ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1213/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Костянтина ДОВГАНЯ, розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу № 925/1213/24 за позовом Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК-ФІТ" про стягнення 260 562,98 грн,

УСТАНОВИВ:

27 вересня 2024 року Черкаська міська рада звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК-ФІТ" 260 562,98 грн. заборгованості по договору оренди землі від 28.12.2018, з яких: 250 201,29 грн основний борг та 10 361,69 грн. пеня.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач порушив вимоги земельного законодавства в частині своєчасної сплати орендної плати за фактичне використання земельної ділянки, у зв`язку з чим виникла заборгованість по орендній платі з січня 2021 року.

Ухвалою від 01.10.2024 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1213/24, визнав її малозначною і вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін.

Судом встановлено, що копія ухвали від 01.10.2024 направлялась відповідачу на адресу, яка міститься у позовній заяві і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДРПОУ), а саме: 02068, м.Київ, вул.Драгоманова,10. Проте, вказана ухвала була повернута до суду 28.10.2024 без вручення адресату із Довідкою відділення поштового зв`язку (ф.20) з посилання на підставу невручення такої: «за закінченням терміну».

За приписами ч.3 та ч.7 ст. 120 та ч.11 ст. 242 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

При цьому, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою судом з додержанням вимог процесуального закону за належною адресою надсилалася ухвала від 01.10.2024 для вчинення відповідних дій, та яка повернулася до суду через закінчення терміну зберігання, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони.

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Рішенням Черкаської міської ради від 15.03.2012 № 3-727 Товариству з обмеженою відповідальністю «Продінвест» було надано в оренду терміном на 49 років (але не довше, як до початку планової забудови) земельну ділянку площею 5305 кв.м., яка знаходилась у м.Черкаси по вул. Добровольського, 1 (нова назва - вул. Сінна), під майстерню за рахунок землекористування Товариства з обмеженою відповідальністю «Каверкон».

15.11.2023,згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Продінвест», (18028, м. Черкаси, проїзд Залізничний, 18) змінило своє найменування та місцезнаходження на: «Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПК-ФІТ» (), адреса місцезнаходження: « 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 10».

Суд бере до уваги, що відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про оренду землі» зміна найменування сторін договору оренди землі, зокрема внаслідок реорганізації юридичної особи або зміни типу акціонерного товариства, не є підставою для внесення змін до договору оренди землі та/або його переоформлення.

З матеріалів справи вбачається, що за основним цільовим призначенням вказану земельну ділянку віднесено до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до категорії земель комерційного використання.

28 грудня 2018 року між сторонами було укладено договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.02.2019 за № 30192838 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку та зобов`язався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати орендну плату (п. 11).

На підставі п.11 Договору Орендар взяв на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Згідно п.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 2 160 938, 70 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.11.2018 № 2587/0/25-18.

П.9 Договору визначено, що річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки і на час укладення цього Договору становить 64828,16 грн (в місяць - 5402,35 грн).

Пунктом 13 Договору передбачено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки землі, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

З 05.02.2019 (початок дії Договору) розмір орендної плати становив 5402,35 грн у місяць (64828,16 : 12 = 5402,35).

З 01.01.2022 у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,1) розмір орендної плати становив 5942,58 грн у місяць (5402,35 х 1,1 = 5942,58).

З 01.01.2023 у зв'язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,15) розмір орендної плати становив 6833,97грн у місяць (5942,58 х 1,15 = 6833,97).

З 01.01.2024 у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,051) розмір орендної плати становив 7182,50грн у місяць (6833,97 х 1,051 = 7182,50).

На підставі Свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. № 489 від 26.04.2024 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 377475946 від 07.05.2024, право власності на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці площею 0,5305 га (кадастровий номер :02:015:0083), з 26.04.2024 перейшло від відповідача до нового власника - ОСОБА_1 .

За приписами частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувана (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Таким чином, Договір припинив свою дію в частині оренди земельної ділянки відповідачем, а право оренди перейшло до іншої особи з 26.04.2024.

За період з 05.02.2019 по 25.04.2024 позивачем відповідачу було нараховано 363 759, 65 гри орендної плати.

Як зазначив позивач, до цієї суми не включені нарахування орендної плати за березень 2020 року, оскільки відповідно до пункту 524 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (зі змінами, внесеними до цього Кодексу Законом № 533-ІХ від 17.03.2020, в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020) не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Проте, відповідач за цей період користування земельною ділянкою сплатив позивачу лише 113558 грн 36 коп., внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість у розмірі 250 201 грн 29 коп. (363759,65 - 1 13558,36 = 250201,29), яка виникла з січня місяця 2021 року.

Пунктом 14 Договору сторони узгодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Нарахування пені здійснюється протягом усього строку прострочення сплати орендних платежів.

Ст.129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

На суму боргу позивач за період з 01.07.2023 по 31.08.2024 в порядку вимог ч.6 ст.232 ГК України та п.14 Договору нарахував пеню із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ у розмірі 10361,69грн.

Суд враховує, що чинним законодавством (ст.ст.21, 25 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.96, 206 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України) передбачено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Також, п.31 Договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Отже, саме несплата відповідачем орендної плати за землю стала причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення орендної плати з відповідача.

За приписами п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

За п. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Нормою ст.1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ст. 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 96 Земельного Кодексу України, визначені обов`язки орендаря щодо забезпечення використання землі за цільовим призначенням, своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про оренду землі", орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Обсяг прав та обов`язків визначається в договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу (далі - ГК) України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

В силу ч.1 ст. 218 ГК України, підставою для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Підставою пред`явлення позову позивачем є порушення відповідачем вимог земельного законодавства в частині своєчасної сплати орендної плати за фактичне використання земельної ділянки комунальної власності.

Судом встановлено, що за період з 05.02.2019 по 25.04.2024 позивачем відповідачу було нараховано 363 759, 65 грн орендної плати.

За вказаний період користування земельною ділянкою відповідач сплатив позивачу лише 113 558 грн 36 коп.

Борг відповідача становив 250 201 грн 29 коп. (363759,65 - 1 13558,36 = 250201,29).

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідача по орендній платі в розмірі 250 201,29 грн, вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, і таким, що підлягає до задоволення.

Також позивач, посилаючись на положення п. 14 Договору та ст. 129 ПК України заявив до стягнення 10 361,69 грн пені.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені за період з 01.07.2023 по 31.08.2024 в розмірі 10361,69 грн, вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає до стягнення, виходячи з наступного.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд встановив, що позивач здійснював нарахування пені за вказаний період, застосовуючи формулу: сума боргу х 120% облікової ставки НБУ х кількість днів у періоді: 365. Таке обмеження нарахування пені позивач обґрунтовує положеннями ст. 129 ПК України.

Водночас, як зазначалося вище, за умовами п.14 Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Нарахування пені здійснюється протягом усього строку прострочення сплати орендних платежів. При цьому, умови договору не містять будь-яких положень щодо застосування норм Податкового кодексу України при розрахунку розміру пені за несвоєчасне внесення орендної плати.

Отже, суд, здійснивши перерахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період за який стягується пеня, вважає, що розмір пені, визначений позивачем не перевищує розміру можливого нарахування пені за спірний період.

Оцінюючи викладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача є доведеними та обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення, і з відповідача внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання по Договору на користь позивача необхідно стягнути 250 201 грн 29 коп. орендної плати та 10361 грн 69 коп. пені, а всього - 260 562 грн 98 коп.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради за рахунок відповідача у сумі 3 908,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК-ФІТ" (; вул.Драгоманова,10, м.Київ, 02068) на користь Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18001, ) - 250 201 грн 29 коп. (двісті п`ятдесят тисяч двісті одна грн. 29 коп.) боргу по орендній платі та 10 361 грн 69 коп. (десять тисяч триста шістдесят одна грн. 69 коп.) пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК-ФІТ" (; вул.Драгоманова,10, м.Київ, 02068) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 38715770) 3 908,44 грн (три тисячі дев`ятсот вісім грн. 44 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.12.2024.

Суддя Костянтин ДОВГАНЬ