ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. м. Київ Справа № 911/2460/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, село Гора, вулиця Бориспіль-7, код: 20572069)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бф Енд Гх Тревел Рітейл ЛТД»(08343, Київська обл., Бориспільський р-н, село Мартусівка, вул. Промислова, будинок 70, код: 36953886)

про стягнення 629700 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Рабченюк Л.П.;

від відповідача: Гаврин Д.В.;

І. Зміст позовних вимог.

Засобами підсистеми «Електронний суд» представником державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі позивач) 16.09.2024 сформовано позовну заяву про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бф Енд Гх Тревел Рітейл ЛТД» (надалі відповідач) штрафу за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-27 від 09.09.2014 в розмірі 629700 гривень;

- зобов`язання відповідача виконати зобов`язання встановлені у п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору, а саме: надати довідки про чистий дохід отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року.

Узагальнені аргументи позивача:

- на підставі договору оренди № 1576 індивідуально визначеного (нерухомого) майна (надалі Договір оренди), укладеного 11.06.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (надалі - орендодавець/РВ ФДМУ) та відповідачем, останньому було передано у користування частину приміщення на третьому поверсі термінала «D», Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - орендоване майно), на виконання умов якого 09.09.2014 позивачем та відповідачем укладено Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-27 від 09.09.2014 (надалі Договір);

- за умовами Договору (п. 5 Таблиці 1 п.п. 1.1.1.) позивач, як балансоутримувач надає, а відповідач отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі;

- задля проведення розрахунків за надані послуги відповідач щомісячно мав надавати позивачу довідки про чистий дохід, на підставі яких позивач міг здійснювати відповідні нарахування;

- втім відповідач свого обов`язку, починаючи з лютого 2022 року щодо надання довідок не виконував, що стало підставою для виставлення позивачем у серпні 2023 року рахунку на сплату штрафних санкцій;

- систематичне, довготривале (у період лютий 2022вересень 2023) порушення відповідачем взятого на себе зобов`язання щодо надання довідок, спричиняє неможливість розрахувати позивачу вартість наданої послуги, визначеної п. 5 Таблиці № 1 п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору та, як наслідок, відповідач не сплачує позивачу вартість наданої/отриманої у спірний період послуги, чим завдає збитків позивачу, який є підприємством державного сектору економіки, у вигляді неодержаного останнім прибутку;

- у серпні 2023 року відповідачем було надано довідки, проте вони не містили відомостей про чистий дохід, а містили лише загальну інформацію про те, що відповідач із початком повномасштабного вторгнення на територію України господарську діяльність в аеропорту не здійснює та дохід не отримує;

- позивач вважає, що факт нездійснення господарської діяльності в орендованому приміщенні не звільняє відповідача від обов`язку надавати довідки про чистий дохід, у строк встановлений Договором, навіть якщо такий дохід дорівнює нулю чи має від`ємне значення, про що має бути прямо зазначено у тих довідкам;

- від моменту запровадження воєнного стану і по теперішній час жодним нормативним актом не встановлена заборона на використання орендарем орендованого майна за цільовим призначенням, не встановлена заборона для доступу до орендованого майна на території ДП МА «Бориспіль», не встановлена заборона на ведення господарської діяльності в орендованому приміщенні, не звільнено орендарів від виконання господарських зобов`язань, від штрафних санкцій, сторонами будь-яких змін до Договору, які б слугували підставою для виконання Договору в іншому порядку або на інших умовах, не вносилось;

- рішеннями Господарського суду Київської області від 02.09.2021 у справі № 911/1412/21, від 14.06.2022 у справі № 911/3457/21, та від 16.03.2023 у справі № 911/2241/22 вже було встановлено примусовий обов`язок відповідача надати довідки про чистий дохід, зокрема за 2020, 2021 та 2022 (до лютого) роки. Та в зазначених судових рішеннях суди виснували, що відповідач неналежним чином виконував договірні зобов`язання, надаючи листи без зазначення в них суми чистого доходу, що, на думку позивача, свідчить про послідовність та систематичність у питанні ненадання довідок про чистий дохід та унеможливлення таким чином, здійснення позивачем нарахувань за Договором.

Узагальнені аргументи відповідача:

- головною передумовою для підготовки та надання відповідачем довідки про чистий дохід є здійснення продажу товарів, тобто здійснення торгово-господарської діяльності шляхом використання орендованого приміщення згідно цільового призначення відповідно до умов Договору оренди;

- проте, у зв`язку із широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану, припиненням функціонування Міжнародного аеропорту «Бориспіль» відповідач, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність в орендованому приміщенні;

- підпунктом 4-2) пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» від 27.05.2022 № 634 установлено, що за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24 лютого 2022 року і до моменту відновлення авіаційної діяльності таких аеропортів;

- це спростовує твердження позивача про неможливість розрахувати вартість наданої відповідачу у період лютий 2022-вересень 2023 років послуги, визначеної п. 5 Таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору оскільки орендна плата за користування орендованим приміщенням є також однією із складових, згідно з якою визначається щомісячна плата за надання послуг, передбачених Договором та позивач не міг використовувати для розрахунку нульовий розмір орендної плати;

- за умови відсутності у відповідача доходу (виручки від продажу товарів) внаслідок невикористання орендованого приміщення, та у зв`язку із звільненням відповідно до постанови КМ України № 634 від орендної плати, позивач не міг розраховувати на отримання відповідного доходу шляхом сплати відповідачем орендної плати та плати за послуги, визначені Договором;

- в разі відсутності доходу від продажу товарів з огляду на припинення функціонування Міжнародного аеропорту «Бориспіль» та тимчасове закриття повітряного пункту пропуску через державний кордон «Бориспіль» внаслідок військової агресії та запровадження військового стану, відповідач не повинен подавати довідки про чистий дохід з показником 0 (нуль), оскільки, головною передумовою для підготовки та надання відповідачем відповідно до положень п. 5 Таблиці № 1 Договору довідки є здійснення продажу товарів;

- Договір не передбачає обов`язку відповідача надання довідок про чистий дохід за період не здійснення господарської/торговельної діяльності в орендованому приміщенні з показником 0 (нуль);

- вимога позивача щодо подання довідок про чистий дохід за відповідні періоди з показником 0 (нуль), є суто формальною, яка не впливає на права та обов`язки сторін за Договором, та на належне виконання сторонами своїх обов`язків;

- договором не передбачено затвердженої сторонами форми довідки про чистий дохід, а також обов`язкових реквізитів, які повинні містити така довідка;

- відповідач надав довідки за вказаний у позові період з березня 2022 року по вересень 2023 року, а, відтак, відповідний обов`язок відповідачем виконаний. Зокрема відповідач повідомив позивача про факт запровадження воєнного стану, про настання форс-мажорних обставин, про призупинення роботи аеропорту, про звільнення орендарів від орендної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 634 та оскільки Договором не узгоджено конкретної форми довідок про чистий дохід, вимога позивача про надання інших, відмінних від наданих довідок, має бути розцінена як зловживання правом на отримання таких довідок;

- відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, проте розрахунок суми штрафу, доданий до позовної заяви, являється невірним, оскільки містить нарахування понад шестимісячний строк, а довідки за липень 2023р. вересень 2023 подані своєчасно;

- посилання позивача на судові рішення у справах № 911/1412/21, № 911/3457/21 та № 911/2241/22, не можуть братись до уваги оскільки згідно цих рішень відповідача зобов`язано надати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованих приміщеннях, за періоди, протягом яких відповідач здійснював торгівельну діяльність та отримував дохід від продажу товарів, коли як в межах цієї справи спірними є періоди, протягом яких відповідач не користувався орендованим приміщенням, не здійснював торгівельної діяльність, не отримував дохід.

ІІ. Рух справи.

Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання та ухвалою суду від 06.10.2024 за клопотанням представника відповідача розгляд справи був призначений в судовому засіданні із повідомлення учасників справи.

Засобами системи «Електронний суд» 04.10.2024 відповідачем було сформовано відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення розміру штрафу та 07.10.2024 заяву про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін.

08.10.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано відповідь на відзив та заперечення проти клопотання про зменшення розміру штрафу.

Відповідачем в системі «Електронний суд» 24.10.2024 сформовано заперечення на відповідь на відзив, 25.10.2024 позивачем сформовано клопотання про долучення доказів та 29.10.2024 сформовано письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 27.11.2024 представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні 27.11.2024 після виходу з нарадчої кімнати судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Факти та обставини, встановлені судом.

На підставі Договору оренди відповідачу передано у користування частину приміщення № 3.3.10, частина приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі термінала «D», загальною площею 68,7 кв. м., яке розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (п. 1.1. Договору оренди).

Відповідно до п. 1.2. Договору оренди майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі.

Наразі зазначений Договір оренди є чинним.

09.09.2014 позивачем, як балансоутримувачем орендованого майна та відповідачем укладено Договір, підпунктом 1.1.1 пункту 1.1 якого встановлено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1 (п. 1 - п. 5) цього договору, а саме: забезпечення теплом (теплова енергія), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, сплата за які визначається від обсягу наданих послуг в місяць з урахуванням встановленої оплати за одиницю вимірювання щодо кожного виду послуг (п.п. 1-4 таблиці 1).

Пунктом 5 таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору передбачено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно Договору оренди. Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: Чистий дохід орендаря х 18% - орендна плата.

Відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору відповідач зобов`язується, щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач несе відповідальність за вчасне надання Довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Пунктом 4.3 ст. 4 Договору встановлено, що в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 100,00 грн без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Договір наразі є чинним.

Відповідач в період лютий 2022-вересень 2023 років довідки про чистий дохід не надавав.

Керуючись п.п. 4.3. п. 4 Договору позивач виставив відповідачу рахунки фактури про сплату штрафу за ненадання Довідок про чистий дохід за загальну суму 629700,00 гривень за період лютий 2022 вересень 2023 років, а саме: № 897/770 від 18.08.2023 за період лютий 2022 червень 2023 років (по 16.08.2023) на суму 466200,00 гривень; № 897/1240 від 09.11.2023 за період 17.08.2023-09.11.2023 на суму 163500,00 гривень. Рахунок-фактура № 897/770 від 18.08.2023 направлений позивачем на адресу відповідача 04.09.2023, а рахунок № 897/1240 від 09.11.2023 направлений 24.01.2024.

Отже, позивач вперше сформулював свою незгоду із ненаданням відповідачем довідок про чистий дохід за розглядуваний період у серпні 2023 року та у вересні 2023 року направив рахунок на сплату штрафних санкцій.

17.08.2023 на адресу позивача надійшли листи-довідки відповідача №№ 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238 від 07.08.2023; 05.09.2023 надійшла довідка № 298 від 29.08.2023; 08.09.2023 надійшла довідка № 306 від 29.08.2023; 06.10.2023 надійшла довідка № 342 від 05.10.2023.

Зазначені довідки не містять відомостей про чистий дохід, проте містять інформацію про нездійснення діяльності відповідача у орендованому приміщенні у зв`язку із припиненням діяльності позивача із початком повномасштабного вторгнення на територію України.

25.01.2024 позивачем було направлено відповідачу засобами електронного зв`язку лист від 24.01.2024 № 03-22-45 Щодо надання інформації, в якому було зазначено, що надані довідки не можна вважати Довідками про чистий дохід та приймати в якості належного виконання умов Договору, у зв`язку з тим, що вони не містять вичерпної інформації про чистий дохід, а носять лише інформативний характер.

Окрім того, у вищезазначеному листі проінформовано відповідача, що можливість виконання обов`язку, передбаченого п.п 2.2.2 п. 2.2 розділу 2 Договору не ставиться в залежність від відсутності чистого доходу та нульового/від`ємного показника його розміру. Тобто така обставина, як не проведення господарської діяльності в орендованому приміщенні не звільняє орендаря від обов`язку скласти та надати позивачу Довідку із занесенням до неї розміру чистого доходу, в тому числі нульового.

Указом Президента України №64/2022 із 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України. У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні товариство, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність в орендованому приміщенні за прямим призначенням розміщення та експлуатація ресторану без нічного режиму роботи.

За власним повідомленням ДП МА «Бориспіль», розміщеним на його офіційному вебсайті Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не функціонує з 24.02.2022.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Спірним в межах розглядуваної справи є те, чи має відповідач надавати довідки про чистий дохід за період коли ним внаслідок закриття повітряного простору України, припинення здійснення аеропортом «Бориспіль» авіаційної діяльності, не здійснюється торгівельна діяльність в орендованому приміщенні, про що позивачу достеменно відомо та чи має у таких довідках, за таких обставин, зазначатися про чистий дохід у розмірі « 0» гривень.

IV. Оцінка та висновки суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами Договору, зокрема згідно п. 5 таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору передбачено, що позивач надає послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

За надання цих послуг встановлена щомісячна плата в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно Договору оренди. Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: Чистий дохід орендаря х 18% - орендна плата.

Спір в цій справі виник саме стосовно послуг, визначених п. 5 таблиці 1, розрахунок вартості яких залежить від розміру чистого доходу відповідача, який він отримав від здійснення діяльності магазину безмитної торгівлі в орендованому приміщенні та становить 18% такого чистого доходу за мінусом розміру орендної плати.

Для розрахунку вартості таких послуг відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору відповідач мав, щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач несе відповідальність за вчасне надання Довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Невиконання відповідачем зобов`язань з надання довідок про чистий дохід протягом лютого 2022-вересеня 2023 стало приводом для звернення до суду із розглядуваним позовом про стягнення штрафу за ненадання таких довідок та про спонукання відповідача виконати зобов`язання щодо надання довідок за вказаний період.

За змістом ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Звертаючись до суду, позивач має обґрунтувати в чому полягає порушення його суб`єктивного права чи охоронюваного інтересу, а суд має встановити чи дійсно позивачу належить те суб`єктивне право чи інтерес, які він просить захистити в суді, чи дійсно вони порушені відповідачем та чи призведе, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права чи інтересу до ефективного його/їх захисту.

У якості свого основного аргументу наявності суб`єктивного майнового права, яке підлягає судовому захисту позивач посилається на те, що ненадання відповідачем довідок про чистий дохід протягом лютого 2022-вересня 2023 років позбавило позивача можливості здійснити нарахування платежів, які він мав отримати від відповідача згідно п. 5 таблиці 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору та відповідно, відповідач не здійснював оплату таких платежів протягом зазначеного періоду, чим завдає збитків позивачу, який є підприємством державного сектору економіки, у вигляді неодержаного останнім прибутку.

Якщо не зважати на період за який позивач просить зобов`язати надати довідки та стягнути штрафні санкції то спираючись на положення Договору, зокрема змісту Таблиці 1, п.п. 2.2.2, 4.3. суд вважає, що оскільки сторонами в Договорі визначено, що вартість послуг позивача встановлено у розмірі 18% саме від чистого доходу відповідача, останній, у разі здійснення діяльності в орендованому приміщенні, зобов`язаний надавати довідки про чистий дохід та у разі ненадання довідки позивач має право, як вимагати виконання цього зобов`язання в судовому порядку, так і вимагати стягнення штрафу за невиконання цього обов`язку.

Адже в такому випадку взаємопов`язаність можливості реалізації майнового права позивача на отримання від відповідача плати за визначені сторонами послуги прямо залежить від отримання таких довідок.

Проте, період, за який, як стверджує позивач, відповідач не виконав зобов`язання з надання довідок про чистий дохід припадає на початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (лютий 2022- вересень 2023) і конкуруючі позиції сторін полягають в тому, чи вплинув початок такого вторгнення та його тривання на виконання обов`язку відповідача щодо надання довідки про чистий дохід.

Як встановлено судом, починаючи з 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан, було закрито повітряний простір України та пункт пропуску через державний кордон «Бориспіль», аеропорт «Бориспіль» припинив здійснення авіаційної діяльності, зокрема щодо надання послуг з обслуговування літаків цивільної авіації та пасажирів на його території.

Як вже зазначалося предметом діяльності відповідача в аеропорту в орендованому приміщенні є розміщення та функціонування магазину безмитної торгівлі.

Згідно із ст. 420 Митного кодексу України магазин безмитної торгівлі це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі.

Магазини безмитної торгівлі здійснюють продаж товарів громадянам, які виїжджають за межі митної території України, а також пасажирам міжнародних рейсів, які виконуються повітряними та водними транспортними засобами комерційного призначення, що експлуатуються резидентами. Реалізація магазинами безмитної торгівлі товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі, підприємствам забороняється.

Сторонами в п. 5. Таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору узгоджено, що чистим доходом орендаря є саме виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні.

Проте, очевидним є факт, що припинення будь-якої діяльності з обслуговування літаків та пасажирів в аеропорту, починаючи з 24.02.2022 автоматично призвело до припинення і торгівельної діяльності відповідача у орендованому приміщенні та, відповідно, будь-якої виручки, доходу від здійснення торгівельної діяльності магазину безмитної торгівлі відповідач отримувати не міг.

Отже, надання довідок про чистий дохід, за умови відсутності діяльності в орендованому приміщенні, позбавлене будь-якого господарського змісту та відповідач правомірно міг вважати, що із початком повномасштабного вторгнення та припиненням діяльності магазину в аеропорту, він може не надавати довідки про чистий дохід від нездійснюваної діяльності, покладаючись на розуміння позивачем очевидної безпредметності такої довідки та його обізнаність про те, що будь-який дохід відповідач від діяльності магазину не отримує.

Позивач обставини припинення здійснення відповідачем торгівельної діяльності в орендованому приміщенні не спростовує, проте вважає, що довідка про чистий прибуток у такому разі має надаватися із показником « 0 гривень».

Проте суду не зрозуміло, а позивачем не доведено та не обґрунтовано, яке право позивача чи його охоронюваний законом інтерес забезпечуватиметься наданням довідки «про чистий прибуток» із нульовим показником. Адже за відсутності діяльності в орендованому приміщенні та, відповідно, відсутності доходу від такої діяльності, виключається будь-яке нарахування платежів за послуги згідно п. 5. Таблиці 1 п.п. 1.1.1. Договору, адже таке нарахування можливе лише за наявності позитивного значення доходу відповідача від діяльності в орендованому приміщенні.

З огляду на визначену сторонами в п. 5 таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору формулу, за якою щомісячна сплата розраховується шляхом множення чистого доходу орендаря на 18% із відніманням розміру орендної плати, нарахування вартості послуг здійснюється саме від розміру доходу та у разі його відсутності, коли він дорівнює нулю, у позивача не виникає жодний майнових інтересів, адже 18% від «нульового» розміру чистого доходу, завжди складатиме « 0» гривень.

Таким чином, з огляду на не спростований позивачем факт припинення торгівельної діяльності відповідача у орендованому приміщенні, ненадання довідки про чистий дохід за період лютий 2022-вересень 2023 років на майнові інтереси позивача жодним чином не впливає, а його твердження про те, що ненадання таких довідок обмежує позивача у можливості здійснити розрахунок вартості послуг та виставити їх до оплати відповідачу є вочевидь необґрунтованими.

З тих же мотивів є безпідставними та необґрунтованими твердження позивача про те, що ненадання відповідачем довідок та несплата послуг завдає позивачу, який є підприємством державного сектору економіки, збитків у вигляді не одержання останнім прибутку.

Відповідно до ст.ст. 3, 14 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Діючи добросовісно та розумно, відповідач, із початком повномасштабного вторгнення та припиненням здійснення торгівельної діяльності в аеропорту, спираючись на обізнаність позивача про зазначені обставини, міг не подавати довідки про чистий дохід протягом лютого 2022-вересня 2023 років розраховуючи на розумну поведінку позивача, який знаючи про нездійснення діяльності магазину безмитної торгівлі та відсутність будь-якого пасажиропотоку в аеропорту не вимагатиме надання беззмістовних довідок чи штрафу за їх ненадання.

Серед іншого, судом вбачається, що позивач свідомо використовує положення Договору, яке сторонами визначено з метою забезпечення дійсного господарського зобов`язання з надання довідки про чистий прибуток, коли від неї залежать відповідні нарахування, з метою отримання невиправданого прибутку від самого нарахування штрафу, хоча вже сталим є розуміння того, що неустойка не може використовуватися з метою отримання прибутку, бо це суперечить самій її сутності.

Метою неустойки є забезпечення виконання господарського зобов`язання, зобов`язання яке має господарський зміст. Зобов`язання від якого залежатиме реалізація прав та інтересів іншої сторони, для якої договором встановлено забезпечення неустойкою.

Встановлення неустойки за ненадання довідки про чистий дохід встановлено в Договорі з метою забезпечення інтересів позивача, який на підставі цієї довідки має провести розрахунок вартості послуг, що підлягають оплаті відповідачем, зокрема згідно п. 5 Таблиці 1 Договору.

Тобто встановлення неустойки мало убезпечити позивача від неотримання плати на відшкодування витрат через ненадання відповідачем такої довідки та слугувати мірою забезпечення виконання відповідачем його зобов`язань в частині надання довідок.

З огляду на це, вимога про надання довідок за розглядуваний період носить невиправдано формальний характер, а вимога про сплату неустойки за їх ненадання є безпідставною спробою отримати дохід за невиконання беззмістовного зобов`язання, що має ознаки зловживання правом з боку позивача.

Суд також враховує, що позивач жодного разу не висував до відповідача вимогу про надання довідок із нульовим показником аж до 04.09.2023, коли він вперше виставив рахунок про сплату штрафних санкцій. Тобто не вимогу про надання довідок, а саме рахунок на сплату штрафних санкцій.

Тобто позивач не переслідував мету отримати саме довідки про чистий дохід, а бажав отримати лише штрафні санкції за невиконання зобов`язання, яке для нього фактично не мало жодного економічного чи будь-якого іншого змісту чи інтересу.

Коли б позивач бажав отримати саме довідки та розуміючи, що відповідач може помилково вважати відсутнім у нього обов`язку їх надавати у зв`язку із припиненням діяльності в орендованому приміщенні, спираючись на загально визнані правила ділової практики, загально визнані правила поведінки сторін договору, мав би якомога швидше від моменту коли він мав отримати таку довідку, в даному випадку з березня 2022 звернутися до відповідача із вимогою їх надавати незалежно від здійснення діяльності в магазині.

Це дало б відповідачу можливість відкоригувати свою поведінку та убезпечитися від негативних наслідків у вигляді вимоги про сплату штрафних санкцій та надати довідки про чистий дохід навіть за відсутності доходу.

Проте сама поведінка позивача сприяла виникненню спору, адже не вимагаючи надання довідки, та направлення відповідачу лише у вересні 2023 року вимоги про сплату штрафних санкцій за їх ненадання за період лютий 2022-серпень 2023 років, така поведінка позивача вочевидь не може бути сприйнята судом як, добросовісна, передбачувана та розумна.

Ба більше, коли відповідач надав довідки, в яких зазначив загальновідому інформацію про те, що будь-яка діяльність об`єктів торгівлі із початком вторгнення російської федерації в аеропорту «Бориспіль» не здійснюється, позивач зажадав отримання довідок, в яких було б зазначено саме про нульовий показник чистого доходу. При цьому у своєму листі позивач також не обґрунтував чим саме обумовлена його така вимога, для якої мети позивач вимагає довідки із таким змістом.

Суд також враховує, що Договір не містять чіткого опису змісту таких довідок, їх форми, не визначено порядок поведінки сторін на випадок припинення здійснення торгівельної діяльності з підстав, що не залежать від відповідача.

При цьому, суд вже прийшов до висновку про цілком виправдане розуміння відповідача відсутності у нього обов`язку надавати довідки про відсутність доходу за відомий позивачу період нездійснення в приміщенні торгівельної діяльності, отже тлумачення позивачем обов`язку надавати довідки про чистий дохід із нульовим показником є надто вільним та непередбачуваним для відповідача.

За відсутності умов договору про порядок надання довідок за період коли діяльність в орендованому приміщенні не здійснюється, інтерпретація положень договору, що визначені ними для загального порядку здійснення господарської діяльності у звичайних умовах не є застосовними для випадку припинення здійснення торгівельної діяльності внаслідок припинення звичайної роботи самого аеропорту та позивач мав би ініціювати відповідні зміни до Договору із метою конкретизації відповідних положень таким чином, щоб вони були зрозумілі для обох сторін не порушуючи балансу інтересів між ними.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно ч. 3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Встановивши, що позивач діяв всупереч принципам добросовісності та розумності, зловживаючи своїм правом його вимоги як про спонукання відповідача до надання довідок за лютий 2022-вересень 2023 років, так і про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на судові рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2021 у справі № 911/1412/21, від 14.06.2022 у справі № 911/3457/21, та від 16.03.2023 у справі № 911/2241/22, а також на висновки Верховного Суду, що викладено у постанові від 01.06.2023 у справі № 911/813/22 в яких суди виснували про неналежне виконання відповідачем обов`язку із надання довідок про чистий дохід та спонукали відповідача надати такі довідки за 2020, 2021 та 2022 (до лютого) судом враховано, але висновків суду не спростовують.

Позивач, спираючись на висновки судів у зазначених справах неодноразово посилався на те, що відповідач і до повномасштабного вторгнення ухилявся від надання довідок чи не зазначав в них відомості про чистий дохід, проте такі посилання не мають значення для розглядуваного періоду.

Суд вже зазначив, що погоджується із позивачем стосовно того, що відповідач зазвичай зобов`язаний подавати довідки про чистий дохід отриманий саме від діяльності в орендованих приміщеннях, жодним чином не приховуючи інформацію про це і якщо він допускав такі порушення умов договору та змісту його зобов`язання за Договором в цій частині, він мав нести за це відповідальність та міг бути в судовому порядку примушений надати відповідні довідки.

Проте його попередня неправомірна поведінка, якщо вона мала місце, не може впливати на кваліфікацію його дій у період часу починаючи з лютого 2022 року та вважатися автоматично неправомірною лише тому, що і у попередні періоди він допускав аналогічні господарські правопорушення. Тобто характер правовідносин сторін, що існував між сторонами до лютого 2022 року, зокрема і судові спори між цими ж сторонами у цей період не є релевантними для оцінки підставності позовних вимог в межах цієї справи.

На відміну від обставин згаданих вище справ, у цій справі, позивач, відверто ігнорує очевидні факти, які не потребують доказування, зокрема, що магазин безмитної торгівлі не працює та не може працювати, дохід будь-якого магазину формується за рахунок відвідування його покупцями, відповідно позивач не може заперечувати факт відсутності у відповідача чистого чи якогось іншого доходу від діяльності саме магазину безмитної торгівлі.

Відсутність виручки у магазині безмитної торгівлі свідчить про безпредметність довідки про чистий дохід, адже позивачу достеменно відомо, що жодного доходу відповідач в орендованому приміщенні з лютого 2022 року не отримує та оскільки саме позивач здійснює операційну та управлінську діяльність в аеропорту про зазначені обставини не може не знати, а знаючи про них заявляє завідомо безпідставні позовні вимоги про стягнення штрафу за невиконання безпредметного зобов`язання, використовуючи неустойку, як спосіб отримання доходу.

Суд також вважає абсолютно безпідставним посилання позивача на відсутність на період воєнного стану законодавчих обмежень на користування орендованим майном в аеропортах, відсутність перешкод у доступі до цих приміщень, адже отримання доходу від діяльності в орендованому приміщенні, залежить не від можливості фізичного доступу працівників відповідача до орендованих приміщень, а від можливості здійснення в ньому діяльності, визначеної п. 1.2. Договору оренди діяльність магазину безмитної торгівлі.

Інші доводи та аргументи сторін судом враховано проте висновків суду не спростовують та окремої оцінки суду не потребують.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу витрати позивача на оплату судового збору покладаються на позивача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2024.

Суддя Р.М. Колесник