ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 грудня 2024 року Справа № 903/330/18 (903/1014/24)

Господарський суд Волинської області у складі судді Шума М. С., розглянувши заяву про забезпечення позову, що подається одночасно із матеріалами позовної заяви

по справі № 903/330/18 (903/1014/24)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П.

до відповідачів: фізичної особи ОСОБА_1

фізичної особи ОСОБА_2

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи №903/330/18

за заявою Головного управління ДФС у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван», с.Зміїнець, Луцький район

про банкрутство

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. в позовній заяві від 03.12.2024 (вх.№01-52/1100/24) просить суд витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () земельну ділянку площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535. Витребувати від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () земельну ділянку площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () судові витрати: на оплату судового збору в розмірі 13 947,10 грн., на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн., на відшкодування витрат адвоката, пов`язаних з розглядом справи 5 500,00 грн.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на земельні ділянки: площею 0,1447 га, кадастровий но¬мер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам за їх дорученням вчиняти дії спрямовані на передачу будь-яких майнових прав на земельні ділянки площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536, в тому числі передавати їх в іпотеку, оренду, надавати право забудови, змінювати межі та/або цільове призначення, здійснювати поділ чи об`єднання тощо.

заборони державним реєстраторам (у тому числі нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок площею 0,1447 га, кадастровий помер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає таке:

Попередня недобросовісна поведінка та дії ОСОБА_3 та/або її представника демонструють високу ймовірність, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до чергових ускладнень у відновленні порушеного права ТзОВ «ЮВАН». Відповідачі за новим позовом є свояками чи родичами ОСОБА_3 та/або її представника, які відверто ігнорували правопорядок і судові рішення. Тому існує реальний ризик, що діями відповідачів також будуть створені нові істотні перешкоди для відновлення прав позивача ТзОВ «ЮВАН» та невиправданого затягування процедури банкрутства по справі №903/330/18. Вчергове не буде гарантована реальна можливість захистити порушене право.

Твердження про недобросовісну поведінку та дії ОСОБА_3 та/або її представника щодо предмета спору опираються на такі фактичні обставини:

Усвідомлюючи, що земельна ділянка площею 0,3127 та, кадастровим номером :03:001:6457 є предметом спору та чітко розуміючи, що господарський суд ухвалою від 18.12.2023 забезпечив позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, ОСОБА_3 та/або її представник вчинили ряд недобросовісних дій на шкоду позивачу ТзОВ «ЮВАН» і кредиторам. Зокрема, цілеспрямовано та умисно здійснили поділ спірної земельної ділянки площею 0,3127 га з кадастровим номером :03:001:6457, внаслідок чого утворено на дві нових:

- площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535;

- площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

Сумарна площа двох нових ділянок відповідає площі спірної ділянки:

0,1447 га + 0,1680 га = 0,3127 га.

Внаслідок поділу спірної земельної ділянки і утворення двох нових, було скасовано попередній кадастровий номер :03:001:6457.

Такими діями спірна ділянка припинила існування як об`єкт права.

В подальшому ОСОБА_3 відчужила новоутворені земельні ділянки, шляхом їх дарування на користь своїх родичів чи свояків:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно договору дарування земельної ділянки від 20.06.2024, реєстраційний номер 1919;

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно договору дарування земельної ділянки від 21.08.2024, реєстраційний номер 2647.

Жодної раціональної необхідності для поділу земельної ділянки і зміни цільового призначення не існувало, адже на ній розташований об`єкт незавершеного будівництва. Такі недобросовісні дії призвели до необхідності звернення з новим віндикаційним позовом і поклало на позивача нові значні судові витрати.

Під час розгляду господарським судом кількох спорів, відбувалися описані вище дії щодо поділу та відчуження ділянок на користь відповідачів по справі шляхом укладення договорів дарування. Зокрема:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.09.2020 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею О.,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457, посвідчений 02.06.2017 приватним нотаріусом ЛМНО Волинської області Дехтярук І. В. №1076.

24.12.2020 Північно-західний апеляційний господарський суд рішення місцевого суду скасував і відмовив у задоволенні позову.

15.04.2021 Верховний Суд у складі КГС:

- скасував постанову апеляційного суду від 24.12.2020;

- залишив у силі рішення місцевого суду від 28.09.2020.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі №903/330/18 (903/1248/23) задоволено позовні вимоги ТзОВ «ЮВАН» про витребування від ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення від 20.02.2024 у справі №903/330/18 (903/1248/23) - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.10.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №903/330/18 (903/1248/23) за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 та рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.2024.

Ні зміна меж ділянки, ні зникнення її як об`єкта власності через утворення двох нових ділянок, ні ланцюжок відчужень не призвели до втрати правомочностей власника та, відповідно, не легалізували протиправних правочинів.

Реальним законним власником земельної ділянки площею 0,3127 га з кадастровим номером :03:001:6457, а відтак і новоутворених ділянок є позивач - ТзОВ «ЮВАН».

Пунктом 19 постанови пленуму ВСУ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 значаться титульними власниками нових земельних ділянок і мають реальну змогу безперешкодно розпорядитися ними. Це утруднить або ж зробить неможливим виконання рішення суду про витребування майна з володіння відповідачів.

Пунктом 20 постанови пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 «Про судову прак¬тику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Слід накласти арешт та заборону на відчуження земельних ділянок.

Нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено зміст права власності, який включає право володіння, користування та розпоряджання майном.

Відповідачі мають можливість безперешкодно відчужити земельні ділянки, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу та забороною вчиняти певні дії.

Позивач звернувся з позовом про витребування земельних ділянок з незаконного володіння відповідачів. Тому вимоги даної заяви в частині накладення арешту та заборону відчуження є відповідним та співмірним способом забезпечення позову.

Слід заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок і будь-які інші дії щодо зміни меж та/або цільового призначення.

Окрім відчуження, відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають змогу розпорядитися земельними ділянками в інший спосіб, наприклад: передати в іпотеку, обтяжити майновими правами інших осіб, передати в оренду, змінити межі та/або цільове призначення тощо.

В результаті цього до Державного реєстру прав будуть вноситися записи щодо наявності майнових прав інших осіб на земельну ділянку.

У постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, викладено правовий висновок, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про зміну власника земельної ділянки та/або записів про її обтяження може призвести:

- у першому випадку до неможливості виконання рішення суду за умови задоволення позовної заяви про витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача;

- у другому випадку до нових судових спорів з метою поновлення прав позивача, як законного власника майна.

Відтак, заявник вважає, що даний вид забезпечення позову відповідатиме критерію співмірності та узгоджуватиметься із заявленими позовними вимогами.

Згідно висновків ринкова вартість земельних ділянок становить:

- з кадастровим номером :03:001:0535 - 496 610,00 грн.;

- з кадастровим номером :03:001:0536 - 564 715,00 грн.

Відповідно, ціна даного позову становить 1 061 325,00 грн.

У позивача відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

Отже, в першу чергу, суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Після системного аналізу вказаних обставин та доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої загрози істотного ускладнення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, у разі задоволення позовних вимог у даній справі.

В той же час, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Дійсно, 02.06.2017 ТзОВ «ЮВАН» (банкрут) відчужило земельну ділянку кадастровий номер :03:001:6457 на користь ТзОВ «ЮВАНТА», на підставі посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Волинської області Дехтярук І. В. договору купівлі-продажу №1076.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.06.2018 відкрито провадження у справі №903/330/18 про банкрутство ТзОВ «ЮВАН», а постановою від 30.10.2018 товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06.09.2019 ТзОВ «ЮВАНТА» уклало з ОСОБА_3 договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Волинської області Дехтярук І. В., реєстровий №2342. За умовами даного правочину в іпотеку передавалася спірна земельна ділянка площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457.

Згідно з умовами договору іпотеки, цим договором забезпечувалися вимоги ОСОБА_3 по договору позики від 06.09.2019, за умовами якого ТзОВ «ЮВАНТА» зобов`язалося повернути до 06.09.2022 грошові кошти у розмірі 1 820 000,00 грн.

При цьому, на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, оскільки укладення цього договору не є відчуженням земельної ділянки (п. 4.1 договору іпотеки).

16.02.2021 приватним нотаріусом ЛМНО Волинської області Дехтярук І. В. посвідчено укладений між ТзОВ «ЮВАНТА» та ОСОБА_3 договір про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстровий №160. На підставі даного правочину право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачкою. До матеріалів позовної заяви долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №349725131 від 10.10.2023.

Суд бере до уваги те, що 18.09.2019 ОСОБА_4 (у 2008 році між нею та ТзОВ «ЮВАН» укладено договір про дольову участь в будівництві житла, яке розташоване на спірній земельній ділянці.) звернулася до Господарського суду Волинської області з позовом до ТзОВ «ЮВАН», ТзОВ «ЮВАНТА» про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки (справа №903/741/19). Позов розглядався в межах справи про банкрутство ТзОВ «ЮВАН».

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.12.2019 ОСОБА_5 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів у справі 3903/741/19. Ухвала суду обґрунтована тим, що ТзОВ «ЮВАНТА» (відповідач у справі №903/741/19) передало спірну земельну ділянку в іпотеку громадянці ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 06.09.2019, розмір основного зобов`язання становить 1 820 000 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.09.2020 позов задоволено повністю; визнано недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юван» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Юванта договір №1076 від 02.06.2017 купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:6457 площею 0,3127 га, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Дехтярук Іриною Володимирівною.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

16.02.2021 приватним нотаріусом ЛМНО Волинської області Дехтярук І. В. посвідчено укладений між ТзОВ «ЮВАНТА» та ОСОБА_3 договір про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі чого право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачкою.

Постановою ВС у складі КГС від 15.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 903/741/19 скасовано, рішення Господарського суду Волинської області від 28.09.2020 у справі № 903/741/19 залишено в силі.

Однак в процесі розгляду касаційним судом справи №903/741/19 ТОВ «ЮВАНТА» та ОСОБА_5 уклали правочин за яким право власності на ділянку перейшло до відповідачки. ТзОВ «ЮВАН» втратило актив за рахунок реалізації якого можна задовольнити вимоги кредиторів у справі про банкрутство.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.09.2020 по справі №903/741/19, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 15.04.2021, визнано недійсним договір купівлі-продажу, на підставі якого ТзОВ «ЮВАН» відчужило ТОВ «ЮВАНТА» спірну земельну ділянку.

Попри це, в процесі розгляду справи №903/741/19, ТОВ «ЮВАНТА» відчужило ділянку на користь ОСОБА_3 шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі №903/330/18 (903/1248/23) задоволено позовні вимоги ТзОВ «ЮВАН» про витребування від ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення від 20.02.2024 у справі №903/330/18 (903/1248/23) - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.10.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №903/330/18 (903/1248/23) за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 та рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.2024.

Однак, земельна ділянка площею 0,3127 га з кадастровим номером :03:001:6457 поділено, внаслідок чого утворено дві нових:

- площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535;

- площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

Сумарна площа двох нових ділянок відповідає площі спірної ділянки:

0,1447 га + 0,1680 га = 0,3127 га.

Внаслідок поділу спірної земельної ділянки і утворення двох нових, було скасовано попередній кадастровий номер :03:001:6457.

Такими діями спірна ділянка припинила існування як об`єкт права.

Відповідачі згідно з позовною заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 значаться титульними власниками нових земельних ділянок.

Рішення суду по справі №903/330/18 (903/1248/23) про витребування від ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457 на користь товариства-банкрута залишилося не виконаним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. в позовній заяві від 03.12.2024 (вх.№01-52/1100/24) просить суд витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () земельну ділянку площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535. Витребувати від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () земельну ділянку площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» ().

До матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви заявником долучено Витяги з Державного земельного кадастру від 28.11.2024 щодо земельних ділянок площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535 та площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

Згідно з Витягами скасований кадастровий номер внаслідок створення цих двох земельних ділянок в результаті поділу є :03:001:6457.

Згідно з долученими до позовної заяви Витягами з Державного реєстру речових прав земельна ділянка площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 21.08.2024, а земельна ділянка площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20.06.2024.

Не досліджуючи обґрунтованість позову, суд погоджується з позицією ліквідатора ТзОВ «ЮВАН», що сторони вчинили недобросовісно.

Суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, бере до уваги ту обставину, що спірна земельна ділянка (ділянки) рішеннями судів повернуто у власність ТОВ «ЮВАН», проте рішення суду не виконано через дії відповідачів у справах 903/741/19 та 903/1248/23.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову.

Частина 4 ст.137 ГПК передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу / іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

На підставі викладеного, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.06.2021 № 308/8567/20 зазначив, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 136, 137, 138, 139, 140, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. від 04.12.2024 про забезпечення позову у справі №903/330/18 (903/1014/24) задовольнити.

2. Накласти арешт на земельні ділянки: площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

3. Заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам за їх дорученням вчиняти дії спрямовані на передачу будь-яких майнових прав на земельні ділянки площею 0,1447 га, кадастровий номер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536, в тому числі передавати їх в іпотеку, оренду, надавати право забудови, змінювати межі та/або цільове призначення, здійснювати поділ чи об`єднання тощо.

4. Заборонити державним реєстраторам (у тому числі нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок площею 0,1447 га, кадастровий помер :03:001:0535 і площею 0,1680 га, кадастровий номер :03:001:0536.

Стягувачем є: ліквідатор ТОВ «ЮВАН» арбітражний керуючий Темчишин Володимир Петрович (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013, пр. Перемоги, 13, м.Луцьк, 43005.

Боржником є: фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Боржником є: фізична особа ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Ухвала суду набирає законної сили з 06.12.2024.

Ухвала суду дійсна для пред`явлення до виконання до 07.12.2027.

Копію ухвали про забезпечення позову направити для виконання до Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43602, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 27А).

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М. С. Шум