РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2024Справа № 910/10342/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" (03028, місто Київ, вулиця Малокитаївська, будинок 66-А, квартира 1) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" (04159, місто Київ, вулиця Петра Калнишевського, будинок 7) про стягнення 163 240,30 грн.,

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.08.2024 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" про стягнення 163 240,30 грн та 22.08.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" умов договору надання послуг з обслуговування ліфтів №46/21 від 30.08.2021 в частині оплати за надані послуги.

Позивач зазначає, що відповідачу було надано послуги на підставі Договору на загальну суму 105673,00 грн., в підтвердження чого до позову додано акт виконаних робіт/ наданих послуг №179 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №179/1 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №254 від 28.04.2023 року.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" суму основної заборгованості у розмірі 105 673,00 грн., пеню у розмірі - 49917,29 грн, 3% річних у розмірі 4093,00 грн, інфляція у розмірі - 3557,01 грн.

Ухвалою суду від 26.08.2024 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 26.08.2024, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01.10.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву, заперечуючи стосовно позовних, відповідач вказує наступні підстави:

- позивач помилково стверджує, що звернувся до відповідача з вказаними документами 23.04.2023 року, в силу відсутності на той момент як акту виконаних робіт/наданих послуг №254 від 28.04.2023 року, так і акту звірки за Договором станом на 22.05.2023 року;

- матеріали справи не містять доказів надання чи вручення акту виконаних робіт/наданих послуг до 25.05.2023 року;

- акт виконаних робіт/наданих послуг №179/1 від 31.03.2023 року та локального кошторису №2, за яким нібито проведено ремонтні роботи в поточних цінах станом на 9 березня 2023 року. В порушення вимог п.п. 3.1.4., 3.1.10 Договору № 46/21 від 30.08.2021 р. позивач з відповідачем ніякий кошторис робіт не узгодив і відповідно ОСББ не сплатив попередньої вартості робіт і матеріалів згідно кошторису, що унеможливлює виконання таких робіт на власний розсуд позивача. Позивач не визначив відповідальну особу та не вніс її в паспорти ліфтів;

- 13.03.2023 року ТОВ «ШИНДЛЕР» на замовлення відповідача було здійснено огляд ліфтів D2NA7143 та D2NA7333 та складено протоколи їх огляду. Було виявлено численні порушення, а ліфти були визнані не придатними до використання;

- наявність дефектних актів в позовному періоді та відсутність доказів усунення таких дефектів, які віднесені Наказом ДК ЖКГ від 10.08.2004 №150 до робіт по обслуговуванню ліфтів, зводиться до того, що відповідачем не належним чино здійснювалось обслуговування ліфтів;

- докази, надані позивачем, містять явну невідповідність, зокрема, згідно опису вкладення позивач за № 3 надіслав лист №10 від 07.04.2023 року, в матеріали справи позивач долучив лист 11 від 24.04.2023 року (лист містить вказівку про відключення ліфтів з 29.04.2023 року, але надісланий лише 25.05.2023 року), акт виконаних робіт/наданих послуг №254 датовано 28.04.2023 року на суму 32933,00 грн., а рахунок вимога №254 на вказану суму датована 03 квітня 2023 року.

16.10.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначив наступне:

- позивач надав відповідачу акти виконаних робіт за березень та квітень 2023 року на загальну суму 105 673,00 грн., а також звернувся з претензією про оплату цих послуг. Акти та інші документи були надіслані повторно 23 квітня 2023 року;

- наявність дефектних актів (наданих відповідачем) підтверджує, що були виявлені несправності, які потребували усунення. Крім того, що дефектні акти, на які посилається відповідач, не доводять неналежного обслуговування, а навпаки, підтверджують факт проведення перевірок і виявлення несправностей, які входять у перелік робіт з технічного обслуговування ліфтів згідно з Наказом ДК ЖКГ №150;

- Позивач виконав усі свої зобов`язання за Договором №46/21 від 30.08.2021 р., і відповідач, приймаючи акти виконаних робіт, фактично визнав факт належного виконання робіт. Відсутність доказів неналежного обслуговування ліфтів та наявність підписаних актів виконаних робіт підтверджує правомірність вимог позивача щодо стягнення заборгованості.

21.10.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого представник зазначив наступне:

- долучені до відповіді на відзив акти виконаних робіт №37 від 31.01.2023 р. та акти виконаних робіт № 105 від 28.02.2023 року, кошторис №1 від 03.02.2023 року, акт виконаних робіт № 105/1 від 28.02.2023 року підтверджують виконання Договору № 46/21 від 30.08.2021 р. Однак, вказані акти та кошторис складені не в позовному періоді і не є спростуванням доданих відповідачем дефектних актів, де зазначені роботи, які віднесені до технічного обслуговування ліфтів у наказі ДК ЖКГ від 10.08.2004 р. №150 і не були виконані позивачем у березні-квітні 2023 року, як і не були усунені порушення, встановлені ТОВ «ШИНДЛЕР» в протоколах огляду ліфтів;

- твердження про можливість погодження кошторису шляхом прийняття робіт є нікчемним. Відповідач не приймав ніякі роботи та послався на порушення вимог п.п. 3.1.4., 3.1.10 Договору № 46/21 від 30.08.2021 р., зокрема і з підстави того, що ОСББ не сплатив попередньої вартості робіт і матеріалів згідно кошторису, тому відповідач вказує, що зрозуміти про яке прийняття робіт, запчастини для проведення яких не були закуплені відповідачем, веде мову позивач неможливо;

- відсутність відображення робіт в паспортах ліфтів є порушенням вимог п.п. 3.1.3, 3.1.6 Договору № 46/21 від 30.08.2021 р., укладеного між сторонами. Договір № 46/21 від 30.08.2021 р. не має погодження пунктів, віднесених сторонами до «формальних», відповідно аналіз умов цього договору дозволяє прийти до висновку, що всі пункти мають однакову юридичну силу та наслідки у разі їх не виконання.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

30.08.2021 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" (далі Виконавець) було укладено Договір № 46/21 (далі - Договір) за умовами якого, Замовник доручає та оплачує, а Виконавець зобов`язується надати послуги з організації та виконання технічного обслуговування 24 ліфтів, реєстр.№ 35910 - 35926, 32726, 32727, 32728, 32729, 35927, 35928, 35929, за адресою: м. Київ, вул. Калнишевського, 7 згідно Додатка № 1, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що під технічним обслуговуванням ліфтів (підйомників) на умовах даного Договору розуміється проведення робіт з метою надійного функціонування ліфтів. Перелік робіт з технічного обслуговування ліфтів наведено у Наказі ДК ЖКГ від 10.08.2004р. № 150 пп. 1.1.17.9.1-1.1.17.9.9 зі змінами (далі - Перелік).

Відповідно до п. 2.1 Договору (викладеного в редакції Додаткової угоди № 1 від 01.12.2022 до Договору №46/21 від 30.08.2021) щомісячна вартість послуг згідно з договором визначена узгодженням Сторін на день його укладання без ПДВ і складає:

технічне обслуговування - 40 108,00 грн. (Сорок тисяч сто вісім грн. 00 коп.) без ПДВ.

Послуги з ремонту ліфтів оплачуються Замовником окремо згідно кошторису (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 3.1.4 та 3.1.6 Договору, Виконавець зобов`язаний усувати несправності ліфтів, які не передбачені Переліком за узгодженням сторін по окремому кошторису і оплачуються окремо.

Вносити в паспорти ліфтів записи, які відносяться до обов`язків Виконавця.

Пунктом 3.1.10 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний проводити ремонтно-відновлюванні роботи, якщо ліфт вийшов з ладу з причин вказаних у п. 4.11 після попередньої оплати Замовником вартості робіт і матеріалів згідно кошторису.

Відповідно до п. 3.2.14, 3.2.16 та 3.2.17 Договору сторони погодили, що Замовник зобов`язаний передавати Виконавцю технічну документацію на ліфти (технічні паспорти і описи, інструкцій по експлуатації, креслення електричних схем) пристосування та ЗІП, що входять до складу поставки ліфта.

Здійснювати в повному обсязі оплату виконаних робіт у зазначений в п. 4.5 термін. В разі затримки оплати більше місяця, Виконавець не несе відповідальність за затримку технічного обслуговування ліфтів, припинення роботи ліфтів.

Розглядати у визначений законодавством термін акти, претензії та скарги Виконавця.

У розділі 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків.

Пунктами 4.1 - 4.4 Договору передбачено, що розрахунки за надані послуги проводяться щомісяця, на підставі Рахунку-фактури та Акту виконаних робіт/послуг (далі Акт), що надається Виконавцем.

Ціна за технічне обслуговування і ремонт ліфтів розробляється Виконавцем і узгоджується з Замовником, (КД 36.1-001-2000).

Щомісяця до останнього робочого дня місяця Виконавець надає Замовнику Рахунок-фактуру та Акт із зазначенням їх вартості.

Замовник підписує Акт, засвідчує підпис печаткою та протягом 3 робочих днів з моменту його отримання повертає один примірник Акта Виконавцю, або в цей же термін надає Виконавцю вмотивовану відмову в його підписанні у письмовому вигляді. У випадку не отримання підписаного Акту, або заперечень протягом визначеного строку, Акт вважається прийнятим та підписаним (п. 4.4. Договору).

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що розрахунки за даним Договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, Замовником не пізніше 5-го числа наступного місяця.

У п. 4.6 Договору передбачено, що звірки взаємних розрахунків між Сторонами проводяться за вимогою однієї із Сторін шляхом підписання відповідного Акту. Сторона, якій надано акт звірки, зобов`язана підписати або надати свої заперечення протягом 5-ти днів з моменту отримання. У випадку не отримання підписаного Акту звірки, або заперечень протягом визначеного строку, Акт звірки вважається прийнятим.

У разі несплати Замовником за надані послуги згідно п. 4.5, понад одного місяця, Виконавець має право призупинити дію Договору до моменту оплати заборгованості попередивши про це Замовника (п. 4.8 Договору).

Пунктом 4.11 Договору сторони погодили, що незаплановані відновлювальні роботи, які виникли у результаті порушень Правил користування ліфтами, розкрадання, псування обладнання і кабельних ліній, підпалів, порушення електропостачання, залиття ліфтового обладнання, фізичного зносу або браку підприємства-виробника, виконується за окрему плату понад суми, передбаченої цим договором, на підставі листа або заяви Замовника з оплатою вартості робіт і матеріалів до початку їх виконання згідно з ціною, узгодженою Сторонами.

Згідно п. 5.2 та 5.5. Договору, у разі порушення строку оплати за наданні послуги, вказаного в п. 4.5 цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Стягнення штрафних санкцій здійснюється у претензійно-позовному порядку. Сторона, права і законні інтереси якої порушено, звертається до іншої Сторони з письмовою претензією про відновлення порушених прав і законних інтересів, сплату заборгованості, штрафних санкцій та ін. Претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. Про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі.

Договір діє з « 01» вересня 2021р. до « 31» грудня 2026р., але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 8.1. Договору).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на виконання умов договору, Замовнику було надано послуги на суму 105 673,00 грн відповідно до наступних актів виконаних робіт/наданих послуг:

- №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ;

- 179/1 від 31.03.2023 (ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915 за березень 2023) вартістю 20505,00 грн та запчастини каната d 10,0 мм вартістю матеріала на суму 24534,00 грн. Всього за вказаним актом вартість складає 45039,00 грн без ПДВ;

- №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ.

Окрім того представником позивача долучено Локальний кошторис № 2 на ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915, що здійснюється в 2023 році на суму 45039,00 грн.

Вищевказані акти та локальний кошторис № 2 містять підписи лише Виконавця, з боку Замовника відсутні підписи.

На виконання п. 5.5 Договору позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 1 за вих. № 12 від 23.05.2023 щодо сплати заборгованості наданих послуг з обслуговування ліфтів.

У додатках до вказаної претензії значиться акт звірки на 22.05.2023.

Вищевказана претензія була надіслана засобами поштового зв`язку за №102 з описом вкладення, який містить перелік наступних документів: Претензія щодо заборгованості, Акт звірки на 22.05.2023, Лист № 10 від 07.04.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 179 від 31.03.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 179/1 від 31.03.2023, Локальний кошторис № 2 від 09.03.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 254 від 28.04.2023, Р/ф№ 179 від 31.03.23, 179/1 від 10.03.23, Р/ф № 254 від 03.04.23, 254/1 від 10.04.23.

Як вказує позивач, вищевказана претензія залишена відповідачем без відповіді, з огляду на що позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що останній виконав усі свої зобов`язання за Договором №46/21 від 30.08.2021 р., і відповідач, приймаючи акти виконаних робіт, фактично визнав факт належного виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1.4 та 3.1.10 договору, ремонтні роботи можуть виконуватися після погодження кошторису. Фактично, кошторис міг бути погоджений діями сторін, зокрема шляхом прийняття виконуваних робіт, що є підтвердженням згоди сторін на виконання робіт та їх оплату.

Отже, Позивач вважає, що кошториси на ремонтні роботи не обов`язково мають бути узгоджені окремим документом, якщо є фактичне погодження через приймання виконаних робіт. Також наявність дефектних актів (наданих відповідачем) підтверджує, що були виявлені несправності, які потребували усунення.

У підтвердження прийняття відповідачем робіт, представник позивача долучив зокрема: локальний кошторис № 1 на ремонт ліфта, реєстр. № 35927 на суму 12926,00 грн (складений станом на 03.02.2023 та підписаний з боку сторін), акт виконаних робіт/наданих послуг №37 від 31.01.2023 про технічне обслуговування 21 ліфта на загальну суму 35 045,00 грн, (підписаний з боку сторін), акт виконаних робіт/наданих послуг №105/1 від 28.02.2023 ремонт1 ліфта за лютий 2023 на загальну суму 12926,00 грн, (підписаний з боку сторін), акт виконаних робіт/наданих послуг №105 від 28.02.2023 про технічне обслуговування 21 ліфта на загальну суму 35 045,00 грн, (підписаний з боку сторін).

Разом з тим суд наголошує, що у позовній заяві позивачем чітко було визначено, що надані позивачем та неоплачені відповідачем послуги були надані на підставі актів виконаних робіт/ наданих послуг №179 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №179/1 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №254 від 28.04.2023 року.

А відтак суд розглядає спір в межах виконаних робіт/ наданих послуг за вищеозначеними актами сума за якими складає 105673,00 грн.

Як вказує позивач на виконання умов договору, Замовнику було надано послуги на суму 105 673,00 грн відповідно до наступних актів виконаних робіт/наданих послуг:

- №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ;

- 179/1 від 31.03.2023 (ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915 за березень 2023) вартістю 20505,00 грн та запчастини каната d 10,0 мм вартістю матеріала на суму 24534,00 грн. Всього за вказаним актом вартість складає 45039,00 грн без ПДВ;

- №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ.

Окрім того представником позивача долучено Локальний кошторис № 2 на ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915, що здійснюється в 2023 році на суму 45039,00 грн.

Вищевказані документи не містять підпису з боку відповідача.

Відповідач заперечуючи стосовно наданих за вказаними вище актами послуг зазначає, що в матеріали справи не містять доказів надання чи вручення акту виконаних робіт/наданих послуг до 25.05.2023 року; - акт виконаних робіт/наданих послуг №179/1 від 31.03.2023 року та локального кошторису №2, за яким нібито проведено ремонтні роботи в поточних цінах станом на 9 березня 2023 року. В порушення вимог п.п. 3.1.4., 3.1.10 Договору № 46/21 від 30.08.2021 р. позивач з відповідачем ніякий кошторис робіт не узгодив і відповідно ОСББ не сплатив попередньої вартості робіт і матеріалів згідно кошторису, що унеможливлює виконання таких робіт на власний розсуд позивача. Позивач не визначив відповідальну особу та не вніс її в паспорти ліфтів; 13.03.2023 року ТОВ «ШИНДЛЕР» на замовлення відповідача було здійснено огляд ліфтів D2NA7143 та D2NA7333 та складено протоколи їх огляду. Було виявлено численні порушення, а ліфти були визнані не придатними до використання.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне розмежувати розгляд заявленої суми заборгованості на 2 частини: 1) щомісячна вартість послуг за договором, відповідно до п. 2.1 Договору та 2) послуги з ремонту ліфтів п. 2.2 Договору.

Стосовно п. 2.1 Договору (викладеного в редакції Додаткової угоди № 1 від 01.12.2022 до Договору №46/21 від 30.08.2021) щомісячна вартість послуг згідно з договором визначена узгодженням Сторін на день його укладання без ПДВ і складає:

технічне обслуговування - 40 108,00 грн. (Сорок тисяч сто вісім грн. 00 коп.) без ПДВ.

Відтак акти виконаних робіт/наданих послуг за №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ та №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ відносяться до умов п. 2.1 Договору.

У позовній заяві представник зазначає, що 23.04.2023 року ТОВ «Геркон-Ліфт» звернулося до ОСББ «Калнишевського 7» із претензією №1, в якій вимагало оплатити надані послуги у розмірі 105 673,00 грн., а також повторно надало акт виконаних робіт/ наданих послуг №179 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №179/1 від 31.03.2023 року, акт виконаних робіт/ наданих послуг №254 від 28.04.2023 року, локальний кошторис№2 від 09.03.2023 року, акт звірки за Договором станом 22.05.2023 року.

Поміж тим в матеріалах справи відсутні докази звернення до відповідача саме 23.04.2023 з претензією №1. Натомість в матеріалах справи міститься претензія №1 від 23.05.2023, яка була надіслана засобами поштового зв`язку за №102 з описом вкладення, який містить перелік наступних документів: Претензія щодо заборгованості, Акт звірки на 22.05.2023, Лист № 10 від 07.04.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 179 від 31.03.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 179/1 від 31.03.2023, Локальний кошторис № 2 від 09.03.2023, Акт виконаних робіт/наданих послуг № 254 від 28.04.2023, Р/ф№ 179 від 31.03.23, 179/1 від 10.03.23, Р/ф № 254 від 03.04.23, 254/1 від 10.04.23.

В той же час, вмотивованої відмови в підписанні актів виконаних робіт/наданих послуг за №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ та №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ в матеріалах справи не міститься.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.5 Договору у відповідача наявне грошове зобов`язання зі сплати за надані на підставі Договору послуги, строк яких настав.

Оскільки за означеними вище актами надавались послуги з технічного обслуговування ліфтів з урахуванням того, що розмір щомісячної вартості послуги згідно з договором складає 40 108,00 грн, суд вважає що в частині стягнення основної заборгованості за актами виконаних робіт/наданих послуг за №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ та №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ, підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу відповідача, що оцінку якості та об`єму наданих відповідачеві послуг, судом не здійснюється з урахуванням того, що сторонами у п. 2.1 Договору встановлено фіксовану щомісячну оплату, а відтак останнє може бути предметом окремого позову.

В частині заявлених позивачем вимог за надані послуги з ремонту ліфтів на підставі п. 2.2 Договору та акту виконаних робіт/наданих послуг № 179/1 від 31.03.2023 (ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915 за березень 2023) вартістю 20505,00 грн та запчастини каната d 10,0 мм вартістю матеріала на суму 24534,00 грн. Всього за вказаним актом вартість складає 45039,00 грн без ПДВ, а також Локального кошторису № 2 на ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915, що здійснюється в 2023 році на суму 45039,00 грн., суд зазначає наступне.

Послуги з ремонту ліфтів оплачуються Замовником окремо згідно кошторису (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 3.1.4 та 3.1.6 Договору, Виконавець зобов`язаний усувати несправності ліфтів, які не передбачені Переліком за узгодженням сторін по окремому кошторису і оплачуються окремо.

Вносити в паспорти ліфтів записи, які відносяться до обов`язків Виконавця.

Пунктом 3.1.10 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний проводити ремонтно-відновлюванні роботи, якщо ліфт вийшов з ладу з причин вказаних у п. 4.11 після попередньої оплати Замовником вартості робіт і матеріалів згідно кошторису.

Відповідно до п. 3.2.14 Договору сторони погодили, що Замовник зобов`язаний передавати Виконавцю технічну документацію на ліфти (технічні паспорти і описи, інструкцій по експлуатації, креслення електричних схем) пристосування та ЗІП, що входять до складу поставки ліфта.

Пунктом 4.11 Договору сторони погодили, що незаплановані відновлювальні роботи, які виникли у результаті порушень Правил користування ліфтами, розкрадання, псування обладнання і кабельних ліній, підпалів, порушення електропостачання, залиття ліфтового обладнання, фізичного зносу або браку підприємства-виробника, виконується за окрему плату понад суми, передбаченої цим договором, на підставі листа або заяви Замовника з оплатою вартості робіт і матеріалів до початку їх виконання згідно з ціною, узгодженою Сторонами.

Як стверджує позивач, останнім відповідно до акту виконаних робіт/наданих послуг № 179/1 від 31.03.2023 (ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915 за березень 2023) вартістю 20505,00 грн та запчастини каната d 10,0 мм вартістю матеріала на суму 24534,00 грн було надано послуги на загальну суму 45039,00 грн без ПДВ.

Окрім того позивачем долучено Локальний кошторис № 2 на ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915, що здійснюється в 2023 році на суму 45039,00 грн.

Поміж тим ані акт, ані Локальний кошторис № 2 з боку відповідача не підписаний.

З урахуванням Переліку робіт з технічного обслуговування ліфтів наведено у Наказі ДК ЖКГ від 10.08.2004р. № 150 пп. 1.1.17.9.1-1.1.17.9.9, суд дійшов висновку, що до робіт вказаних у акті № 179/1 від 31.03.2023 (ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915 за березень 2023) застосовується п. 2.2 Договору.

У той же час згідно п.п. 3.1.4 та 3.1.6 Договору, Виконавець зобов`язаний усувати несправності ліфтів, які не передбачені Переліком за узгодженням сторін по окремому кошторису і оплачуються окремо.

Вносити в паспорти ліфтів записи, які відносяться до обов`язків Виконавця.

Як вказує відповідач та підтверджується матеріалами справи Локальний кошторис № 2 на ремонт з заміною каната d 10,0 мм 1 ліфта реєстраційний № ліфта 35915, що здійснюється в 2023 році на суму 45039,00 грн. не був погоджений відповідачем, а акт наданих послуг до вказаного кошторису не підписаний з боку замовника, з огляду на що відповідач його не погоджував.

Окрім того надіслання позивачем на підписання одночасно акту виконаних робіт та кошторису (опис вкладення №102) свідчить про те, що кошторис попередньо не був погоджений.

Пунктом 3.1.10 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний проводити ремонтно-відновлюванні роботи, якщо ліфт вийшов з ладу з причин вказаних у п. 4.11 після попередньої оплати Замовником вартості робіт і матеріалів згідно кошторису.

Пунктом 4.11 Договору сторони погодили, що незаплановані відновлювальні роботи, які виникли у результаті порушень Правил користування ліфтами, розкрадання, псування обладнання і кабельних ліній, підпалів, порушення електропостачання, залиття ліфтового обладнання, фізичного зносу або браку підприємства-виробника, виконується за окрему плату понад суми, передбаченої цим договором, на підставі листа або заяви Замовника з оплатою вартості робіт і матеріалів до початку їх виконання згідно з ціною, узгодженою Сторонами.

Також суд звертає увагу позивача, що п. 3.1.10 Договору Виконавець зобов`язаний проводити ремонтно-відновлюванні роботи після попередньої оплати Замовником вартості робіт і матеріалів згідно кошторису, а відтак для здійснення Виконавцем робіт, Замовник повинен був оплатити кошти згідно кошторису.

У той же час, кошторис не був погоджений, кошти Замовником на рахунок Виконавця перераховані не були (доказів протилежного в матеріалах справи відсутні), а відтак у позивача не виникло обов`язку із виконанням вказаних робіт.

Окрім того у відповідності до п. 4.11 Договору, Замовник повинен був надіслати на адресу Виконавця листа або заяву з оплатою вартості робіт і матеріалів до початку їх виконання згідно з ціною, узгодженою Сторонами.

Поміж тим в матеріалах справи відсутні такі докази із звернення до Виконавця робіт.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до акту 179/1 від 31.03.2023 та Локального кошторису № 2 ремонт здійснювався в 1 ліфті за реєстраційнии № ліфта 35915.

Відповідно до п. 3.2.14 Договору сторони погодили, що Замовник зобов`язаний передавати Виконавцю технічну документацію на ліфти (технічні паспорти і описи, інструкцій по експлуатації, креслення електричних схем) пристосування та ЗІП, що входять до складу поставки ліфта.

Згідно п. 3.1.6 Договору, Виконавець зобов`язаний вносити в паспорти ліфтів записи, які відносяться до обов`язків Виконавця.

Як вбачається з долученої відповідачем копії паспорта ліфта за реєстраційним № 35915 за яким як стверджує позивач виконувались роботи у березні 2023, відсутні відомості про останні. Остання відомість про ремонт і модернізацію ліфта за реєстраційним № 35915 датуються 19.06.2020 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 45039,00 грн.

З урахуванням викладено сума основної заборгованості, яка підлягає до стягнення складає 60 634,00 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі - 49917,29 грн, 3% річних у розмірі 4093,00 грн, інфляцію у розмірі - 3557,01 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку що останні здійснені невірно з огляду на наступне.

При нарахування 3% річних та інфляційних, позивачем не було враховано п. 4.5 Договору яким передбачено, що розрахунки за даним Договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, Замовником не пізніше 5-го числа наступного місяця.

Окрім того враховуючи, що позовні вимоги задоволені в частині суми основної заборгованості за актами виконаних робіт/наданих послуг за №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ та №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ, судом здійснюється перерахування 3% річних та інфляції за означеними актами.

За розрахунком суду 3% річних складає 2283,22 грн. та інфляційні нарахування складають 3774,35 грн, в іншій частині слід відмовити.

В частині нарахованої пені у розмірі 49917,29 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що останній здійснено не вірно з урахуванням наступного.

При нарахування пені, позивачем не було враховано п. 4.5 Договору яким передбачено, що розрахунки за даним Договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, Замовником не пізніше 5-го числа наступного місяця.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в частині суми основної заборгованості за актами виконаних робіт/наданих послуг за №179 від 31.03.2023 (технічне обслуговування 18 ліфтів за березень) на суму 27701,00 грн без ПДВ та №254 від 28.04.2023 (технічне обслуговування 20 ліфтів за квітень) на суму 32 933,00 грн без ПДВ, судом здійснюється перерахування пені за означеними актами.

Окрім того позивачем не було враховано вимоги ст. 232 Господарського кодексу України.

У зв`язку з викладеним до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума пені у розмірі 13849,45 грн. В іншій частині слід відмовити.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пункт 3 частини другої ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Частиною першою ст. 77 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КАЛНИШЕВСЬКОГО 7" (04159, місто Київ, вулиця Петра Калнишевського, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРКОН-ЛІФТ" (03028, місто Київ, вулиця Малокитаївська, будинок 66-А, квартира 1, ) основну заборгованість у розмірі 60 634 (шістдесят тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 00 коп., пеню у розмірі 13849 (тринадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 45 коп, 3% річних у розмірі 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) грн. 22 коп. інфляційні нарахування у розмірі 3 774 (три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 1 493 (одна тисяча чотириста дев`яносто три) грн. 98 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ