ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. Справа№ 910/5551/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Кологойда О.В.

від відповідача - Михалевич М.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткової постанови

за результатами розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2024 р. (повний текст складено 16.09.2024 р.)

у справі № 910/5551/24 (суддя - Балац С.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 2907518,44 грн

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 2907518,44 грн, з яких з яких:

- 666094,00 грн - дивіденди за 2018 рік, 48216,50 грн - 3 % річних, 236463,37 грн - інфляційні втрати;

- 1324979,15 грн - частина чистого прибутку за 2020 рік, 111048,61 грн - 3 % річних, 520716,81 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.09.2024 р. у справі № 910/5551/24 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/5551/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/5551/24 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та призначено справу № 910/5551/24 до розгляду на 19.11.2024 р.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2024 р. у справі № 910/5551/24 залишено без змін.

До суду 21.11.2024 р. від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови (сформована в системі "Електронний суд" 20.11.2024 р.), у якій заявник просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 р. розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови призначено на 03.12.2024 р.

У судовому засіданні 03.12.2024 р. представники сторін надали усні пояснення по суті поданої заяви.

Розглянувши заяву позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, позивач посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції, які, на його думку, підлягають відшкодуванню.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції необхідно покласти на відповідача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн позивачем надано:

- договір про надання правової допомоги № 260-АО/2024 від 03.04.2024 р., укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Інтеракціо" (далі - договір);

- додаток № 1 до договору № 260-АО/2024 від 03.04.2024 р., який містить тарифи за послуги з надання правової допомоги;

- розрахунок витрат на надання правової допомоги, що є актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2024 р.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 8077/10 та ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1548591 від 04.04.2024 р.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язується надавати правову допомогу заявнику на підставах в порядку і обсязі, визначеному в договорі за погодженням сторін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити її у встановленому цим договором порядку.

Згідно з п. 2.3 договору правова допомога включає, але не обмежується: наданням правової інформації, консультацій і роз`яснень; збиранням доказів, в тому числі шляхом подання адвокатських запитів; складанням, підписанням та поданням претензії, позовної заяви, апеляційної та/або касаційної скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захистом прав і представництвом інтересів заявника у господарських судах Виконавець надає правову допомогу за цим договором оплатно відповідно до тарифів, зазначених в додатку № 1 та розрахунках.

Розрахунком витрат на надання правової допомоги, що є актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2024 р., сторони договору погодили вартість послуг у розмірі 6000,00 грн, а саме:

- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу - 4000,00 грн;

- участь у судовому засіданні 2000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 р. у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 від 20.11.2020 р.

Отже питання про відшкодування витрат на правничу допомогу вирішується судом виходячи із наданих у сукупності доказів, зокрема детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, з якого вбачається обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та вартість окремо кожної послуги.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, судова колегія дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови та стягнення з відповідача вартість витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, код 00135390) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 6000 (шість тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції.

3. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

4. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 04.12.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко