РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2024Справа № 910/1615/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом Фермерського господарства «Олександрівське 2020»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Лізинг Україна»

про стягнення 6555204,81 грн

за участі представників:

від позивача - Тобота Ю.С. (уповноважений представник);

від відповідача - Васильєва А.О. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Фермерське господарство «Олександрівське 2020» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Лізинг Україна» про стягнення 6555204,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем за Договором фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 було сплачено відповідачу перші лізингові платежів за кожним замовленням об`єкту лізингу на загальну суму 6555204,81 грн, проте відповідачем в порушення умов вказаного Договору не було передано позивачу замовлені об`єкти лізингу. Крім того, позивач вказав на те, що в жодному з графіків платежів не було узгоджено місця передачі об`єктів лізингу. Позивач зазначає, що ним 16.01.2024 було направлено відповідачу повідомлення про відмову від Договору з вимогою про повернення сплачених перших лізингових платежів, проте відповідачем грошові кошти у розмірі 6555204,81 грн не повернуто позивачу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача 6555204,81 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що відповідачем 23.05.2022 було передано позивачу у фінансовий лізинг 4 замовлені ним об`єкти лізингу та 15.06.2022 позивачем було зареєстровано відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також відповідач зазначає, що 18.11.2022 та 28.11.2022, тобто після фактичної передачі об`єктів лізингу, на рахунок відповідача від ТОВ «Тео-Трейдинг» (постачальник об`єктів лізингу) надійшли грошові кошти на загальну суму 1018595,75 грн із відповідним призначенням платежу. Відповідач також вказує на те, що позивач стверджуючи про не отримання від відповідача об`єктів лізингу, не скористався одразу своїм правом в односторонньому порядку відмовитися від договору, а звернувся із відповідним повідомленням до відповідача лише через 20 місяців. Крім того, відповідач зазначає, що з 11.12.2023 Договір є розірваним за ініціативою відповідача у зв`язку із не сплатою позивачем лізингових платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивач підтримав подані позовні заяви, просив суд задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа - Лізинг Україна» (далі - Лізингодавець) та Фермерським господарством «Олександрівське 2020» (далі - Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 (далі - Договір) відповідно до умов якого Лізингодавець на підставі Замовлення на Об`єкт лізингу (далі - ОЛ) зобов`язується купити та передати Лізингоодержувачу в строкове платне володіння та користування ОЛ на умовах фінансового лізингу (далі - лізинг), а Лізингоодержувач зобов`язується вчасно та у повному обсязі відповідно до Графіку платежів сплачувати на користь Лізингодавця Лізингові та інші платежі, а також виконувати інші зобов`язання, визначені цим Договором. (п.2.1. Договору)

ОЛ передається Лізингодавцем Лізингоодержувачу за Актом прийому-передачі ОЛ. Лізингоодержувач володіє та користується ОЛ протягом всього строку лізингу. (п.2.2. Договору)

Строк лізингу визначається Сторонами в Графіку платежів. Строк лізингу починає обчислюватися з дня підписання Сторонами Акту прийому-передачі ОЛ і закінчується в останній день користування ОЛ відповідно до Графіку платежів , або в день дострокового розірвання або припинення Договору. (п.2.3. Договору)

Відповідно до п.3.1. Договору Лізингодавець набуває у власність ОЛ відповідно до вимог, викладених в Замовлені на ОЛ і надає ОЛ в лізинг Лізингоодержувачу на умовах, передбачених цим Договором.

Вибір постачальник (продавця) ОЛ здійснюється Лізингоодержувачем. (п.3.2 Договору)

Згідно з п.3.3. Договору строк передачі ОЛ Лізингоодержувачу - протягом 5 робочих днів з моменту фактичного(-ї) постачання (передачі) ОЛ постачальником (продавцем) Лізингодавцю.

Підпунктом «г» пункту 8.1.2 Договору визначено, що Договір повністю або відповідний Графік платежів може бути достроково розірвано (припинено його дію) шляхом односторонньої відмови Лізингодавця у випадку, якщо Лізингоодержувач не здійснює сплату Лізингових платежів, передбачених Графіком платежів, повністю або частково більше 60 календарних днів з дати виникнення зобов`язання щодо здійснення оплати Лізингового платежу.

Підпунктом «а» пункту 8.1.3 Договору визначено, що Договір повністю або відповідний Графік платежів може бути достроково розірвано (припинено його дію) з ініціативи Лізингоодержувача у разі прострочення передачі ОЛ більш як на 60 календарних днів.

Згідно з п.8.2. Договору у разі настання випадків, передбачених п.8.1.2 та п.8.1.3. (а) цього Договору, Сторона вважається повідомленою про відмову від Договору/Графіку платежів, а Договір/відповідний Графік платежів таким, що розірваний на 7 робочий день з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в Договорі, що розривається.

У випадку дострокового розірвання (припинення дії) цього Договору/відповідного Графіку платежів з підстав, передбачених цим Договором (крім випадків, передбачених п.8.1.2.(в) та п.8.1.3 (а) даного Договору) суми грошових коштів, сплачених Лізингоодержувачем в якості першого лізингового платежу, лізингових платежів та/або інших платежів, сплата яких передбачена умовами цього Договору/відповідним Графіком платежів, поверненню Лізингоодержувачу не підлягають та залишаються в розпорядженні Лізингодавця.

Додатками №1 до Договору передбачено замовлення на отримання об`єктів лізингу, а саме замовлення:

- №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/4 від 16.02.2022 - сівалка зернова Amazone Cirrus 6003-2C, 1 шт. на загальну суму 5210944 грн;

- №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/1 від 16.02.2022 - глибокорозпушувач Amazone CEUS 4000-TX, 1 шт. на загальну суму 2116946 грн;

- №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/2 від 16.02.2022 - сівалка зернова Amazone Cirrus 6003-2C, 1 шт. на загальну суму 5210944 грн;

- №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/3 від 16.02.2022 - розподільник мінеральних добрив причіпний Amazone ZG-TS 7501 ProfisPro, 1 шт. на загальну суму 3256840 грн.

З вказаних замовлень вбачається, що постачальником об`єктів лізингу на вимогу позивача обрано - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тео-Трейдинг».

Додатками №2 до Договору встановлено, зокрема, графіки платежів по вказаним замовленням.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» (покупець) та ТОВ «Тео-Трейдинг» (продавець) укладено Договір поставки №ТЕО-575/ВС від 16.02.2022.

Відповідачем замовлені позивачем об`єкти лізингу було придбано та отримано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Тео-Трейдинг», що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунком на оплату по замовленню №159 від 16.02.2022 на суму 15795674 грн; платіжними інструкціями №23803 від 17.02.2022 на суму 2116949 грн, №23826 від 17.02.2022 на суму 3256840 грн, №23833 від 17.02.2022 на суму 5210944 грн, №23845 від 18.02.2022 на суму 5210944 грн та актом приймання-передачі від 01.03.2022.

На виконання умов Договору №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022, відповідачем було виставлено позивачу рахунки на оплату перших лізингових платежів за вищевказаними замовленнями та графіками на загальну суму 6555204,71 грн, а саме рахунки №424-01-099-А00 від 16.02.2022 на суму 878532,59 грн (графік №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/1 від 16.02.2022); №424-02-099-А00 від 16.02.2022 на суму 2162541,76 грн (графік №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/2 від 16.02.2022); №424-03-099-А00 від 16.02.2022 на суму 1351588,60 грн (графік №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/3 від 16.02.2022); №424-04-099-А00 від 16.02.2022 на суму 2162541,76 грн (графік №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/4 від 16.02.2022).

Позивачем вказані рахунки (перші лізингові платежі) були оплачено в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 17.02.2022 №321, №322, №323, №324.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з претензією (вимогою) від 03.11.2023 у якій зазначив, що відповідач протягом 20 місяців замовлені об`єкти лізингу не передав позивачу, про причини не можливості виконання умов Договору не повідомляв, а також не повернув сплачені позивачем грошові кошти та у зв`язку з чим позивач просив відповідача, зокрема, у строк до 10.11.2023 повідомити (проінформувати) позивача про причини не передання об?єктів лізингу за замовленнями; розглянути пропозицію позивача щодо розірвання Договору за згодою сторін на підставі ст. 652 ЦК України, шляхом підписання додаткової угоди, з умовою про повернення позивачу суми сплачених ним перших лізингових платежів у загальному розмірі 6555204,81 грн.

Листом від 13.11.2023 відповідач надав відповідь на вказану претензію (вимогу), вказавши, що вказані позивачем підстави претензії, а саме не передання об`єктів лізингу не відповідають дійсності, оскільки чотири об`єкти лізингу було передані відповідачем позивачу 23.05.2022 та в дату фактичної передачі об`єктів лізингу відповідач зареєстрував податкові накладні.

Крім того, відповідач у вказаному листі зазначив про наявність у позивача станом на 13.11.2023 заборгованості зі сплати лізингових платежів у розмірі 6231989,83 грн, яку просив сплатити до 27.11.2023.

Судом встановлено, що 30.11.2023 відповідач звернувся до позивача із повідомленням про відмову від Договору фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 (поштове відправлення №007) на підставі п.8.1.2. Договору та ч.4. ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг», вказавши, що станом на 27.11.2023 заборгованість позивача за Договором становить 8949102,02 грн, що складається із заборгованості зі сплаті лізингових платежів у розмірі 7105405,84 грн, а також пені (за прострочення сплати лізингових платежів) у розмірі 1843696,18 грн; прострочення сплати лізингових платежів триває більше 60 днів (з 31.05.2022). Також відповідач зазначив, що спірний Договір вважатиметься розірваним з 11.12.2023.

Крім того, відповідач у своєму повідомленні від 30.11.2023 вимагав повернути йому об`єкти лізингу протягом 3 днів з дня розірвання Договору.

16.01.2024 позивач звернувся до відповідача з повідомленням від 15.01.2024 про відмову від Договору фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 на підставі ч.1 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п.п.8.1.3. Договору.

У вказаному повідомлені позивач зазначив, що спірний Договір вважається розірваним на 7 робочий день з дня, наступного за днем надсилання даного повідомленням відповідачу та просив повернути позивачу сплачені за Договором кошти у розмірі 6555204,81 грн.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З огляду на викладене, суд зазначає, що на момент звернення ФГ «Олександрівське 2020» до відповідача з повідомленням від 15.01.2024 про відмову від Договору, вказаний Договір фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 вже був розірваний за ініціативою Лізингодавця (відповідача) (з 11.12.2023), шляхом відмови від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку від 30.11.2023, на підставі підпункту «г» пункту 8.1.2 Договору, ч.4 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг», а відтак у відповідача відсутній обов`язок з повернення позивачу отриманих грошових коштів у розмірі 6555204,81 грн, як про те зазначає позивач посилаючись на ч.1 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п.8.3. Договору

Також, суд звертає увагу на те, що односторонній правочин відповідача про відмову від Договору фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 в судовому поряду недійсним не визнавався.

Доводи позивача про те, що відповідачем не було передано йому об`єкти лізингу, судом відхиляються з огляду на наступне.

З наданих позивачем до матеріалів справи додатків №2 графіків платежів по чотирьом замовленням , вбачається, що вони не підписані, ані зі сторони позивача, ані зі сторони відповідача, так само як Договір фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022 та додатки №1 до нього.

В той же час, відповідачем було надано суду скан-копії вказаних документів, в тому числі, додатків №2 (графіків платежів), які містять підписи та печатки позивача та відповідача.

Позивачем не заперечувалась вірність наданих скан-копії вказаних документів.

Так, суд зазначає, що пунктом 5 наданих до суду скан-копії Додатків №2 до Договору (графіків платежів по замовленням спірних об`єктів лізингу), які підписані зі сторони позивача та відповідача, визначено місце передачі об`єктів лізингу, а саме: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1, а відтак сторонами було погоджено місце передачі об`єктів лізингу, що в свою чергу спростовує твердження позивача про те, що в жодному з графіків платежів не було узгоджено місця передачі об`єктів лізингу.

На підтвердження передання відповідачем та отримання позивачем спірних об`єктів лізингу, відповідачем додано скан-копії Актів прийму-передачі об`єктів лізингу від 23.05.2022 підписані зі сторони позивача та з печаткою підприємства позивача.

Оригіналів вказаних актів матеріали справи не містять, оскільки як вказав відповідач, вказані акти він отримав на електрону пошту.

Позивач заперечив щодо складання, підписання та надсилання вказаних актів та отримання об`єктів лізингу та надав заяву від 06.09.2024 в якій вказав, що ніколи не підписував ані додаткові угоди до Договору, ані спірні акти прийому-передачі об`єктів лізингу від 23.05.2022 та зазначив, що він ніколи не отримував (приймав) жодних об`єктів лізингу за Договором.

В той же час, суд зазначає, що надана позивачем заява від 06.09.2024 не є належним та допустимим доказом підтвердження не підписання позивачем спірних актів приймання-передачі від 23.05.2022 та не отримання спірних об`єктів лізингу.

Крім того, в матеріалах справи наявні зареєстровані відповідачем від 23.05.2022 податкові накладі:

- №100 стосовно товару/послуги продавця: глибокорозпушувач Amazone CEUS 4000-TX; кількість: 1 шт.; обсяги постачання без ПДВ: 1764121,67 грн; ПДВ: 352824,334 грн; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ: 2116946 грн.

- №101 стосовно товару/послуги продавця: сівалка зернова Amazone Cirrus 6003-2C; кількість: 1 шт.; обсяги постачання без ПДВ: 4342453,33 грн; ПДВ: 868490,666 грн; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ: 5210944 грн

- №102 стосовно товару/послуги продавця: розподільник мінеральних добрив причіпний Amazone ZG-TS 7501 ProfisPro ; кількість: 1 шт.; обсяги постачання без ПДВ: 2714033,33 грн; ПДВ: 542806,666 грн; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ: 3256840 грн.

- №103 стосовно товару/послуги продавця: сівалка зернова Amazone Cirrus 6003-2C ; кількість: 1 шт.; обсяги постачання без ПДВ: 4342453,33 грн; ПДВ: 868490,666 грн; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ: 5210944 грн.

Також, в матеріалах справи наявна податкова декларація з податку на додану вартість з додатком 1, зокрема, за звітний період - травень 2022 року, які подані ФГ «Олександрівське 2020» 07.07.2022.

З розділу ІІ податкової декларації вбачається, що обсяги придбання (без податку на додану вартість) становлять в загальному 13166398 грн; дозволений податковий кредит - 2633279 грн.

В таблиці 2.1. додатку 1 до податкової декларації містяться відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14%, зокрема, за якими постачальником є - 66 (індивідуальний податковий номер ТОВ «Альфа - Лізинг Україна»); податкові накладні з періодом складання - травень 2022; обсяги постачання (без ПДВ), зокрема - 1764121,67 грн; 4342453,33 грн; 2714033,33 грн та 4342453,33 грн. Усього за звітний (податковий період) - 13166398 грн.

Тобто у вказаних документах містяться відомості про операції, в тому числі, щодо отримання позивачем спірних 4 об`єктів лізингу від відповідача за Договором фінансового лізингу №1424-ЧК-МСБ-Ф-099 від 16.02.2022.

Крім того, суд приймає до уваги те, що позивач з першою претензією (вимогою) від 03.11.2023 звернувся до відповідача більше ніж через 2 місяця з моменту виникнення у відповідача обов`язку з передачі об`єктів лізингу, а також на етапі сплати 20-го лізингового платежу за Графіками платіж (Додаток №2).

Також, в матеріалах справи наявні копії платіжних інструкцій №1129 від 18.11.2022 на суму 402186,47 грн та № від 28.11.2022 на суму 616409,28 грн, відповідно до яких ТОВ «Тео-Трейдинг» (обраний позивачем постачальник об`єктів лізингу) здійснювало на користь ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» оплати лізингових платежів відповідно до графіків №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/1 та №1424-ЧК-МСБ-Ф-099/3, які є додатками спірного договору лізингу, що вбачається із призначень платежів вказаних платіжних інструкцій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку про те, що позивачем не доведено суду факт порушення відповідачем умов Договору щодо передання позивачу спірних об`єктів лізингу.

Відтак, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи сторін судом розглянуто та відхилено, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини та результат вирішення спору.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 197 ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 04.12.2024

Суддя Я.В. Маринченко