ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2024 р. Cправа № 902/181/22(902/1003/24)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Марчук А.П.

прокурора - Кавун О.І.

арбітражного керуючого - Сокольвака М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Національна, 6-а, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, код 02909909) в інтересах держави в особі Жмеринської міської ради Жмеринського району Вінницької області (вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, код 03084233)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, код 00371920)

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

в межах справи № 902/181/22

за заявою: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21000)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, код 00371920)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області заходиться справа № 902/181/22 за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Кристал".

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

16.09.2024 до суду надійшла позовна заява Керівника Жмеринської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Жмеринської міської ради до ТОВ "Кристал" про розірвання договору оренди землі від 24.03.2010, та зобов`язання ТОВ «Кристал» повернути територіальній громаді в особі Жмеринської міської ради Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0035 площею 29,6806 га, яка розташована на території Жмеринської міської територіальної громади.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказаний позов передано на розгляд судді Лабунській Т.І.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі № 902/181/22(902/1003/24), визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 22.10.2024.

30.09.2024 до суду від Жмеринської міської ради надійшла заява, в якій зазначено, що Жмеринська міська рада позовні вимоги Жмеринської окружної прокуратури підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за наявними матеріалами.

03.10.2023 до суду від арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надійшло клопотання № 01-21/63 від 03.10.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14.10.2024 до суду від арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надійшло клопотання № 01-21/69 від 14.10.2024 про відкладення розгляду справи та зобов`язання Жмеринської окружної прокуратури виконати вимоги ст. 175 ГПК України і направити копію заяви з додатками від 11.09.2024 № 52-36вих-24 на адресу ліквідатора ТОВ "Кристал" та інших учасників провадження у справі № 902/181/22 про банкрутство ТОВ "Кристал".

21.10.2024 до суду від Вінницької окружної прокуратури надійшли пояснення по справі.

21.10.2024 до суду від ТОВ "Поділля агропродукт" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 22.10.2024 розгляд справи по суті відкладено на 06.11.2024.

Разом з тим, у зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, загрозою ракетних ударів по всій території України, судове засідання по справі № 902/181/22(902/1003/24), призначене на 06.11.2024 не відбулось.

Ухвалою суду від 07.11.2024 розгляд справи по суті призначено на 02.12.2024.

29.11.2024 до суду від арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надійшов відзив № 01-21/84 від 29.11.2024 на позовну заяву.

В судовому засіданні 02.12.2024 судом відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Кристал", арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/86 від 29.11.2024 про відкладення розгляду справи № 902/181/22(902/1003/24), відмовлено в задоволенні клопотання Жмеринської міської ради від 29.11.2024 про відкладення розгляду справи № 902/181/22(902/1003/24), відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Кристал", арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/63 від 03.10.2024 про розгляд справи № 902/181/22(902/1003/24) за правилами загального позовного провадження, відмовлено в задоволенні клопотання АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про участь представника, адвоката Бутко Д.Г. у судовому засіданні у справі № 902/181/22 02.12.2024 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 02.12.2024 прокурор заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві.

Ліквідатор ТОВ "Кристал", арбітражний керуючий Сокольвак М.В. проти позову заперечив, з підстав та за обставин, наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявленого позову прокурор вказує на систематичне невиконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди землі від 24.03.2010 щодо внесення орендних платежів за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0035 площею 29,6806 га.

У відзиві на позовну заяву ліквідатор ТОВ "Кристал", арбітражний керуючий Сокольвак М.В. проти задоволення позову заперечує з наступних підстав.

Ліквідатором вчинено всі належні дії по ліквідації ТОВ «Кристал», сформовано ліквідаційну масу банкрута ТОВ «Кристал» до якої увійшли очисні споруди ТОВ «Кристал» (Браїлівського цукрового заводу) які знаходяться на земельній ділянці площею 29,6806 га, кадастровий номер :04:002:0035, оскільки ТОВ «Кристал» це є бувший цукровий завод (Браїлівський цукровий завод»), а очисні споруди є невід`ємною частиною єдиного майнового комплексу цукрового заводу.

Очисні споруди заводу не значаться в Державному реєстрі нерухомого майна, як власність ТОВ «Кристал», але перебувають у господарському віданні.

Відповідно до ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на підставі права власності або господарського відання, включаються в ліквідаційну масу (зазначено в п.64 Постанови Верховного суду України у складі колегії суддів касаційного господарського суду справа № 910/8259/16(905/1126/21) від 04.05.2023).

Ліквідатор вважає, що в позовній заяві безпідставно зазначено, що частина очисних споруд ТОВ "Кристал" використовується не за призначенням, однак належних доказів, які відповідали вимогам ст. 76 ГПК України не надано, а просто іде посилання на акт.

Особи які використовують очисні споруди єдиного майнового комплексу ТОВ «Кристал» (Браїлівський цукровий завод) не встановлені, посилання не відповідає вимогам ст. 77 ГПК України.

Арбітражним керуючим в судовому процесі банкрутства, який проводить Господарський суд Вінницької області проводиться робота по продажу майна банкрута.

Розірвання договору оренди, який укладений на 49 р. для промислового використання, може негативно вплинути на покупців майна ТОВ «Кристал».

До очисних споруд від заводу більше кілометра протягнутий трубопровід діаметром 320 мм., а також трубопроводи протягнуті до кожної очисної споруди, а їх по даним інвентаризації двадцять дві.

Позов прокурором подано в період продажу єдиного майнового комплексу будівель та споруд ТОВ «Кристал» (Браїлівський цукровий завод). Оголошення про продаж опубліковано на системі прозоро продажі 15.11.2024. Торги призначені на 05.12.2024, а справа про розірвання договору оренди земельної ділянки на якій розміщені очисні споруди ТОВ «Кристал» (Браїлівський цукровий завод) призначена на 02.12.2024.

Розгляд вказаного позову може негативно вплинути на процес продажу єдиного майнового комплексу, та права кредиторів по справі № 902/181/22 банкрутство ТОВ «Кристал», оскільки на орендовані земельній ділянці площею 29,6806 га, кадастровий номер :04:002:0035 розташовані споруди ТОВ «Кристал», які являються ліквідаційною масою банкрута ТОВ «Кристал», п.65 Постанови Верховного суду України у складі колегії суддів касаційного господарського суду справа № 911/1708/18(911/450/22) від 16.04.2024.

Комітет кредиторів ТОВ «Кристал» на якому були присутні представники Національного банку України, Головного Управління ДПС у Вінницькій області, AT «Закритий недирсифікований венчурний корпоративний фонд «Фавор», ТОВ «Поділля Агропродукт» - одноголосно прийняв рішення заперечувати проти позову Жмеринської окружної прокуратури до ТОВ «Кристал» про розірвання договору оренди.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень ліквідатора, надаючи оцінку спірним правовідносинам та порушеному праву позивача, суд виходив із наступного.

24.03.2010 на виконання розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації № 691 від 25.11.2009 "Про затвердження технічнї документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки ТОВ "Кристал" для обслуговування об`єктів цукрового заводу на території Браїлівської селищної ради" між Жмеринською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Кристал" (Орендар) укладено Договір оренди землі,, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для обслуговування об`єктів цукрового заводу (виробничі потреби) з земель промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення не наданих у власність або постійне користування на території Браїлівської селищної ради.

Згідно із п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 29,6806 га, з них: пасовищ - 0,580 га, під господарськими шляхами - 0,4130 га, та для водозабезпечення та очищення стічних вод - 28,6875 га, для обслуговування очисних споруд кисневої станції.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна (п. 3. Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5 780 300 грн. (п. 4 Договору).

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 7 Договору).

Пунктом 8 вказаного Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді в розмірі 57 803 грн. на рік.

Орендна плата вноситься орендарем щомісячно по 4 816,92 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 9 Договору).

Відповідно до п. 12 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування очисних споруд кисневої станції з земель промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення не наданих у власність або постійне користування на території Браїлівської селищної ради.

Пунктом 25 Договору передбачено обов`язки орендаря, зокрема у відповідності з пунктами 8; 9; 10 цього договору своєчасно вносити орендну плату.

У відповідності до п. 31 Договору дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом.

Дія договору припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 32 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду;

- на вимогу однієї із сторін в разі невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 34 Договору).

Договір оренди землі від 24.03.2010 зареєстрований у Жмеринському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.06.2010 зав № 04.

Відповідно до довідки Відділу Держкомзему у Жмеринському районі № 3130 від 27.08.2009, земельній ділянці площею 29,6806 га присвоєно кадастровий номер :04:002:0035.

Факт передачі земельної ділянки у користування ТОВ "Кристал" за Договором підтверджується обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін актом прийому-передачі земельної ділянки для обслуговування очисних споруд кисневої станції (виробничі потреби) від 29.03.2010.

Право оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ "Кристал" зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2024, номер запису про інше речове право: 558876588).

Розпорядженням Жмеринської міської ради Вінницької області від 20.05.2024 № 146-р створено комісію по обстеженню використання ТОВ «Кристал» земельної ділянки, яка знаходиться на території Браїлівського старостинського округу площею 29,6806 га, кадастровим номером :04:002:0035 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02).

При комісійному обстежені вищевказаної земельної ділянки встановлено, що ділянка використовується не за цільовим призначенням, а саме для городництва (01.07), що суперечить призначенню сформованої земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02) та взагалі не використовується ТОВ «Кристал», про що складено відповідний акт від 20.05.2024.

Згідно інформації КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 2030/1/01.6/24 від 15.07.2024 у відповідності до матеріалів інвентаризаційних/реєстраційних справ № 2466, № 2239 на об`єкт нерухомого майна (майновий комплекс), розташований за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, смт Браїлів, вул. Заводська, № 7, станом на 31.12.2012, право власності зареєстровано комунальним підприємством "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" за ТОВ «Кристал». У складі зазначеного вище об`єкта нерухомого майна «очисні споруди» не значаться.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» до складу Жмеринської міської територіальної громади увійшла територія Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області.

За інформацією Головного управління ДПС у Вінницькій області № 7839/5/02-32-04-02-21 від 18.06.2024 відповідно до ІТС «Податковий блок» заборгованість з орендної плати з юридичних осіб по ТОВ «Кристал» () становить 11 401 858,46 грн., яка виникла 30.08.2017 та мала тенденцію до збільшення.

За інформацією Жмеринської міської ради Вінницької області від 19.07.2024 № 01-2024/2154, починаючи з 2020 року по теперішній час, до місцевого бюджету територіальної громади жодних надходжень орендної плати за землю від ТОВ «Кристал» не надходило. Згідно наданого міською радою розрахунку заборгованість по орендній платі за використання спірної земельної ділянки за період з 01.01.2020 по 31.07.2024 становить 563 734,15 грн.

Відповідно до розрахунку, проведеного органом місцевого самоврядування, заборгованість по орендній платі згідно договору оренди землі від 24.03.2010 за період з 01.01.2020 по 31.07.2024 складає 563 734,15 грн.

Систематична несплата ТОВ "Кристал" орендних платежів слугувала підставою для звернення прокурора в особі Жмеринської міської ради із відповідним позовом до суду про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Ст. 141 Земельного кодексу України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 782 ЦК України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

В силу приписів ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (постанова Верховного Суду України від 11.10.2017 № 6-1449цс17).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного не внесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, а також постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 20.06.2019 у справі № 383/708/16-ц, від 30.06.2020 у справі № 484/3514/17, від 04.12.2019 у справі № 318/433/18, що підставою до розірвання договору є систематична несплата орендної плати (два і більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не в повному обсязі, тобто як невиконання так і неналежне виконання умов договору є підставою до його розірвання.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова ВП ВС від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).

Як визначено п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно по 4 816,92 грн. При цьому за умовами п. 28 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити орендну плату.

За інформацією Головного управління ДПС у Вінницькій області № 7839/5/02-32-04-02-21 від 18.06.2024 відповідно до ІТС «Податковий блок» заборгованість з орендної плати з юридичних осіб по ТОВ «Кристал» () становить 11 401 858,46 грн., яка виникла 30.08.2017 та мала тенденцію до збільшення.

За інформацією Жмеринської міської ради Вінницької області від 19.07.2024 № 01-2024/2154, починаючи з 2020 року по теперішній час, до місцевого бюджету територіальної громади жодних надходжень орендної плати за землю від ТОВ «Кристал» не надходило. Згідно наданого міською радою розрахунку заборгованість по орендній платі за використання спірної земельної ділянки за період з 01.01.2020 по 31.07.2024 становить 563 734,15 грн.

Відповідно до розрахунку, проведеного органом місцевого самоврядування, заборгованість по орендній платі згідно договору оренди землі від 24.03.2010 за період з 01.01.2020 по 31.07.2024 складає 563 734,15 грн.

Наявність заборгованості відповідача за Договором за період з 01.01.2020 по 31.07.2024 підтверджується змістом листа Жмеринської міської ради від 13.08.2024 за № 01-2024/2330 з додатком відповідного розрахунку.

Доказів протилежного матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Внаслідок вказаних обставин позивач як нинішній орендодавець значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору і йому завдається цим матеріальна шкода, при цьому несплата відповідачем орендних платежів є тривалим порушенням, тобто носить систематичний характер.

З врахуванням наведеного сам по собі факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несплати орендної плати є підставою до розірвання договору, незважаючи на те, чи така заборгованість була виплачена в подальшому. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі № 318/433/18.

Що стосується заперечень ліквідатора, наведених у відзиві на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В інвентаризаційному описі необоротних активів ТОВ "Кристал" арбітражним керуючим зазначено про належність ТОВ "Кристал" очисних споруд, 1945-1975 (рік випуску (будівництва) чи дата придбання (введення в експлуатацію), кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0035, площа 29,6806 га.

Натомість, представник прокуратури в судовому засіданні стверджувала, що на земельній ділянці кадастровий номер: :04:002:0035, площею 29,6806 га очисні споруди відсутні.

Згідно наданих до позовної заяви доказів, а саме акту обстеження по використанню ТОВ "Кристал" земельної ділянки на території Браїлівського старостинського округу площею 29,6806 га кадастровий номер :04:002:0035 від 20.05.2024 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0035, площею 29,6806 га:

- використовується не за цільовим призначенням, а саме для городництва (01.07), що суперечить призначенню сформованої земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02).;

- взагалі не використовується ТОВ "Кристал".

Згідно фотографій земельної діянки, доданих до вказаного акту, очисні споруди там відсутні, ліквідатор ТОВ "Кристал" не довів протилежного належними письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Суд не ототожнює поняття "право господарського відання" і "право оренди", це різні поняття.

Отже, право оренди земельної ділянки не входить до складу ліквідаційної маси банкрута.

Крім того, зважаючи на те, що за наслідками ліквідаційної процедури відповідача, майновий комплекс нерухомого майна, який належать ТОВ "Кристал" буде проданий іншій особі, остання не позбавлена права на укладення з власником земельної ділянки, яка є предметом спору у цій справі, будь-яких договорів, в т.ч. і договору оренди.

Відтак, позовна вимога про розірвання Договору оренди землі від 24.03.2010 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку Жмеринській міській раді, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Окрім того, п. 17 Договору сторони погодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

В свою чергу, позовна вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання Договору. Оскільки суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання Договору оренди, тому обґрунтованим є висновок про задоволення позову у частині зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді спірну земельну ділянку (подібні висновки викладено у постанові ВПВС від 02.11.2022 у справі № 922/3166/20).

Отже, вказана позовна вимога підлягає задоволенню як похідна від розірвання Договору оренди.

Окрім того, щодо вимоги повернути земельну ділянку Жмеринській міській раді, враховуючи, що орендодавцем при укладенні Договору виступала Жмеринська районна державна адміністрація, суд бере до уваги, що Жмеринська міська рада Вінницької області відповідно до п.п. 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та ч. 1 ст. 122 ЗК України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

Так, 21.06.2024 за Жмеринською міською радою проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :04:002:0035 площею 29,6806 га (номер відомостей про речове право: 55876327, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Визначаючись щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Жмеринської міської ради, суд враховує таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначила, що сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з цим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці європейського суду з прав людини.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зазначено зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З метою захисту інтересів держави та територіальної громади, прокурор спонукав позивача до здійснення захисту цих інтересів ним самостійно.

Зокрема, окружною прокуратурою міську раду проінформовано про викладені у позові порушення листом від 18.07.2024 № 52-2988вих-24.

Листом від 19.07.2024 № 01-2024/2154 Жмеринська міська рада Вінницької області проінформувала окружну прокуратуру про те, що у зв`язку із відсутністю достатнього фінансування витрат на сплату судового збору, заходи щодо розірвання договору оренди та повернення спірної земельної ділянки останньою не вживались та вживатись не будуть. Міська рада не заперечує щодо вжиття окружною прокуратурою заходів представницького характеру для захисту прав та інтересів територіальної громади.

Верховним Судом у постановах від 09.06.2021 у справі № 920/839/20 та від 26.05.2021 у справі № 926/14/19 висловлено позицію, за якою у разі свідчення попереднього листування прокурора з уповноваженим органом про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом.

Листом № 52-3522вих-24 від 03.09.2024 Жмеринську міську раду повідомлено про прийняте рішення звернутися з позовною заявою в інтересах держави в особі Жмеринської міської ради Вінницької області до ТОВ "Кристал" про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0035 площею 29,6806 га.

Суд враховує, що обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що також зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Водночас протягом розгляду даної справи Жмеринська міська рада не заперечила щодо здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурором та не повідомила про намір самостійно звернутися з позовом до суду.

Отже, наявні підстави вважати, що прокурором дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового процесу в обґрунтування власних правових позицій.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з мотивів наведених вище.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухвалені рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову повністю на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 6056 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 4, 11, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 96, 123, 129, 196, 210, 232, 233, 236-238, 240-242, 255, 256, 326, 327 ГПК України -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди землі від 24.03.2010, укладений між Жмеринською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кристал", зареєстрований у Жмеринському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.06.2010 за № 04.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристал" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, код 00371920) повернути територіальній громаді в особі Жмеринської міської ради Вінницької області (вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, код 03084233) земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0035 площею 29,6806 га, яка розташована на території Жмеринської міської територіальної громади.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, код 00371920) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код 02909909) 6 056 грн. - витрат на сплату судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Копію рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси: Жмеринській окружній прокуратурі - , Вінницькій обласній прокуратурі - ; Жмеринській міській раді - ; ; ІНФОРМАЦІЯ_2; арбітражному керуючому Сокольваку М.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Кристал" - , .

Повне рішення складено 09 грудня 2024 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи