, що, відповідно складає гривневий еквівалент 4000 євро за надання правової допомоги.

В розділі "Щодо виплати гонорару успіху" позивач вказав, що гонорар успіху за домовленістю сторін договору встановлений у розмірі 5% від суми, що буде стягнута з відповідача у справі, але не більше, ніж буде стягнуто компенсації гонорару успіху.

У процесі апеляційного розгляду справи позивачем був поданий відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому він просив стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з суми витрат на професійну правничу допомогу, фактичний розмір яких буде підтверджено в ході розгляду даної справи, включаючи "гонорар успіху" у розмірі, що становить 5% від суми задоволених позовних вимог, а саме, 306025,42 грн.

Отже, позивачем наведено у позові та у відзиві на апеляційну скаргу відповідача попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 листопада 2024 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково.

Змінено рішення Господарського суду міста Києва від 07 травня 2024 року, виклавши пункти 1 і 2 його резолютивної частини у наступній редакції:

"1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" (61057, Харківська обл., місто Харків, майдан Конституції, будинок 21, офіс 6, ) - 1 182 256,44 грн 3% річних, 4 922 838,18 грн інфляційних втрат та 91 576,42 грн судового збору.

2.1. Відстрочити виконання рішення на одинадцять місяців з дня прийняття рішення судом першої інстанції.

2.2. В іншій частині первісного позову відмовити. "

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 07 травня 2024 року залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 276,91 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

08.10.2024 від позивача надійшла заява щодо розподілу судових витрат, у яких він просить залишити без розгляду його заяву від 10.09.2024 та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у вигляді "гонорару успіху" у розмірі 5% від фактично стягнутої суми, орієнтовно у сумі 306 025,42 грн.

До вказаної заяви позивачем додано наступні докази:

- ордер виданий Адвокатським об`єднанням "Овчаров та Партнери" адвокату Деркачу Д.І. на підставі договору від 05.08.2021 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "ГС-Трейдинг" в Господарському суді м.Києва, Північному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду;

- свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності Деркача Д.І.;

- договір про надання правової допомоги від 05.08.2021 між ТОВ" ГС-Трейдинг" та АО "Легал Хаус";

- додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021;

- додаткова угода від 23.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 щодо зміни форми оплати за послуги;

- додаткова угода від 27.02.2023 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 щодо зміни найменування Адвокатського об`єднання "Легал Хаус" на Адвокатське об`єднання "Овчаров та Партнери";

- постанову Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №910/15787/21;

- докази направлення відповідачу.

15.11.2024 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій він вказує, що позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача лише судові витрати на правову допомогу у вигляді "гонорару успіху", що складають 5% від фактично стягнутої з відповідача суми, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 305 254,72 грн. При цьому просить врахувати співмірність вказаної суми та те, що правову допомогу надавали адвокати АО "Овчаров та Партнери" Д`яконова К.І. та Деркач Д.І., якими складались процесуальні документи у даній справі (позовна заява, відповідь на відзив, відзив на зустрічну позовну заяву, заперечення, заперечення на клопотання про зупинення провадження, клопотання про поновлення провадження, дві апеляційні скарги, відзив на апеляційну скаргу, заяву про розподіл судових витрат, заяву про ухвалення додаткового рішення), також адвокати приймали участь у багатьох судових засіданнях, не пропустивши жодного з них.

До вказаної заяви позивачем додатково були додано рахунок на оплату №80 від 14.11.2024 на суму 305254,72 грн; акт надання послуг №72 від 14.11.2024 на суму 305 254,72 грн та платіжну інструкцію №5776 від 14.11.2024 про сплату позивачем 305254,72 грн гонорару успіху.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Оскільки за результатами розгляду апеляційних скарг рішення суду було змінено і позовні вимоги задоволені частково, в загальній сумі 6 105 094,62 грн, що становить 99,749% від суми, заявленої позивачем у позові (6 120 478,43 грн), судові витрати мають покладатись на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно зі статтею 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг.

Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність";

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись визначені главою 52 ЦК України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Указані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Указане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Як вбачається з матеріалів справи , позивач подав до суду Договір про надання правої допомоги від 05.08.2021 б/н (далі - Договір) укладений між ТОВ "ГС-Трейдинг" та Адвокатським об`єднанням "Легал Хауз" (наразі назва - АО "Овчаров та Партнери") та Додаток №1 від 05.08.2021 до Договору (в редакції додаткової угоди б/н від 23.12.2022) (далі - Додаток №1), в якому визначено умови та порядок виконання договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується надати клієнту послуги правової допомоги на території України та Польщі відповідно до п. 1.2 Договору, а клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх своєчасно і в повному обсязі згідно з умовами Додатку №1 до Договору.

Порядок замовлення та приймання послуг, їх вартість, порядок розрахунків та інші умови виконання Договору визначаються у Додатку №1 до Договору та Додатковими угодами (п. 2.1. Договору).

Додатковою угодою б/н від 23.12.2022 внесено зміни в Додаток №1 до Договору та погоджено наступний порядок розрахунків між сторонами:

"Сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 2.3 розділу 2 додатка № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.2021 в частині зменшення розміру гонорару успіху (Success fee) та конкретизації умов, порядку та строків оплати гонорару успіху, у зв`язку з чим вважають за необхідне викласти п. 2.3 Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05 серпня 2021 року в наступній редакції:

"Сторони домовились, що оплата Послуг Виконавця здійснюється у формі оплати за послуги за погодинними базовими ставками та оплати гонорару успіху (Success fee).

Погодинні базові ставки становлять гривневий еквівалент:

-100 (сто) Євро за годину роботи адвоката за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку;

-50 (п`ятдесят) Євро за годину роботи юриста за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку.

Оплата гонорару успіху (Success fee) у разі вирішення спору на користь Клієнта, розмір якого становить 5 % (п`ять) відсотків від суми, що буде стягнута з відповідача у справі, але не більше ніж буде стягнуто компенсації гонорару успіху здійснюється з дотриманням гарантій з боку Виконавця на компенсацію Витрат за базовими ставками в повному обсязі за правилами, встановленими процесуальним законодавством України.

Вирішенням спору на користь клієнта є:

- задоволення заявлених Клієнтом майнових позовних вимог (повністю або частково). У разі часткового задоволення позовних вимог розмір гонорару успіху встановлюється пропорційно до задоволених позовних вимог Клієнта.

Гонорар успіху сплачується Клієнтом Виконавцю після набрання рішенням суду законної сили. У разі апеляційного та касаційного перегляду рішення суду - гонорар успіху сплачується Клієнтом Виконавцю після перегляду рішення у судах апеляційної та касаційної інстанцій та ухваленням у справі остаточного рішення, відповідно до вимог діючого процесуального законодавства. Після підписання Договору, додаткових угод, за погодженими строками надання послуг Виконавцем виставляються рахунки-фактури, які підлягають оплаті Клієнтом протягом 3 робочих днів після їх одержання, з врахуванням положень цього Договору."

Таким чином, сторонами у зазначеному договорі було погоджено оплату адвокатських послуг одночасно у двох формах: фіксованому розмірі (процентне співвідношення між стягнутою судом сумою) та погодинна оплата (100 Євро за годину роботи адвоката та 50 євро за годину роботи юриста).

Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу у справі позивачу в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг надавав адвокат Деркач Д.І., який діяв на підставі виданого адвокатським об`єднанням ордеру.

Також позивачем наданий рахунок на оплату №80 від 14.11.2024 на суму 305254,72 грн; акт надання послуг №72 від 14.11.2024 на суму 305 254,72 грн та платіжну інструкцію №5776 від 14.11.2024 про сплату позивачем 305254,72 грн "гонорару успіху" адвокатському об`єднанню.

Отже, позивачем доведено понесення ним витрат на оплату правничої допомоги в даній справі у сумі 305 254,72 грн.

Оскільки договором погоджено оплату адвокатських послуг у двох формах: фіксованому розмірі (процентне співвідношення між стягнутою судом сумою) та погодинна оплата (100 Євро за годину роботи адвоката та 50 євро за годину роботи юриста), але позивач просить стягнути лише гонорар у фіксованому розмірі (5% від задоволеної судом суми), позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Схожа правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Відповідач не скористався правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 зробив висновок, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією, спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, тому подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Таким чином, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача в сумі 110 000,00 грн.

В іншій же частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву представника "ГС-Трейдинг" про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" (61057, Харківська обл., місто Харків, майдан Конституції, будинок 21, офіс 6, ) - 110 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 04.12.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка