ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. Справа№ 910/6546/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Сибіги О.М.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК УКРПРОМПОСТАЧ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024

у справі № 910/6546/24 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Державного авіаційного підприємства "УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК УКРПРОМПОСТАЧ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР"

про стягнення заборгованості у розмірі 369 757,08 грн

за участю представників:

від позивача: Заварзіна В.І.

від відповідача: Степаненко О.А.

від третьої особи: не зявилися

ВСТАНОВИВ:

ДАП "УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" про стягнення 369 757,08 грн заборгованості за договором постачання № 10611 від 22.09.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/6546/24 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 369 757,08 грн заборгованості та 5 546,46 грн судового збору.

Суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем його зобов`язань за договором постачання № 10611 від 22.09.2021 в частині отримання позивачем продукції загальною вартістю 369 757,08 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

За твердженням скаржника, суд дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем умов договору в частині непоставки товару в повному обсязі та застосував правову норму ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/6546/24.

16.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ДАП "УКРАЇНА", заперечуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" в повному обсязі, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/6546/24 залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 справу № 910/6546/24 призначено до розгляду на 29.10.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Мальченко А.О., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.12.2024.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 22.09.2021 між ДАП "УКРАЇНА" (покупець) та ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" (продавець) був укладений договір постачання № 10611, за яким продавець прийняв на себе зобов`язання по передачі у власність покупця продукції, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити продукцію в порядку, у терміни і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору право власності на продукцію переходить до покупця з моменту передачі продукції.

Відповідно до п. 1.3 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 23.10.2021, номенклатура продукції, її кількість, ціна за одиницю, сумарна вартість партії продукції складає:

бензин А-95 28 000 л за ціною 26,05 грн, вартістю 729 400,00 грн;

бензин А-92 12 000 л за ціною 25,90 грн, вартістю 310 800,00 грн;

дизельне пальне 5 000 л за ціною 21,65 грн, вартістю 108 250,00 грн;

дизельне пальне 45 480 л за ціною 23,80 грн, вартістю 1 082 424,00 грн.

Загальна сума з ПДВ 2 677 048,80 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за продукцію, що поставляється, здійснюється 100% після отримання продукції згідно з видатковою накладною протягом 7 (семи) банківських днів. Підставою для проведення оплати є видаткова накладна та рахунок-фактура продавця.

Згідно із п. 5.1 договору заправка бензинами та дизельним паливом на АЗС здійснюється по талонах (картках на пальне) паливним карткам цілодобово.

Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни партії продукції (товарної партії) продавець надає за видатковою накладною покупцю картки на пальне паливні картки встановленої форми відповідного номіналу. Одночасно продавець надає покупцю видаткову накладну. З моменту підписання сторонами видаткової накладної до покупця переходить право власності на продукцію. В момент підписання сторонами видаткової накладної здійснюється передача продукції на відповідальне зберігання. Продавець зобов`язується зберігати продану продукцію до дати отримання покупцем (довіреною особою покупця) пального (заправки пальним транспортного засобу на АЗС). (п. 5.2 договору)

Згідно із п. 5.3 договору для отримання продукції (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне паливну картку. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне паливної картки, і на підставі цього здійснює відпуск ПММ відповідної марки та кількості. При відпуску продукції картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем продукції відповідного асортименту та кількості.

Пунктом 5.4 договору визначено, що картки на пальне/ паливні картки залишаються дійсними не менше 2-х років з моменту їх отримання покупцем.

Перелік АЗС на момент укладання договору визначається сторонами в додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. В подальшому перелік АЗС може коригуватись продавцем, про що продавець повідомляє покупця. (п. 5.5 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2021 року включно (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору постачання № 10611 від 22.09.2021 продавець передав покупцю заправні талони на дизельне паливо у кількості 20 000 л на суму 571 200,00 грн, заправні талони на бензин А-92 у кількості 12 000 л на суму 372 960,00 грн, заправні талони на бензин А-95 у кількості 28 000 л на суму 875 280,00 грн, заправні талони на дизельне паливо у кількості 20 000 л на суму 571 200,00 грн, а покупець в свою чергу прийняв заправні талони на загальну суму в розмірі 2 390 640,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 12473 від 02.11.2021 на суму 1 819 440,00 грн, № 12473 від 02.11.2021 на суму 571 200,00 грн та здійснив оплату купленого пального у загальному розмірі 2 390 640,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2682 від 04.11.2021 на суму 1 819 440,00 грн, № 2915 від 23.11.2021 на суму 571 200,00 грн.

Листом № 51-10 від 17.10.2022 ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" повідомило ДАП "УКРАЇНА" про відсутність на ринку та в мережі АЗС бензину А-92 та запропонувало використовувати бензин марки А-95 в замін використання А-92.

На час розгляду спору, у позивача залишаються оплачені, але не використані паливні картки на загальну суму 369 757,08 грн, а саме на дизельне пальне 12 001 л на суму 342 748,56 грн, на бензин А-92 869 л на суму 27 008,52 грн, на підтвердження чого надано оборотно-сальдові відомості, копії талонів на бензин марки А-92, дизельне паливо із зазначенням строку дії до 31.10.2022.

Листом №01-26/425 від 02.04.2024 ДАП "УКРАЇНА" просило ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" повернути з відповідального зберігання пальне А-92 в кількості 869 л та ДП в кількості 12 001 л або у разі відсутності пального відшкодувати його вартість.

У відповідь ТОВ "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" листом №01/04 від 22.04.2024 повідомив, що продавцем було здійснено передачу палива покупцю відповідно до загальної вартості, зазначеної у договорі, заправка палива в мережі АЗК БРСМ Нафта здійснювалась покупцем згідно з паливними картками, що підтверджується звітами продавця за період травень - грудень 2022 року

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що емітентом паливних карток АЗК БРСМ Нафта - ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" було видано ДАП "Україна" паливні картки № 54, № 55, № 58 та згідно з наданою третьою особою інформацією по клієнту за період з 16.05.2022 по 02.12.2022 ДАП "УКРАЇНА" було отримано пальне:

ДП Euro Plus в кількості 500 л, 100,95 л, 3820,18 л (всього 4421,13 л) на суму 235 907,58 грн.,

А-95 Euro Plus в кількості 1700,30 л, 867,53 л, 1947,49 л, 4005,42 л (всього 8520,74 л) на суму 420 965,51 грн,

А-95 ЕКО Преміум в кількості 990,37 л, 55,06 л, 5221,38 л (всього 6266,81 л) на суму 279 484,03 грн,

А-92 євро в кількості 1120 л, 280 л (всього 1400 л) на суму 67 385,00 грн,

рідина EcoBlue в кількості 20 л на суму 599,80 грн.

Тобто, ДАП "УКРАЇНА" було отримано пальне А-95 ЕКО Преміум та рідину EcoBlue, які не є предметом договору постачання № 10611 від 22.09.2021, а кількість неотриманого палива зі зберігання станом на 01.07.2022 складає: ДП - 16550 л, А-95-11340 л.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що позивач отримував пальне по паливним карткам зі зберігання на АЗС БРСМ в червні - листопаді 2022 року марки А-95 ЕКО Преміум та рідину ЕСО Blue, які не є предметом договору, а тому позивачем в повному обсязі отримано пальне за картками, жодних зауважень щодо неможливості отримання пального зі зберігання на адресу відповідача за період з грудня 2022 року по квітень 2024 року не надходило.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до ч. 1 і ч. 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за загальним правилом, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Матеріали справи не містять доказів зміни умов договору постачання № 10611 від 22.09.2021 в редакції додаткової угоди № 1 від 23.10.2021 щодо номенклатури продукції, її кількості, ціни за одиницю, сумарної вартості.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні приписи містить ст. 712 ЦК України.

За нормою ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

За договором між позивачем та відповідачем товаром є продукція, а не паливні талони.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затв. наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП (п. 10.3.3.2 Інструкції).

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Тобто, талон не підтверджує право власності на куплене пальне, а свідчить про попередню оплату певної кількості пального певного оператора АЗС.

Стаття 662 ЦК України встановлює, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором і, як наслідок, доведеність підстав вимагати повернення сплаченої за непоставлену продукцію грошової суми.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем оплачено обумовлено договором вартість продукції, однак, відповідач визначену договором продукцію покупцю в повному обсязі не передав, доказів на спростування обставин наведених у позові не надав, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення вартості недопоставленої продукції.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог, не доведено належного виконання умов договору.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК УКРПРОМПОСТАЧ" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/6546/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/6546/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6546/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.12.2024.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

О.М. Сибіга