ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3372/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

прокурор: Масенко А.О.;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Криворізької південної окружної прокуратури, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в інтересах держави в особі

позивача-1: Широківської селищної ради, смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області;

позивача-2: Виконавчого комітету Широківської селищної ради, смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області

до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Жашків Черкаської області

про визнання недійсним договору, стягнення 420 000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Криворізької південної окружної прокуратури через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Широківської селищної ради та Виконавчого комітету Широківської селищної ради до фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсним договір про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023, укладений між Виконавчим комітетом Широківської селищної ради та фізичною особою ОСОБА_1 ;

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Широківської селищної ради отримані кошти за договором № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 у сумі 420000,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору прокурор просить стягнути з відповідачa на користь його платника Дніпропетровської обласної прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що за договором про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 (далі спірний договір) реалізовано товар, а саме колісний транспортний засіб (трал напівпричіп спеціалізований низькорамний, який був у використанні) Goldhofer STZ 4-43/80, який не відповідає умовам договору.

Закупівля товару за спірним договором відбулася внаслідок фактичної фальсифікації документів та введення в оману покупця щодо якісних характеристик транспортного засобу, який безпосередньо використовуватиметься ЗСУ для протидії збройній агресії РФ, що ставить під загрозу ефективність заходів щодо забезпечення обороноздатності держави та збереження життя і здоров`я військовослужбовців ЗСУ, які використовують відповідний транспортний засіб.

Указане прокурор вважає свідченням порушення відповідачем вимог чинного законодавства, а також принципів здійснення публічних закупівель, зокрема максимальної економії, ефективності, запобігання корупційним діям і зловживанням, що призводить до нераціонального та неефективного витрачання бюджетних коштів, та, як наслідок, порушує економічні інтереси держави.

Тож, на думку прокурора, договір про закупівлю за державні кошти № 13/12/2023-1 від 14.12.2023, укладений з умислу відповідача, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, а отримані відповідачем за спірним договором кошти підлягають поверненню іншій стороні.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

На виконання частин третьої, четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Криворізькою південною окружною прокуратурою на адресу Широківської селищної ради та виконавчого комітету Широківської селищної ради були надіслані повідомлення про встановлені порушення вимог чинного законодавства, в якому також висловлено прохання надати інформацію щодо усунення зазначених порушень або намірів вжиття таких заходів, зокрема, шляхом проведення претензійно- позовної роботи (листи № 57-2399ВИХ-24 від 21.03.2024, № 57-2935ВИХ-24 від 08.04.2024) (а.с. 26-27, 55-56 том 1).

Однак, у відповідях на зазначені листи головою Широківської селищної ради повідомлено, що подання позову до суду не планується у зв`язку з відсутністю планових асигнувань для сплати судового збору та вилученням матеріалів слідчим СВ ВП № 6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (лист № 423/12-25 від 29.03.2024, лист № 493/12-25 від 10.04.2024) (а.с. 59 том 1).

Тобто, з боку уповноважених органів допущено нездійснення відповідного захисту інтересів держави.

Листами № 57-5536ВИХ-24 від 08.07.2024, № 57-5538ВИХ-24 від 08.07.2024 Криворізька південна окружна прокуратура повідомила Широківську селищну раду та виконавчий комітет Широківської селищної ради про пред`явлення позову про визнання недійсними договору на публічну закупівлю та стягнення з Уросової Лідії Костянтинівни коштів у сумі 420000,00 грн (а.с. 28, 47 том 1).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

02.09.2024 представник відповідача адвокат Хархан О.В. подала відзив на позов, за змістом якого відповідач позовних вимог не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Заперечення відповідача проти позовних вимог обґрунтовані наступним.

Договір про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023, яким прокуратура обґрунтовує виникнення між сторонами правовідносин, та який просить визнати недійсним, укладений між Виконавчим комітетом Широківської селищної ради та фізичною особою Уросовою Лідією Костянтинівною без зазначення статусу фізичної особи-підприємця.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Уросова Лідія Костянтинівна з 05.11.2007 здійснює підприємницьку діяльність, яка в установленому законом порядку не припинена.

Договір про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 укладено після набуття відповідачем статусу фізичної особи-підприємця.

Крім того, до позовної заяви прокуратура додає такий доказ як витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.07.2024, в якому зазначається, що Уросова Лідія Костянтинівна є фізичною особою-підприємцем. У самій позовній заяві вказує, що Уросова Лідія Костянтинівна є фізичною осібою-підприємцем.

Щодо обгрунтування позовних вимог посиланням на статтю 228 Цивільного кодексу України відповідач зазначає, що прокурором у позовній заяві не доведено наявності обставин, які є підставами для визнання недійсним оспорюваного договору згідно з цією нормою закону.

Позовна заява подана прокурором в інтересах держави в особі Широківської селищної ради та Виконавчого комітету Широківської селищної ради, але з грудня 2023 року по теперішній час Виконавчим комітетом Широківської селищної ради заходів відносно перевірки відповідності поставленого товару умовам договору, вжиття заходів щодо усунення будь-яких порушень, шляхом проведення претензійно-позовної роботи, намірів вжиття таких заходів не проводилося.

При цьому, прокуратурою не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений договір був спрямований на завдання шкоди державі, в чому саме полягав намір сторін порушити інтереси держави або суспільства, які саме інтереси держави або суспільства було порушено сторонами внаслідок укладення та виконання оспорюваного договору та в чому саме полягає таке порушення, якій особі було завдано шкоди та не доведено сам факт завдання шкоди. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Так, підставами позову прокурора, зокрема, є: 1) звіт про оцінку транспортного засобу №2406-02811 від 28.11.2023, нібито сфалісифікований; 2) протокол допиту свідка експерта в рамках кримінального провадження № 0000166 від 20.12.2023; 3) скріншот з кабінету користувача єдиної бази даних про оцінку ФДМ України.

Стосовно доводів прокурора про рік випуску транспортного засобу, зазначений у звіті про оцінку транспортного засобу № 2406-02811 від 28.11.2023, відповідач пояснює, що відповідно до довідки від 01.04.2024 у звіті № 2406-2811 від 20.22.2023 була допущена технічна помилка в зазначені року випуску транспортного засобу. Довідка надійшла на адресу Виконавчого комітету Широківської селищної ради та наявна.

Критично відповідач ставиться і до такого доказу, як скріншот з кабінету користувача єдиної бази даних про оцінку ФДМ України, оскільки сам скріншот не є повним відображенням екрану електронного носія (відсутня нижня частина). В позовній заяві прокурор зазначає, що зазначений скріншот сформовано за період з 25.10.2023 по 30.11.2023, але така інформація в даному скріншоті відсутня.

Наявні у матеріалах справи копія звіту № 2406-2811 про оцінку транспортного засобу від 28.11.2023, який не визнано недійсним, не встановлено його фальсифікацію, та копія протоколу допита свідка від 29.03.2024, на думку відповідача, є просто припущенням, що є недопустимими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач зауважує, що прокурор, зазначаючи про те, що транспортний засіб передано за завищеню ціною, не надає жодного допустимого доказу на підтвердження завищеної/заниженої ціни транспортного засобу; даний факт не встановлено жодним документом, не надано експертної оцінки зазначеного транспортного засобу відповідним фахівцем у відповідній галузі.

Також у позовній заяві зазначено про наявність кримінального провадження, але ж наявність кримінального провадження № 0000166 від 20.12.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України, яке наразі триває, не є належним доказом у розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Судових рішень або вироків, що набрали законної сили та є остаточним, прокурором не надано, тому обставини, на які він посилається, є припущеннями та в розумінні Господарського процесуального кодексу України не є допустимим доказом.

При цьому відповідач наголошує, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 23.01.2018 у справі № 203/2612/13-ц, від 19.06.2018 у справі № 5023/3905/12, відповідач зазначає, що в разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Крім того, відповідач указує, що прокурором належними та допустимими доказами не доведено у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення оспорюваного договору, наявність протиправних наслідків цього договору, а також не доведено вину сторін у формі умислу.

Не погодившись із викладеними у відзиві доводами, прокурор 09.09.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подав відповідь на відзив.

Щодо розгляду спору за правилами господарського судочинства з огляду на обставини укладення спірного господарського договору прокурор зазначає, що оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, мають господарський характер, а ОСОБА_1 з 05.11.2007 здійснює підприємницьку діяльність у сфері транспорту, яка в установленому порядку не припинена, то цей позов пред`явлено до ОСОБА_1 як до фізичної особи, з якою укладено спірний договір про закупівлю, але спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства.

Щодо обґрунтування позовних вимог статтею 228 Цивільного кодексу України, то на думку прокурора, представником відповідача безпідставно стверджується про ненадання прокурором належних та допустимих доказів, які б свідчили про суть допущеного порушення під час укладення договору та підтверджували б, що укладений договір спрямований на завдання шкоди державі, адже наявність правових підстав для визнання укладеного договору недійсним викладено у позовній заяві прокурора.

З урахуванням того, що за договором про закупівлю №13/12/2023-1 реалізовано товар, а саме КТЗ - GOLDHOFER STZ 4-43/80, який не відповідає умовам договору, то фактична фальсифікація документів та введення в оману покупця щодо якісних характеристик транспортного засобу, який безпосередньо використовуватиметься ЗСУ для протидії збройній агресії РФ, ставить під загрозу ефективність заходів щодо забезпечення обороноздатності держави й збереження життя та здоров`я військовослужбовців ЗСУ, які використовують відповідний транспортний засіб.

Відтак прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Щодо доводів представника відповідача про наявність технічної помилки в зазначенні року випуску транспортного засобу прокурор указує, що представником відповідача у додатках до відзиву надано довідку від 01.04.2024 ТОВ "Агентство незалежних експертиз", що була надана Широківській селищній раді відповідачем на запит про обґрунтоване пояснення щодо порушень у звіті про оцінку транспортного засобу. В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000166 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, окружною прокуратурою було витребувано зазначену довідку від 01.04.2024 з Широківської селищної ради та встановлено, що зазначена довідка також є сфальсифікованою, оскільки вона не підписувалася директором ТОВ "Агентство незалежних експертиз" Сергієм Рижимадзе та печатка на довідці не відповідає штампу ТОВ "Агентство незалежних експертиз".

Тож, прокурор зауважує, що в доводах представника відповідача про технічну помилку в зазначенні року випуску транспортного засобу, вбачається намір не тільки використати неналежний доказ, але й здійснити використання підробленого документа.

Щодо тверджень представника відповідача про ненадання доказів на підтвердження закупівлі транспортного засобу за завищеною/занищеною ціною прокурор зазначає, що, враховуючи пояснення експерта, лист керівника експертної установи, та грубі помилки зроблені у звіті, звіт про оцінку транспортного засобу № 2406-2811 від 28.11.2023 є сфальсифікованим.

Крім того, відповідно до звіту предметом оцінки є КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605. У звіті зазначено, що в результаті огляду КТЗ, аналізу даних, що містяться в його ідентифікаційному номері і реєстраційних документах, у тому числі, визначено рік його випуску, яким зазначено 1986.

Також згідно зі звітом встановлено, що базою оцінки в даному дослідженні є ринкова вартість колісного транспортного засобу. Оцінка колісного транспортного засобу виконується з використанням порівняльного або комбінованого методичних підходів. Застосований для визначення ринкової вартості КТЗ порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін купівлі-продажу КТЗ. Ринкова вартість КТЗ враховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, термін експлуатації, величину пробігу, умови в яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку. При визначенні ринкової вартості КТЗ враховуються вимоги п. 7.2 Методики в частині необхідності використання цінових даних, викладених у вітчизняній довідниковій літературі ("Бюллетень автотовароведа") та проведення розрахунків на основі цін на ідентичні транспортні засоби.

Враховуючи викладене, ринкова вартість оцінюваного транспортного засобу визначена на основі цін на ідентичні (з однаковим терміном експлуатації) транспортні засоби та з подальшим їх коригуванням відповідно до формул, визначених спеціальними нормативними актами.

У той же час, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії СТО №776549 транспортний засіб GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605 з реєстраційним номером " НОМЕР_1 " випущений у 1975 році.

Отже, за договором про закупівлю № 13/12/2023-1 реалізовано товар, а саме КТЗ - GOLDHOFER STZ 4-43/80, який не відповідає умовам договору.

Щодо тверджень представника відповідача про неналежність та недопустимість використання доказів, які отримані під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000166, прокурор, посилаючись, зокрема, на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (п. 105), зазначає, що докази, які отримані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000166 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, можуть бути використані як належні та допустимі докази у справі № 904/3372/24 щодо доведення недобросовісності дій Уросової Лідії Костянтинівни.

Ухвалою суду від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у приміщенні суду на 03.09.2024 з викликом учасників справи.

26.08.2024 від представника відповідача адвоката Хархан О.В. надійшла заява про забезпечення її участі у призначеному засіданні суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 27.08.2024 заяву представника відповідача адвоката Хархан О.В. задоволено.

Ухвалою суду від 03.09.2024 продовжено підготовче провадження у справі до 04.11.2024 включно та за клопотання прокурора відкладено підготовче засідання на 01.10.2024.

30.09.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник відповідача адвокат Хархан О.В. подала клопотання про долучення до справи висновку експерта № 7807 від 03.09.2024 щодо ринкової вартості транспортного засобу Goldhofer STZ 4-43/80, 1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 28.11.2023, а прокурор 01.10.2024 подав клопотання про долучення до справи листа ТОВ "Агентство незалежних експертиз" від 17.09.2024 з інформацією щодо складання Агентством звіту № 2407-2811 від 28.11.2023 про оцінку указаного транспортного засобу.

Підготовче засідання, призначене на 01.10.2024, у зазначену дату не відбулося.

09.10.2024 суд ухвалив призначити підготовче засідання на 29.10.2024 з викликом сторін у засідання суду, яке призначено у приміщенні господарського суду.

23.10.2024 від представника відповідача адвоката Хархан О.В надійшла заява про забезпечення її участі у призначеному підготовчому засіданні у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 24.10.2024 заявлене клопотання задоволено.

Представники позивачів та відповідача в підготовче засідання 29.10.2024 не з`явилися, представник відповідача на відеозв`язок не вийшов, заяв/клопотань про відкладення підготовчого засідання сторони не подавали, про дату, час та місце засідання суду повідомлялися належним чином.

За результатом обговорення заявлених відповідачем і прокурором клопотань про долучення до матеріалів справи висновку експерта № 7807 від 03.09.2024 щодо ринкової вартості транспортного засобу та звіту № 2407-2811 від 28.11.2023 про оцінку цього транспортного засобу протокольною ухвалою від 29.10.2024 зазначені докази долучені до справи.

29.10.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.11.2024.

12.11.2024 від представника відповідача адвоката Хархан О.В надійшла заява про забезпечення її участі у призначеному судовому засіданні у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 13.11.2024 заява представника відповідача адвоката Хархан О.В. задоволена.

У судове засідання 19.11.2024 представники позивачів та відповідача не з`явилися, по дату, час і місце засідання суду повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується наявними у справі доказами.

Представник відповідача адвокат Хархан О.В. до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не приєдналася.

За результатом судового засідання 19.11.2024 суд ухвалив оголосити перерву до 28.11.2024.

25.11.2024 від представника відповідача адвоката Хархан О.В надійшла заява про забезпечення її участі у призначеному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку задоволено ухвалою суду від 26.11.2024.

Представники позивачів та відповідача в судове засідання не з`явились.

Від представника відповідача адвоката Хархан О.В. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до початку судового засідання надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю приєднатися до відеоконференції, у задоволенні якого судом відмовлено протокольною ухвалою від 28.11.2024.

Позивачі про причини неявки своїх представників суд не повідомили, своїм правом на подання до суду заяв по суті справи не скористалися. Про дату, час та місце розгляду справи позивачі були повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Факт належного повідомлення позивачів про призначені у справі засідання суду підтверджується наявними у матеріалах справи довідками, сформованими системою діловодства ("ДСС"), про доставку до їхніх електронних кабінетів процесуальних документів суду у цій справі (а.с. 79-80, 127-128, 210-211, 233-234 том 1; а.с. 11-12 том 2).

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин суд розглядає справу за відсутності представників позивачів та відповідача за наявними у справі матеріалами.

Під час судового розгляду справи по суті прокурор надав пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 28.11.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На веб-порталі публічних закупівель Prozorro було оприлюднено оголошення № UA-2023-12-14-008913-a про проведення закупівлі послуг за кошти місцевого бюджету.

Зазначену закупівлю здійснено без використання електронної системи на підставі підпункту 6 пункту 13 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, з подальшими змінами (далі Особливості здійснення публічних закупівель), яким відмінені відкриті торги через неподання жодної тендерної пропозиції для участі у відкритих торгах у строк, установлений замовником згідно з цими особливостями, у тому числі за лотом. При цьому предмет закупівлі, його технічні, кількісні та якісні характеристики, проект договору про закупівлю, а також вимоги до суб`єкта, з яким укладається договір про закупівлю, не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації (крім вимог, визначених пунктом 47 цих особливостей), та сума договору про закупівлю не може перевищувати очікувану вартість предмета закупівлі, зазначену замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів, які відмінено через відсутність достатньої кількості учасників процедури закупівлі (учасника процедури закупівлі), з урахуванням прийнятного відсотка перевищення ціни тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі над очікуваною вартістю предмета закупівлі, якщо такий прийнятний відсоток був зазначений у тендерній документації.

За результатом проведеної закупівлі між виконавчим комітетом Широківської селищної ради Криворізького району (далі позивач-2, замовник, покупець) та фізичною особою Уросовою Лідією Костянтинівною (далі відповідач, виконавець, постачальник) укладено договір на закупівлю товарів № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 (далі договір) (а.с. 15-17 том 1).

Згідно з пунктом 1.1 договору виконавець зобов`язався у строки, визначені цим договором, поставити замовникові товар за рахунок видатків на "Програму забезпечення відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України та забезпечення національної безпеки на території Широківської селищної ради на 2023 рік", а саме: Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони - "Трал напівпричіп-спеціалізований (низькорамний), який був у використанні, для перевезення важкої техніки вагою не менше 40 тонн" (код ДК 021-2015: 34220000-5 Причепи, напівпричепи та пересувні контейнери), Тип КТС Спеціалізований напівпричіп платформа, марка, модель, модифікація КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1986, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , дата видачі свідоцтва про реєстрацію 02.11.2023 рік, прийнята дата виготовлення КТЗ 01.01.1986, строк експлуатації (Т), років 37,907, колір КТЗ зелений, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такий товар.

Виконавець повинен поставити замовнику товар Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони - "Трал напівпричіп-спеціалізований (низькорамний), який був у використанні, для перевезення важкої техніки вагою не менше 40 тонн" (код ДК 021-2015: 34220000-5 Причепи, напівпричепи та пересувні контейнери) з пробігом не більше вказаного в додатках до тендерної документації, якість якого відповідає вимогам чинних в Україні стандартів (п. 2.1 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору його ціна становить 420000,00 грн без ПДВ.

Ціна транспортного засобу визначена згідно зі звітом № 2406-2811 "Про оцінку транспортного засобу" від 28.11.2023 та включає у вартість товару всі податки та збори, які виконавець зобов`язаний самостійно сплатити відповідно до вимог Податкового кодексу України , а саме податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, що становить 21000,00 грн та військовий збір за ставкою 1,5% - 6300,00 грн, а також витрати на транспортування (в тому числі доставку до місць призначення), завантаження та розвантаження (у разі необхідності) тощо.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник здійснює оплату виконавцю протягом 10-ти банківських днів після постачання товару згідно зі специфікацією та відповідно до видаткових накладних.

Строк поставки товару з моменту підписання договору до 31.12.2023 (п. 5.1 договору).

Місце поставки товару: 53700, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, смт Широке, вул. Соборна, буд. 107 (п. 5.2 договору).

За змістом пункту 5.4 договору датою поставки вважається день передачі указаного товару виконавцем замовнику за видатковими накладними та актами приймання-передачі.

Передача товару в місцях призначення (додаток 1) здійснюється у присутності представників виконавця та замовника наступним чином. Виконавець передає замовнику: технічну документацію (інструкцію/настанову по/з експлуатації), викладену українською мовою; документи для реєстрації; сертифікат відповідності; сервісну книжку транспортного засобу (формуляр); видаткову накладну; акт приймання-передачі (пп. 5.5.1).

Виконавець разом з товаром передає замовнику документи, що необхідні для здійснення першої відомчої реєстрації транспортного засобу відповідно до переліку, визначеного Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів національної гвардії, державної прикордонної служби, державної спеціальної служби транспорту, державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 20.03.2013, керівництво (інструкцію) з експлуатації транспортного засобу, сервісну книжку на транспортний засіб, паспорт-формуляр, а також видаткову накладну та акт приймання-передачі (пп. 5.5.2).

Після передачі документів, зазначених у пп. 5.5.1, пп. 5.5.2, виконавець передає, а замовник приймає товар у повній комплектації (пп. 5.5.3).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, а в частині поставки товару та здійснення розрахунків - до остаточного виконання сторонами умов договору.

Додатком 1 до договору є специфікація, в якій сторонами погоджено, що виконавець поставляє згідно з умовами та технічними вимогами Тендерної документації, а замовник приймає та сплачує відповідно до умов цього договору наступний товар у кількості 1 одиниці: Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони - "Трал напівпричіп-спеціалізований (низькорамний), який був у використанні, для перевезення важкої техніки вагою не менше 40 тонн" (код ДК 021-2015: 34220000-5 Причепи, напівпричепи та пересувні контейнери вартістю 420000,00 грн (а.с. 17 том 1).

За підписаною сторонами видатковою накладною № 1 від 14.12.2023 на суму 420000,00 грн, згідно з якою виконавець (відповідач) передав, а замовник (позивач-2) прийняв визначений специфікацією до договору товар, убачається: Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони - "Трал напівпричіп-спеціалізований (низькорамний), який був у використанні, для перевезення важкої техніки вагою не менше 40 тонн" (код ДК 021-2015: 34220000-5 Причепи, напівпричепи та пересувні контейнери), Тип КТС Спеціалізований напівпричіп платформа, марка, модель, модифікація КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1986, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , дата видачі свідоцтва про реєстрацію 02.11.2023 рік, прийнята дата виготовлення КТЗ 01.01.1986, строк експлуатації (Т), років 37,907, колір КТЗ зелений (а.с. 18 том 1).

За актом № 1 приймання-передачі спеціального напівпречепу платформи GOLDHOFER STZ 4-43/80 з комунальної власності територіальної громади Широківської селищної ради у державну власність від 21.12.2023 зазначений транспортний засіб Широківською селищною радою (позивач-1) був безоплатно переданий з комунальної власності Широківської територіальної громади військовій частині НОМЕР_4 , яка входить до складу військової частини НОМЕР_5 та до сфери управління Міністерства оборони України (а.с. 19 том 1).

За змістом акта приймання-передачі № 1 від 21.12.2023 право державної власності на майно, яке безоплатно передається, виникає з дати підписання цього акта.

Додатками до акта приймання-передачі № 1 від 21.12.2023 є: технічний паспорт; звіт №2406-2811 "Про оцінку транспортного засобу" від 28.11.2023; договір про закупівлю №13/12/2023-1 від 14.12.2023; рішення Широківської селищної ради від 21.12.2023 № 1022-27/VІІІ "Про прийняття до комунальної власності Широківської територіальної громади спеціального напівпричепу платформи GOLDHOFER 4-43/80 та його безоплатну передачу у державну власність".

Згідно з інформацією, опублікованою на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів https://spending.gov.ua.new/, замовником на виконання умов пункту 4.2 договору сплачено виконавцеві бюджетні кошти в сумі 420000,00 грн відповідно до специфікації (додаток 1 до договору) та видаткової накладної № 1 від 14.12.2023 (а.с. 36 том 1).

Тобто, замовник у повному обсязі оплатив товар за ціною, яка відповідно до пункту 3.1 договору визначена згідно зі звітом № 2406-2811 "Про оцінку транспортного засобу" від 28.11.2023, складеного експертом ТОВ "Агентство незалежних експертиз" Подільник І.М. (а.с.37 - 40 том 1).

Разом з тим, як установлено у межах кримінального провадження № 00000166 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 Кримінального кодексу України, доданий виконавцем до договору звіт про оцінку транспортного засобу № 2406-2811 від 28.11.2023 (далі Звіт), експертною організацією взагалі не виконувався.

Відповідно до листа директора ТОВ "Агентство незалежних експертиз" Сергія Рижимадзе звіт № 2406-2811 від 28.11.2023 про оцінку транспортного засобу КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80 ТОВ "Агентство незалежних експертиз" не складався, оцінка транспортного засобу GOLDHOFER STZ 4-43/80 не проводилась; надання довідок (листів) щодо підтвердження, внесення змін, коригування або допущення помилок під час складання вказаних вище звітів не видавалось (а.с. 46 том 1).

Факт внесення недостовірних відомостей щодо предмета закупівлі та його ринкової вартості також підтверджується протоколом допиту експерта ТОВ "Агентство незалежних експертиз" Подільник І.М., яка зазначена виконавцем Звіту (а.с. 42-43 том 1).

Остання також підтвердила, що звіт про оцінку транспортного засобу № 2406-2811 від 28.11.2023 вона не виконувала, оплату за його виконання не отримувала, підпис на звіті не її.

Додатково також пояснила, що відповідно до статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 підставою для проведення оцінки є договір або заявка до договору, натомість у спірному Звіті такі дані не вказані. Згідно зі статтею 12 вказаного Закону акт оцінки підписується оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. В даному документі відсутній і підпис керівника суб`єкта оціночної діяльності і печатка, підпис оцінювача виконаний не нею.

Експерт пояснила, що має вищу освіту, але не інженера-механіка, ніколи не була членом УТО (Українське товариство оцінювачів). У даному документі зазначена інформація, що не відповідає дійсності. У Звіті зазначено формулювання експерт-оцінювач, що не є правильним. Згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 проводиться незалежна оцінка майна і складається Звіт про незалежну оцінку. В даному документі використовується поняття експерт-оцінювач, експертне дослідження, що відповідає судовій практиці, судових експертів. Також у даному документі відсутній висновок про вартість майна, що є невід`ємною частиною звіту про незалежну оцінку.

Факт того, що Звіт не виконувався саме Подільник І.М. підтверджується й скріншотом з кабінету користувача єдиної бази даних про оцінку Фонду державного майна України, відповідно до якого в період з 25.10.2023 по 30.11.2023 звіт про оцінку транспортного засобу GOLDHOFER STZ 4-43/80 не виконувався; за цей період в базі даних Фонду державного майна України експертом Подільник І.М. було виконано лише оцінки об`єктів житлової нерухомості (а.с. 45 том 1).

Крім того, відповідно до Звіту предметом оцінки є КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605.

У Звіті зазначено, що в результаті огляду КТЗ, аналізу даних, що містяться в його ідентифікаційному номері і реєстраційних документах, у тому числі, визначено рік його випуску, яким указано 1986.

Також за змістом Звіту базою оцінки в даному дослідженні є ринкова вартість колісного транспортного засобу. Оцінка колісного транспортного засобу виконується з використанням порівняльного або комбінованого методичних підходів. Застосований для визначення ринкової вартості КТЗ порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін купівлі-продажу КТЗ. Ринкова вартість КТЗ враховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, термін експлуатації, величину пробігу, умови в яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку. При визначенні ринкової вартості КТЗ враховуються вимоги пункту 7.2 Методики (Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрована в Мінстерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) в частині необхідності використання цінових даних, викладених у вітчизняній довідниковій літературі ("Бюллетень автотовароведа") та проведення розрахунків на основі цін на ідентичні транспортні засобі.

З урахуванням наведеного, за змістом Звіту, ринкова вартість оцінюваного транспортного засобу визначена на основі цін на ідентичні (з однаковим терміном експлуатації) транспортні засоби та з подальшим їх коригуванням відповідно до формул, визначених спеціальними нормативними актами.

У той же час, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії СТО № 776549 транспортний засіб GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) 8605, з реєстраційним номером " НОМЕР_2 " випущений у 1975 році (а.с. 21 том 1).

Отже, поставлений виконавцем за договором транспортний засіб фактично на 11 років виготовлений раніше, ніж транспортний засіб, зазначений у договорі та звіті про оцінку транспортного засобу № 2406-2811; строк експлуатації поставленого транспортного засобу становить не 35, а 46 років, що поза розумних сумнівів не може не впливати на визначення ціни товару.

За даними регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (лист № 31/26-4000 від 15.04.2024) транспортний засіб GOLDHOFER STZ 4-43/80 був придбаний відповідачем незадовго перед складанням спірного звіту про його оцінку, а саме 02.11.2023.

Тобто, у відповідача був відсутній намір використовувати його для власних потреб, убачається придбання транспортного засобу з метою отримання прибутку після перепродажу.

Прокурор стверджує, що договір про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а отримані відповідачем за спірним договором кошти в сумі 420000,00 грн підлягають поверненню іншій стороні.

Відповідач позовних вимог не визнає та, посилаючись на довідку ТОВ "Агентство незалежних експертиз" від 01.04.2024, вказує, що під час складання паперового екземпляра звіту № 2406-2811 від 28.11.2023 за результатом експертної оцінки транспортного засобу GOLDHOFER STZ 4-43/80 була допущена технічна помилка, яка полягає у неправильному зазначені року транспортного засобу 1986 рік. Проте, даний розрахунок проводився в програмі DONREST (бюлетень автотоварознавця), експертом було взято рік КТЗ, зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме 1975, і дана технічна помилка не впливає на формування самої оцінки, враховуючи нормативи її проведення (а.с. 107 том 1).

На підтвердження ціни транспортного засобу, що є об`єктом спірного договору, відповідач посилається також на наданий до матеріалів справи висновок експерта № 7807 судової транспортно-товарознавчої експертизи з визначення середньої ринкової вартості транспортного засобу, напівпричепа GOLDHOFER STZ 4-43/80, реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", 1975 року випуску, номер шасі 8805, який складено 03.09.2024 судовим експертом Федотовим Ф.В. (свідоцтво Міністерства юстиції України № 851 від 23.08.2013). Згідно з цим експертним висновком середня ринкова вартість указаного транспортного засобу станом на 28.11.2023 становить 434608,00 грн (а.с. 157 - 166 том 1).

Наведені обставини і стали причиною виникнення даного спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з дотриманням сторонами під час укладення договору про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 вимог щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, а також наявності правових підстав для визнання договору недійсним із застосуванням відповідних його наслідків.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Відповідно до частини першої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи статті 5 Цивільного кодексу України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі №363/1834/17).

Згідно з частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Аналогічні наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним як такого, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, передбачені частиною першою статті 208 Господарського кодексу України.

Аналіз положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що ознаками недійсного правочину (господарського договору), що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/6271/17.

У пункті 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наголошено, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків.

До договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення такого договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Нормами частини третьої статті 5 Господарського кодексу України регламентовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 922/1391/18 викладено правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України в сукупності із частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Так, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою зі сторін і якою мірою виконано зобов`язання, а також з`ясувати наявність наміру (умислу), яка означає, що сторони (сторона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б в однієї зі сторін щодо настання відповідних наслідків.

Питання про те, чи мало місце протиправне діяння та чи вчинене воно відповідною особою, як і спрямованість умислу особи, може доводитися іншими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності з урахуванням вимог, визначених процесуальним законом. При цьому вирок суду, постановлений у кримінальній справі, не є єдиним та обов`язковим доказом вини.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладено й у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/1421/16, від 15.02.2018 у справі № 911/1023/17, від 17.04.2018 у справі № 910/1424/16, від 31.05.2018 у справі № 911/639/17, від 09.07.2019 у справі № 911/1113/18, від 10.06.2021 у справі №910/114/19, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17 від 13.01.2022 у справі № 908/3736/15.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Як констатує Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з пунктом 25 статті 1 Закон України "Про публічні закупівлі" публічною закупівлею є придбання товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Договір про закупівлю має відповідати вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативних актів (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" замовниками закупівель є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами (ч. 1 ст. 95 Конституції України).

Положення частини третьої статті 95 Конституції України, згідно з яким держава прагне до збалансованості бюджету України, Конституційний Суд України розглядає як намагання держави при здійсненні бюджетного процесу дотримуватися рівномірного співвідношення між доходною та видатковою частинами Державного бюджету України і як її завдання та обов`язок при цьому реалізовувати конституційні засади розвитку і зміцнення демократичної, соціальної, правової держави, забезпечення її суверенітету і економічної самостійності, утвердження прав і свобод людини (рішення Конституційного Суду України № 26-рп/2008 від 27.11.2008).

Пунктом 6 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетна система України функціонує, зокрема, за принципом ефективності та результативності, який означає, що при виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

У свою чергу, практична реалізація вказаного принципу бюджетної системи України під час здійснення видатків бюджету досягається завдяки Закону України "Про публічні закупівлі". Цей Закон, як указано в його преамбулі, визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальних громад. Його метою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції.

Сфера публічних закупівель є функціонально орієнтованим елементом економічної безпеки держави, вбудованим у механізм функціонування бюджетного сектора економіки, ресурсно-економічного і фінансового забезпечення галузей державного управління, освіти, культури та охорони здоров`я. При цьому економічна безпека у сфері закупівель полягає в цільовому та ефективному витрачанні бюджетних коштів, дотриманні необхідної якості товарів, що поставляються, і послуг, максимально повному використанні конкурсних правил при виборі постачальників, протидії кримінально- корупційним загрозам.

Забезпечення економічної безпеки у сфері публічних закупівель означає її розвиток відповідно до суспільно необхідних потреб державних інститутів, економічних норм і нормативів забезпеченості та витрачання відповідних ресурсів, встановлених стандартів якості та ефективності та в рамках правового поля.

Тому, оголошуючи проведення закупівлі, виконавчий комітет Широківської селищної ради, як замовник, мав на меті не просто задоволення потреби у придбанні товару, а й здійснити його придбання на вигідних умовах для громади.

Правові наслідки від укладеного договору беззаперечно посягають на економічні основи держави, оскільки існує нерозривний зв`язок між державою та місцевим самоврядуванням.

А оскільки оспорюваний договір фінансувався за кошти місцевого бюджету, то, як наслідок, неефективне використання коштів, не може покладатися на територіальну громаду.

Відповідач усвідомлюючи, що Звіт є сфальсифікованим, надав замовнику виконавчому комітету Широківської селищної ради документ, що не може бути належним підтвердженням ціни предмета закупівлі.

Закупівля проводиться не лише для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі, але й для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах (такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі № 910/11608/20).

Тож, договір про закупівлю за державні кошти № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки укладений з умислу ОСОБА_2 .

При цьому наданий відповідачем висновок експерта № 7807 від 03.09.2024, за змістом якого середня ринкова вартість транспортного засобу GOLDHOFER STZ 4-43/80, реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", 1975 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , станом на 28.11.2023 становить 434608,00 грн, тобто більше, ніж передбачено пунктом 3.1 договору, не спростовує порушення відповідачем вимог закону, що мали місце на момент укладення договору, пов`язаних із фальсифікацією документів та введенням в оману покупця щодо якісних характеристик товару.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.12.2021 у справі № 906/1061/20 зазначила, що до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків.

Окрім цього, законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків, визначених статтею 216 Цивільного кодексу України, або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності правочину, визнаного таким судом, є обов`язковими та не можуть бути проігноровані його сторонами.

Укладений договір про закупівлю за державні кошти, оспорюється з підстав його невідповідності вимогам частини першої статті 203 Цивільного кодексу України, а саме у зв`язку з його невідповідністю інтересам держави та суспільства за наявності умислу з боку відповідача.

Норми Цивільного кодексу України встановлюють особливі правові наслідки такої недійсності правочинів.

Так, згідно з частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Як встановлено, ОСОБА_1 за спірним договором одержала від виконавчого комітету Широківськоі селищної ради грошові кошти в сумі 420000,00 грн.

Ураховуючи наявність умислу лише в ОСОБА_1 як сторони оспорюваного договору про закупівлю за державні кошти, одержані нею кошти в сумі 420000,00 грн за цим правочином підлягають поверненню виконавчому комітету Широківськоі селищної ради як іншій стороні договору, а одержаний виконавчим комітетом Широківськоі селищної ради за правочином спеціальний напівпричеп платформа - GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_7 , з реєстраційним номером " НОМЕР_2 " стягненню у дохід держави.

Утім, відповідно до акта № 1 приймання-передачі спеціального напівпричепу платформи GOLDHOFER STZ 4-43/80 з комунальної власності територіальної громади Широківськоі селищної ради у державну власність, Широківська селищна рада безоплатно передала з комунальної власності Широківськоі територіальної громади, а військова частина НОМЕР_4 прийняла у державну власність індивідуально визначене майно, а саме спеціалізований напівпричіп-платформу, марка, модель модифікація КТЗ GOLDHOFER STZ 4-43/80, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_7 , з реєстраційним номером " НОМЕР_2 ".

Отже, спеціалізований напівпричіп GOLDHOFER STZ 4-43/80 уже фактично переданий у державну власність, а саме на користь військової частини НОМЕР_4 , яка входить до складу військової частини НОМЕР_5 та до сфери управління Міністерства оборони України.

Тож, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України все одержане за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, ефективним та належним способом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 420000,00 грн, отриманих за договором №13/12/2023-1 від 14.12.2023.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Заперечення відповідача спростовуються викладеним.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 7462,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 202, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Криворізької південної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Широківської селищної ради, Виконавчого комітету Широківської селищної ради до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про закупівлю №13/12/2023-1 від 14.12.2023, укладеного між Виконавчим комітетом Широківської селищної ради та фізичною особою ОСОБА_1 , та стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Широківської селищної ради отриманих коштів за договором № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 у сумі 420 000,00 грн задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір про закупівлю № 13/12/2023-1 від 14.12.2023, укладений між Виконавчим комітетом Широківської селищної ради (53700, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, смт Широке(з), вул. Соборна, буд. 107; ідентифікаційний код 41753769) та фізичною особою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ).

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Виконавчого комітету Широківської селищної ради (53700, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, смт Широке(з), вул. Соборна, буд. 107; ідентифікаційний код 41753769) отримані кошти за договором № 13/12/2023-1 від 14.12.2023 у сумі 420000,00 грн.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38; ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у сумі 7462,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.12.2024.

Суддя І.І. Колісник