СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
03 грудня 2024 року м. Харків Справа № 922/1674/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.,
за участі секретаря судового засідання Фурсової А.М.,
за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Потаскаєвої Юлії Станіславівни (вх.№2250) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.09.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 у справі №922/1674/24
до фізичної особи-підприємця Потаскаєвої Юлії Станіславівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Потаскаєвої Юлії Станіславівни залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 04.09.2024 у справі №922/1674/24 залишено без змін, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 у справі №922/1674/24 залишено без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 призначено розгляд заяви представника Радгоспробкоопу «Безлюдівський» адвоката Бородіної Євгенії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1674/24 на 03.12.2024, встановлено фізичній особі-підприємцю Потаскаєвій Юлії Станіславівні строк для надання заперечень щодо заяви Радгоспробкоопу «Безлюдівський» про ухвалення додаткового рішення до 28.11.2024.
27.11.2024 від представника фізичної особи-підприємця Потаскаєвої Юлії Станіславівни надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в якому міститься клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У поданих запереченнях заявник просить відмовити у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/1674/24 в повному обсязі; у разі прийняття судом в якості доказів понесення витрат на правничу допомогу надані позивачем документи, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та визначити розмір таких витрат у загальній сумі 2000,00 грн; проти розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача та представника відповідача не заперечує.
У судовому засіданні представник позивача підтримала подану заяву про ухвалення додаткового рішення та просила її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
Розглянувши заяву представника Радгоспробкоопу «Безлюдівський» адвоката Бородіної Євгенії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає таке.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Колегія суддів враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Колегія суддів зазначає, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
З наданих документів вбачається, що Радгоспробкооп «Безлюдівський» та Адвокатське бюро «Ободовської Наталі» уклали договір про надання правової допомоги №07/09/2023 від 07.09.2023, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до п. 1.3. договору за довіреністю від імені клієнта мають право діяти помічники адвоката Ободовської Наталі Сергіївни та інші співробітники Адвокатського бюро, які мають право виконувати всі обов`язки Адвокатського бюро, за винятком тих, які відповідно до законодавства України, можуть надаватись лише адвокатом.
Відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. договору Адвокатське бюро, на підставі звернень клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги: представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді, а також в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності під час розгляду правових спорів.
Правову допомогу, що надається Адвокатським бюро, клієнт оплачує в національній валюті України гривні, шляхом переказу суми на рахунок Адвокатського бюро (п.4.1. договору).
Пунктом 4.2. договору визначено, що сума, яка підлягає сплаті клієнтом визначається відповідно до акту наданих послуг. Клієнт оплачує фактично надані Адвокатським бюро послуги у розмірі, що зазначається в акті наданих послуг.
Факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується актом наданих послуг. Адвокатське бюро після фактичного надання належної правової допомоги, що передбачена предметом даного договору готує і надає (відправляє) клієнту будь-яким не забороненим законодавством засобом зв`язку акт наданих послуг. При цьому сторони домовилися, що акт може складатися за будь-який період часу та включати в себе всі послуги, які були надані клієнту протягом відповідного періоду часу. Акт наданих послуг підписується представником кожної зі сторін. В акті наданих послуг вказується загальна вартість наданої Адвокатським бюро правової допомоги. Клієнт зобов`язаний підписати акт наданих послуг не пізніше наступного дня, після його отримання від Адвокатського бюро (п. 4.3. договору).
Відповідно до п. 7.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків, до повного виконання зобов`язань за ним.
- участь представника в судовому засіданні в суді другої інстанції 19.11.2024 - 3000,00 грн.
Дослідивши подані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведений перелік робіт у акті наданих послуг відповідає положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо видів адвокатської діяльності, змісту договору про надання правової допомоги та матеріалам даної справи, якими підтверджується участь адвоката Бородіної Євгенії Анатоліївни у розгляді справи та складенні відповідного процесуального документу - відзиву на апеляційну скаргу.
Доводи відповідача, що долучені позивачем на підтвердження наданих послуг докази не містять чіткого визначення, що дані послуги відносяться до справи №922/1674/24, є необґрунтованими, з огляду на те, що вказаний та наданий перелік послуг підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу, представник відповідача зазначає про невідповідність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу вимогам, встановленим ст. 126, 129 ГПК України, що є підставою для відмови у стягненні таких витрат у заявленому розмірі на користь позивача (або щонайменше у зменшенні таких витрат). На думку відповідача, розмір вказаних витрат є завищеним, зважаючи на зміст та обсяг відзиву на апеляційну скаргу, а також загальний розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які вже вирішено компенсувати позивачу. Так, відповідач зазначає, що представником позивача не вказано час, який був витрачений на складання відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим важко оцінити співмірність такої вартості правничої допомоги. На думку відповідача, вказані витрати підлягають зменшенню, оскільки розмір таких витрат є завищеним та неспівмірним зі складністю справи. Так, витрати на складення відзиву на апеляційну скаргу є більш ніж вдвічі більшими ніж на складання позовної заяви, при цьому відзив на апеляційну скаргу не містив жодних нових даних та являє собою копіювання тез із документів, що подавалися представником позивача у суді першої інстанції. Разом з тим, розмір витрат на участь представника в судовому засіданні в суді другої інстанції 19.11.2024 у розмірі 3000,00 грн є неспівмірним з аналогічними витратами за участь у судових засіданнях у суді першої інстанції (було визначено 2500,00 грн), а також розмір таких витрат є завищеним, зважаючи на складність справи, а вказане судове засідання тривало незначний час.
За твердженням відповідача, надані позивачем докази на понесення витрат на правничу допомогу не є належними доказами на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, оскільки ані договір, ані акт не містять даних про те, що послуги надавалися саме в рамках розгляду апеляційної скарги у справі №922/1674/24 (в жодному з наданих документів на підтвердження понесення витрат не вказано ані складу сторін та предмету позову, ані номеру справи).
Колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, погоджується із доводами представника відповідача про те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126, 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. Колегія суддів зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.
Тому, в даному випадку при визначенні розміру відшкодування оплати послуг адвоката колегія суддів вважає не у повній мірі доречним застосування критерію співрозмірності його до ціни позову.
Суд апеляційної інстанції враховує, що в суді першої інстанції інтереси позивача також представляла адвокат Бородіна Євгенія Анатоліївна, яка, зокрема, надавала послуги по складанню проекту позовної заяви та відповіді на відзив у даній справі, що було встановлено додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 10.09.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2024.
Як було зазначено, вартість відповідних послуг (складання позову і відповіді на відзив) була погоджена в договорі про надання правової допомоги №07/09/2023 від 07.09.2023 у розмірі 6000,00 грн кожна.
Відтак, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на послуги адвоката по складенню відзиву на апеляційну скаргу у справі №922/1674/24, які підлягають до відшкодування, до 6000,00 грн.
Щодо розміру вартості послуги за участь у судовому засіданні, суд звертає увагу, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Тому такі стадії, як прибуття до суду чи інших установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
З урахуванням викладеного та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, виходячи з критерію реальності, співмірності та розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України,
В іншій частині заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 05.12.2024.
Головуючий суддя О.О. Крестьянінов
Суддя Л.М. Здоровко
Суддя О.А. Пуль