УХВАЛА

м. Київ

03.12.2024Справа № 910/7168/23
За заявою Дочірнього підприємства "Ітера Трейд" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6, офіс 203, ідентифікаційний номер 32708595)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-енергетична компанія "Ітера Україна" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6, ідентифікаційний номер 32668118)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Представники учасників: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7168/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-енергетична компанія «Ітера Україна».

До суду надійшла заява ОСОБА_1 до боржника про зарахування до вимог кредиторів грошових коштів, стягнутих з заробітної плати працівника на користь стягувача за виконавчими провадженнями.

Із поданої заяви слідує, що ОСОБА_1 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-енергетична компанія «Ітера Україна» з 21.11.2005 та 14.04.2024 був звільнений у зв`язку з ліквідацією підприємства.

За виконавчими провадженнями, боржником у яких є ОСОБА_1 , згідно постанов приватного виконавця Волкової Є.О. про звернення стягнення на заробітну плату від 19.06.2023 № НОМЕР_1, № НОМЕР_3, від 02.08.2023 № НОМЕР_2 з його заробітної плати було стягнуто, але не перераховано приватному виконавцю Волковій Є.О., яка у разі надходження даних коштів мала їх перерахувати стягувачу за виконавчими провадженням - КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 28 470,98 грн.

ОСОБА_1 зазначено, що сума стягнутих коштів підтверджується довідкою без печатки, підпису посадової особи, яка була надіслана йому на номер мобільного телефону.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 у прохальній частині поданої заяви просить суд визнати грошові вимоги приватного виконавця Волкової Є.О. та стягувача КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради по виконавчим провадженням № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 як вимоги кредитора до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-енергетична компанія «Ітера Україна», що складаються з суми 28 470,98 грн.

Проаналізувавши прохальну частину вказаної заяви ОСОБА_1 , суд зазначає, що подана заява за своїм змістом є заявою із грошовими вимогами до боржника.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У частині 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують (частина 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Вимоги до заяви кредитора наведені в частині 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, приписами Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що заява із грошовими вимогами до боржника подається до господарського суду особисто кредитором (його представником). У той же час, заявник, ОСОБА_1 , просить суд у поданій заяві визнати грошові вимоги до боржника третіх осіб, а саме: приватного виконавця Волкової Є.О. та Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.

За таких обставин, суд зазначає, що подана ОСОБА_1 заява із грошовими вимогами до боржника не відповідає положенням ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд наголошує на тому, що заявник не позбавлений процесуального права на звернення до суду за захистом порушених прав у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства та Господарським процесуальним кодексом України.

За приписами частини 1 статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина 4 статті 170 ГПК України).

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку повернути заяву ОСОБА_1 про зарахування до вимог кредиторів грошових коштів, стягнутих з заробітної плати працівника на користь стягувача за виконавчими провадженнями без розгляду.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись статтями 46, 170, 233, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про зарахування до вимог кредиторів грошових коштів, стягнутих з заробітної плати працівника на користь стягувача за виконавчими провадженнями повернути без розгляду.

2. Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя А.В. Яковенко