ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1361/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Бугайов І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Красовський В.М. - адвокат, ордер серії АМ № 1066560 від 09.10.2023;

від відповідача: Бугайчук М.В. - адвокат, ордер серії АМ № 1067742 від 23.10.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи"

до ОСОБА_1

про стягнення 460 295,92 грн.

В судовому засіданні 13.11.2024 оголошувалась перерва до 20.11.2024 о 10:00 год.

В судовому засіданні 20.11.2024 оголошувалась перерва до 27.11.2024 о 10:00 год.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 460 295, 92 грн. збитків, завданих позивачу його посадовою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач з моменту реєстрації ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" і до 03.10.2022 перебував на посаді директора згаданого товариства. Внаслідок укладення відповідачем на власний розсуд від імені ТОВ "НВП "Українські авіаційні системи" ряду договорів з юридичною особою - ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія", 100% статутного капіталу якого належить відповідачу, а згодом свідомого невиконання договірних зобов`язань та безпідставного невиконання покладених на відповідача Статутом обов`язків, позивачу завдано прямих негативних наслідків у вигляді завдання матеріальних збитків, зокрема стягнення штрафних санкцій в сумі 460 295,92 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

22.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що в розумінні чинного законодавства під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Проте, в матеріалах справи відсутні докази реального понесених збитків позивачем, лише додані копії рішень судів, що не є доказом їх реальності.

Також відповідач відзначав, що позивачем не доведено протиправність поведінки ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", а навпаки в рішеннях судів чітко встановлено, що заборгованість, яка була стягнута з позивача та виникла на підставі реальних законних договорів, які були необхідні для нормальної господарської діяльності позивача.

Крім наведеного, відповідач звертав увагу суду на те, що позивачем не обґрунтовано і не доведено належними допустимими доказами причинний зв`язок між шкодою та "начебто протиправною поведінкою відповідача". Укладання відповідних договорів оренди та інших послуг від імені ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" викликано господарською необхідністю та умовами, які були обов`язковими для укладання державних контрактів з Міністерством оборони України, які передбачали наявність матеріально-технічної бази. Окрім того, штат працівників, які працювали необхідно було розмістити, забезпечити умовами для праці.

Також відповідач наголошував на тому, що не обґрунтовано, яким чином і якими діями відповідач порушив установчі документи товариства в частині перевищення повноважень або із зловживанням. Не зазначено які вимоги статуту було порушено.

З урахуванням наведеного відповідач відзначив, що не доведено наявності всіх чотирьох елементів правопорушення: а саме неправомірності дій/бездіяльності; шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями/бездіяльністю та шкодою; та саме головне вини (у формі прямого/непрямого умислу).

Також у відзиві вказано, що ОСОБА_1 є засновником і кінцевим бенефіціаром ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія". І в між ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" та позивачем існували договірні відносини, предметом яких була оренда нерухомого майна, надання транспортних послуг, відносини щодо отримання фінансової допомоги та інше.

Проте, лише після того, як два інших співвласники незаконно звільнили ОСОБА_1 з посади директора, було прийнято рішення ініціювати від імені ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" подання позовів до Господарського суду Житомирської області. Як результат, у справах № 906/307/23, № 906/16/23, № 906/535/23, № 906/451/23 прийняті судові рішення. В даних справах суди дійшли висновків, що договори, за якими стягували заборгованість є дійсними та засвідчують настання відповідних правових наслідків.

Крім наведеного вище, відповідач звертав увагу суду, що в ході виконання державного контракту № 403/1/18/62 від 11.07.2028 ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" перебувало у скрутному фінансовому становищі, проте ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора позивача вживав всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення роботи підприємства в цілому, а саме - для придбання комплектуючих для виконання замовлення, а також сплати податків та зборів на виконання вимог чинного законодавства України, задля подальшої можливості максимально працювати над зобов`язаннями передбаченими державним контрактом, шляхом внесення на розрахунковий рахунок підприємства грошових коштів та шляхом внесення в касу підприємства грошових коштів.

Також з метою недопущення порушення інтересів позивача в ході ціноутворення товару (ціна за період виготовлення другої партії товару зросла на 11 816 215,28 грн.), що повинен бути поставлений за державним контрактом № 403/1/18/62 від 11.07.2018, ОСОБА_1 вживав заходів щодо зміни умов згаданого вище державного контракту.

В послідуючому ухвалою суду від 16.01.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн. залишено без розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі №906/1361/23 - залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Житомирської області - без змін.

Постановою Касаційного господарського суду від 04.06.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" задоволено; скасовано ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 906/1361/23; справу № 906/1361/23 передано до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.07.2024 призначено підготовче засідання.

В послідуючому ухвалою суду від 18.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Українські авіаційні системи", оформленого протоколом №1/2022 від 03.10.2022. було звільнено ОСОБА_1 з посади директора ТОВ НВП "Українські авіаційні системи"

Під час перебування ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ НВП "Українські авіаційні системи", діючи як одноособовий виконавчий орган товариства , про що зазначено в статуті підприємства (т.1,а.с.18), він уклав від імені товариства низку правочинів із Товариством з обмеженою відповідальність "Житомир- Агробудіндустрія". Як вбачається з джерела відкритих даних - єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим бенефіціаром власником ТОВ "Житомир- Агробудіндустрія", якому належить 100% статутного капіталу вказаної юридичної особи є ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи (т.1,а.с 29), а саме з рішення господарського суду Житомирської області від 31.07.2023 у справі №906/307/23, між ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" (орендар) та ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" (орендодавець) було укладено договір оренди приміщення №2019/09/4 від 30.09.2019 згідно якого заборгованість орендаря перед орендодавцем внаслідок несвоєчасних та неповних розрахунків з орендної плати за період з жовтня 2019 по серпень 2020 склала 968430, 00 грн. Але, як вбачається з рішення суду відповідач посилався на той факт, що грошові кошти у цей період були наявні на рахунках ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" і згідно банківських виписок у період з 01.09.2020 по 01.09.2022 обороти підприємства по платежам становили майже понад 4,5 млн. грн. Рішенням суду було стягнуто з орендаря на користь орендодавця вказану заборгованість, а також крім того на користь орендодавця - ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" з орендаря -ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" було стягнуто 274857,54 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с. 38) Господарським судом Житомирської області також ухвалено рішення у справі №906/16/23 за позовом ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" до ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" про стягнення 230 479, 99 грн. Стягнуто з відповідача ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" на користь позивача - ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія"182 230,00 грн. заборгованості, 48 249,99 інфляційних втрат, 3 457,20 грн. витрат по сплаті судового збору. Як вбачається з рішення заборгованість утворилась внаслідок несвоєчасного та неповного виконання договору оренди комп`ютерної техніки №2019/01/09 від 30.09.2019 за період з жовтня 2019 по березень 2020.

Крім того рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.05.2023 (т. 1, а.с. 55) по справі №906/355/23 було стягнуто з ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" на користь ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" 65557,00 грн. боргу, 28288,29 грн. пені, 19279,54 грн. інфляційних, 26294,64 грн. 30% річних, 2684,грн судового збору. Заборгованість утворилася внаслідок несвоєчасного та неповного виконання договору про надання транспортних послуг №2019/04/02 від 01.02.2019 укладеного між сторонами.

Також рішенням Господарського суду Житомирської області у справі 906/451/23 (т.1, а.с 58) стягнуто з ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" на користь позивача - ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" 62 439,69 грн. інфляційних втрат, 886,03 грн. 3% річних, 2684,00 грн. судового збору. Вказані інфляційні втрати стягнуто за період прострочення повернення грошових коштів поворотної фінансової допомоги з листопада 2021 по грудень 2022 та 3% річних були нараховані за період 3 09.11.2021 по 28.12.2022. Договір фінансової допомоги між сторонами був укладений 03.01.2017

Внаслідок несвоєчасного та неповного виконання вищевказаних договорів з ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" на користь ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" було стягнуто у примусовому порядку штрафні санкції та інфляційні втрати в сумі 460 295,92 грн., а саме: 274 857,54 грн. інфляційних втрат по справі №96/307/23, 48 249,99 інфляційних втрат по справі №906/16/23, 28 288,29 грн. пені, 19 279,54 грн. інфляційних втрат, 26 294,64 грн. 30% річних у справі №906/355/23, 62 439,89 грн. інфляційних втрат та 886,03 грн. 3% річних по справі №906/451/23

Отже, під час перебування відповідача - ОСОБА_2 на посаді директора НВП "Українські авіаційні системи" підприємство систематично не виконувало низку договорів, ризикуючи утворити не тільки заборгованість, а також додаткову відповідальність та фінансове навантаження на підприємство у вигляді інфляційних та штрафних санкцій.

Але про можливість підприємства оплатити послуги згідно вищевказаних договорів свідчить зокрема також наявність ще одного договору фінансової допомоги від 26.06.2020 р. та додаткової угоди до договору від 19.03.2021 (т.1, а.с 165,166). Факт отримання коштів сторони не заперечували.

Як свідчать матеріали справи звернення з позовними вимогами та стягнення вказаних сум з НВП "Українські авіаційні системи" відбулося після звільнення ОСОБА_2 з посади директора НВП "Українські авіаційні системи", але перебування при цьому кінцевим бенефіціаром власником ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія".

Наявність листування між НВП "Українські авіаційні системи" та ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" в якому зазначено про відсутність коштів для оплати послуг згідно договорів не є належним та допустимим доказом відсутності коштів у НВП "Українські авіаційні системи".

Главою 17 ЦК України унормовано правовідносини представництва при здійсненні правочинів. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частини перша та третя статті 92 ЦК України).

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (частина четверта статті 92 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 89 ГК України (у редакції станом на момент укладення оспорюваних договорів) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

За частиною першою статті 241 ЦК України у випадку вчинення правочину представником з перевищенням повноважень, такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання.

Отже, за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України.

При цьому орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

Будь-яке бізнес-рішення повинно мати своє розумне пояснення (враховувати ситуацію, яка існувала на момент ухвалення рішення.

Вказані висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17

Укладаючи договори оренди майна відповідач, як керівник підприємства, заздалегідь мав знати всі можливі ризики невиконання таких договорів, виникнення додаткової відповідальності у разі порушення умов договорів. Тим більше укладаючи договори під час виконання затратного контракту.

Але вказані рішення про укладення договорів були прийняті без урахування всіх обставин, а також укладені з підприємством, власником якого є сам ОСОБА_2 . Крім того під час виконання договорів у підприємства була можливість провести розрахунки не доводячи справу до суду та уникаючи додаткової відповідальності.

Вказане свідчить про неналежне та недобросовісне виконання дій керівника, без дотримання меж нормального господарського ризику, прийняття рішень на власний розсуд та завідомо прийнятих на користь керівника - ОСОБА_2 , оскільки внаслідок неналежного виконання договорів підприємство-орендодавець , власником якого є ОСОБА_2 , набуло додаткових коштів шляхом стягнення з ТОВ НВП "Українські авіаційні системи" інфляційних втрат та штрафних санкцій.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, 10, ) 460 295,92 грн. завданих збитків, а також 6904,44 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - адвокату Красовському В.М. в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет

4 - адвокату Бугайчуку М.В. в Електронний кабінет