РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2024Справа № 910/9774/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кооп девелопмент"

до ОСОБА_1

про стягнення 12066,92 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кооп девелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення за договором від 20.09.2023 № 12- 09 про відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат 7355 грн. заборгованості з відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат, 25% річних у розмірі 500,45 грн., пені в розмірі 533,97 грн., штрафу в розмірі 3677,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу.

Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місця реєстрації відповідача, зазначеною в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місця реєстрації відповідача згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру за відсутності заяви про зміну його місця реєстрації.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Отже, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 між фізичною особою-підприємцем Федоренком Артуром Володимировичем (суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілван» (орендар) укладено договір суборенди об`єкта нерухомості № 5-09, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення № 16, групи приміщень № 21, площею 17,9 кв. м, що розташоване на третьому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_2.

Також, 20.09.2023 між позивачем (сторона-2) та фізичною особою-підприємцем Федоренком Артуром Володимировичем (сторона-1) укладено договір № 12-09 про відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат (надалі - договір), у пункті 1.1. якого визначено, що Сторона-1 зобов`язується щомісячно відшкодовувати Стороні-2 вартість спожитих комунальних послуг та вартість експлуатаційних витрат.

Згідно з п. 1.2. договору Сторона-1 є користувачем нежитлового приміщення № 16, групи приміщень № 21, площею 17,9 кв. м, що розташоване на третьому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 2.1. договору Сторона-1 щомісячно відшкодовує вартість: а) усіх комунальних послуг (водо-, енерго-, теплопостачання, телефонний зв`язок тощо), які споживаються Стороною-1; б) Експлуатаційних послуг та витрат, що включають в себе усі витрати на утримання площ загального користування, коридорів, витрати пов`язані з користуванням земельною ділянкою, охороною, вивозом сміття, а також компенсація витратних матеріалів.

У пункті 2.1.2. договору погоджено, що відшкодування вартості експлуатаційних послуг та витрат за місяць користування одним квадратним метром нежитлового приміщення становить 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок з ПДВ. Загальний розмір відшкодування вартості експлуатаційних послуг та витрат за місяць користування нежитловим приміщенням складає 2 148 (дві тисячі сто сорок вісім) гривень 00 копійок з ПДВ. Нарахування податку на додану вартість здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2.2. договору визначено, що Сторона-1 здійснює відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних послуг та витрат до 10-го числа кожного поточного місяця за попередній на підставі рахунку, сформованого Стороною-2.

Відповідно до п. 2.3. договору приймання-передача наданих послуг за цим Договором здійснюється Сторонами кожного календарного місяця шляхом підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (надалі - Акт).

Обов`язок зі складання Акту приймання-передачі наданих послуг покладається на Сторону-2 (п. 2.4. договору).

Відповідно до п. 2.5. договору Сторона-1 (Відповідач) протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання Акту повинна повернути Стороні-2 підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг.

У разі ненадання Стороною-1 (Відповідачем) підписаного Акту у строк встановлений в п. 2.5. Договору, Акт вважається підписаним Стороною-1 (Відповідачем), послуги надані належним чином (пункт 2.6 договору).

Відповідно до п. 3.1.2., 3.1.3. договору Сторона-1 зобов`язувалася оплачувати відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат Стороні-2 у обсягах та у строки, що встановлені цим Договором, а також завчасно отримувати від Сторони-2 рахунки на сплату платежів передбачених даним Договором.

Згідно з пунктом 8.2 договору строк договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору, та діє до 30.09.2024 року.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем сформовано рахунок від 29.03.2024 № 578 на оплату відшкодування комунальних витрат за березень 2024 року на суму 1925,00 грн., в т.ч. ПДВ 320,83 грн., рахунок від 30.04.2024 № 783 на оплату відшкодування комунальних витрат за квітень 2024 року на суму 1134,00 грн., в т.ч. ПДВ 189,00 грн.

Водночас, відповідач оплату відшкодування комунальних витрат за період березень-квітень 2024 року не здійснив, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 7 355 грн.

Крім того, позивачем сформовано рахунок від 22.03.2024 № 485 на оплату відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2024 року на суму 2148,00 грн., в т.ч. ПДВ 358,00 грн., рахунок від 24.04.2024 № 678 на оплату відшкодування експлуатаційних витрат за квітень 2024 року на суму 2148,00 грн., в т.ч. ПДВ 358,00 грн.

Оскільки відповідач оплату відшкодування експлуатаційних витрат за березень-квітень 2024 року не здійснив, за ним обліковується борг у сумі 4 296 грн.

Також, позивач направив відповідачу лист від 15.07.2024 № 05 про погашення заборгованості з відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг, до якого долучив рахунки від 29.03.2024 № 578 на суму 1925,00 грн., від 22.03.2024 № 485 на суму 2 148,00 грн., від 30.04.2024 № 783 на суму 1 134,00 грн., від 24.04.2024 № 678 на суму 2148,00 грн., акт надання послуг по відшкодуванню комунальних витрат від 31.03.2024 № 627 на суму 1925,00 грн., акт надання послуг по відшкодуванню експлуатаційних витрат від 31.03.2024 № 519 на суму 2 148,00 грн., акт надання послуг по відшкодуванню комунальних витрат від 30.04.2024 № 847 на суму 1 134,00 грн., акт надання послуг по відшкодуванню експлуатаційних витрат від 30.04.2024 № 728 на суму 2 148,00 грн.

На підтвердження направлення вказаних документів позивачем долучено накладну від 16.07.2024 № 565, фіскальний чек та опис вкладення; за даними перевірки статусу відстеження відправлення останнє вручено відповідачу 19.07.2024 року.

Відповідно до даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.04.2024 відповідач припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням (номер запису 002291067).

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору від 20.09.2023 № 12-09 про відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат позивачем сформовані та направлені відповідачу рахунки та акти надання послуг на оплату відшкодування комунальних витрат за період березень-квітень 2024 року на суму 7 355 грн. та на відшкодування експлуатаційних витрат за період березень-квітень 2024 року на суму 4 296 грн.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 12066,92 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 25% річних у розмірі 500,45 грн., пеню в розмірі 533,97 грн. та штраф у розмірі 3677,50 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 5.2 договору у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору Сторона-1 сплачує на користь Сторони-2 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення

Згідно з пунктом 5.3 договору у випадку прострочення виконання обов`язків по сплаті платежів, передбачених цим Договором, у порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, Сторона-1 зобов`язаний сплатити Стороні-2 25% річних від простроченої суми.

У випадку прострочення виконання обов`язків по оплаті платежів, встановлених Договором, більш ніж на 15 календарних днів, Сторона-1 сплачує Стороні-2 штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості (пункт 5.4 договору).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Отже, сторонами в договорі погоджено інший розмір процентів річних, ніж встановлений у частині 2 статті 625 ЦК України.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що останнім нарахована на суму боргу 4073 грн. за період із 11.04.2024 до 01.08.2024 пеня в сумі 337,41 грн. та 314,38 грн. 25 % річних, а також на суму боргу 3282 грн. за період із 11.05.2024 до 01.08.2024 пеня в сумі 196,56 грн. та 25 % річних у розмірі 186,07 грн. Також, позивачем нараховано 2036,50 грн. штрафу на суму боргу 4073 грн. та 1641 грн. штрафу на суму боргу 3282 грн.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані штрафні санкції та 25 % річних підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кооп девелопмент" задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кооп девелопмент" (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.7/11, офіс 221; ідентифікаційний код 41942090) 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. заборгованості з відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та витрат, 500 (п`ятсот) грн. 45 коп. 25% річних, 533 (п`ятсот тридцять три) грн. 97 коп. пені, 3677 (три тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 50 коп. штрафу, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова