ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1286/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гринько К.В., ордер серія АХ №1130972 від 15.05.2023 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: Алєксійчук С.В., довіреність №08/32567 від 26.12.2023;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБІО" (м.Житомир)

до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (м.Житомир)

про визнання права відсутнім та встановлення наявності права,

з перервами в судових засіданнях з 24.09.2024 до 29.10.2024 та з 29.10.2024 до 12.11.2024, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України.

ТОВ "ОБІО" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом у якому просить:

- визнати наявність у ТОВ "ОБІО" права на розрахунок вартості на оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 1 класу напруги для об`єктів: 1) найменування об`єкту - Виробництво, В-1, ком.27, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z206; найменування об`єкту - Виробництво, В-2, ком.24, ЗХВ, адреса об`єкту: вул. Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z117 з 01.01.2023;

- визнати відсутність у АТ "Житомиробленерго" права на розрахунок вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 2 класу напруги для об`єктів: 1) найменування об`єкту - Виробництво, В-1, ком.27, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z206; найменування об`єкту - Виробництво, В-2, ком.24, ЗХВ, адреса об`єкту: вул. Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z117 з 01.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, всупереч нормам чинного законодавства України, з січня 2023 року безпідставно почав нараховувати послуги зі сплати електричної енергії для ТОВ "ОБІО" за тарифом для 2 класу споживання електричної енергії.

Ухвалою суду від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.11.2023.

08.11.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи (т.1, а.с.111-113).

10.11.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду (т.1, а.с.115).

В судовому засіданні 13.11.2023, заслухавши представників сторін, суд протокольною ухвалою повернув АТ "Житомиробленерго" без розгляду заяву від 10.11.2023, згідно з ч.4 ст.170 ГПК України, а також оголосив перерву до 11.12.2023, яку було продовжено до 22.01.2024.

15.11.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказав, що ТОВ "ОБІО" є субспоживачем ФОП Шолох В.В. та отримує електроенергію на межі балансової належності із номінальною напругою нижче 27,5 кВ (відповідно до Додатку №2 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 29.12.2018, номінальна напруга становить -10кВ), тому виходячи з вимог Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, позивач відноситься до споживачів 2 класу напруги. Також зазначив, що 04.01.2022на головній сторінці веб-сайту відповідача було опубліковано зміни до договору щодо ідентифікації споживачів за класами напруги, що вносились у зв`язку з набранням чинності Постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1430. Відповідно до цих змін з 01.01.2022 позивач відноситься до споживачів 2 класу напруги, адже отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності між ним та основним споживачем номінальною напругою 0,4кВ, що є нижче ніж порогова напруга 27,5кВ. Наголосив, що протягом місяця позивач не ініціював розірвання договору, а отже погодився з його умовами. Крім того, відповідач заперечив щодо судових витрат позивача, оскільки не надано розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, яка входить до предмета доказування у справі (т.1, а.с.125-128).

15.11.2023 від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що в провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/472/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБІО" до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про визнання неправомірними дії АТ "Житомиробленерго" щодо нарахування ТОВ "ОБІО" вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень 2023 року, лютий 2023 року, та по дату ухвалення рішення по ІІ класу напруги; та зобов`язання Акціонерного товариства "Житомиробленерго" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "ОБІО" за спірний період шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги, що свідчить про те, що ТОВ "ОБІО" порушило п.2 ч.2 ст.43 ГПК України. Оскільки позов у справі №906/472/23 має один і той же предмет та поданий із тих самих підстав, що й позов у справі №906/1286/23, позовна заява ТОВ "ОБІО" по справі №906/1286/23, має бути залишена без розгляду з підстав, передбачених положеннями п.3 ч.1 ст.226 ГПК України (т.1, а.с.120).

16.11.2023 від представника позивача надійшло заперечення на заяву відповідача про залишення позову без розгляду від 15.11.2023, у якому зазначено, що як предмети спорів так і правові підстави, якими ТОВ "ОБІО" обґрунтовує свої вимоги у двох справах №906/472/23 та №906/1286/233, не є тотожними (т.1, а.с.132-135).

01.12.2023 від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання останній зазначає, що підставою цього позову та його предметом доказування є відсутність спільних меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності між АТ "Житомиробленерго", як Оператором, та ТОВ "ОБІО", як Субспоживачем; відсутність несення втрат АТ "Житомиробленерго" електроенергії в електромережах при розподілі електроенергії Субспоживачу; відсутності факту обслуговування АТ "Житомиробленерго" електромереж та факту втрат електроенергії через передачу електроенергії з високих на низькі потужності, через які ТОВ "ОБІО" отримує електроенергію, і, як наслідок, відсутності у АТ "Жимтомиробленерго" права нарахування послуг з розподілу електричної енергії за 2 класом (т.1, а.с.144-147).

У відповіді на відзив від 22.12.2023 позивач вказав про безпідставність посилань відповідача на Постанови НКРЕКПП №1430, №1431 від 25.08.2021, якими позивача віднесено до 2 класу напруги. Даними постановами було визнано такою, що втратила чинність постанова НКРЕКП "Про порядок визначення класів споживачів" від 13.08.1998 №1052; затверджено Порядок визначення класів споживачі, диференційованих за ступенями напруги на межі балансового розподілу електропостачальних систем, за якою позивач був імперативно віднесений до 1 класу напруги. Звернув увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №640/27570/21, зазначені постанови НКПЕКП №1430, №1431 були визнані протиправними та нечинними з 07.11.2023. Отже, наразі діючою постановою, якою визначаються класи споживачів є постанова НКРЕКП "Про порядок визначення класів споживачів" від 13.08.1998 №1052, а не постанови НКПЕКП №1430 та №1431 від 25.08.2021, на які посилається відповідач. Так, згідно з п.3 Порядку №1052 у редакції, дія якого поновлена рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №640/27570/21, споживачі електричної енергії розподіляються на 2 класи. До 1 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію від мереж оператора системи розподілу на електроустановки споживача на межі балансової належності із ступенем напруги 27,5кВ та вище. Оскільки позивач є субспоживачем та отримує електричну енергію не від мереж оператора системи розподілу безпосередньо, а від мереж основного споживача, встановлення 2 класу напруги є неправомірним (т.1. а.с.213-217).

Ухвалою суду від 22.01.2024, зокрема, продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 26.02.2024.

26.02.2024 від представника позивача надійшло додаткове пояснення по справі, у якому позивач звертає увагу, що Постановою НКРЕКП №2321 від 09.12.2023 фактично внесені до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ті ж самі умови щодо критеріїв визначення класів напруги споживачів, які були скасовані постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21 (т.1, а.с.226-227).

Ухвалою суду від 26.02.2024 відкладено підготовче засідання на 25.03.2024.

У запереченні на відповідь на відзив від 22.03.2024 відповідач вказав про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог (т.1, а.с.235-239).

Ухвалою суду від 25.03.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача від 08.11.2023 (з урахуванням уточненого клопотання від 01.12.2023) про призначення судової економічної експертизи; відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача від 15.11.2023 про залишення позову без розгляду; відкладено підготовче засідання на 29.04.2024.

23.04.2024 позивача подав до суду клопотання про визнання поважними причини пропуску процесуальних строків на подання доказів; поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи висновку експерта №1041/72201 за результатами судово-економічної експертизи від 18.04.2024 (т.2, а.с.1-66).

Підготовче засідання неодноразово відкладались.

03.07.2024 позивач подав клопотання, у якому просив суд долучити до матеріалів справи висновок №27-11/23 за результатами проведення комісійної науково-технічної експертизи від 27.11.2023 (т.2, а.с.89-111).

У судовому засіданні 06.08.2024 представник відповідача надав для долучення до матеріалів справи копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №906/472/23, лист АТ "Житомиробленерго" адресований ТОВ "ОБІО" про здійснення перерахунку послуг з розподілу по 1 класу напруги, рахунки на послуги розподілу, в яких зазначається перерахунок та висловив свою думку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Ухвалою суду від 06.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1286/23 до судового розгляду по суті на 24.09.2024.

23.09.2024 від представника позивача надійшло письмове пояснення щодо тверджень відповідача про відсутність предмета спору у справі №906/1286/23 (т.2, а.с.141-143).

У судовому засіданні 24.09.2024 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 29.10.2024, яку було продовжено до 12.11.2024.

06.11.2024 від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи (т.2, а.с.165-167).

Представник позивача у судовому засіданні 12.11.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОБІО" (споживач/позивач) та Акціонерним товариством "Житомиробленерго" (оператор системи/відповідач) укладено договір №141 споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт вул.Промислова, 6, м.Житомир, Житомирська область (т.1, а.с. 18-25).

Відповідно до п.1.1 договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2. договору).

За змістом п.2.1. договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

За розділом 5 договору, ціною договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені у паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються у додатку 4 до договору.

Оператор системи зобов`язується надавати споживачу інформацію про зміну тарифу (ціни) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення її в дію (пп.6 п.6.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 договору).

Відповідно до п.п. 12.1, 12.2 договору, інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін.

Розбіжності щодо застосування тарифів вирішуються НКРЕКП (п.12.7 договору).

Згідно з додатком №2 до договору "Паспорт точки (точок) розподілу за об`єктом споживача", ступінь напруги приєднання об`єкту позивача за адресою: вул.Промислова, 6, м.Житомир, становить 10кВ (т.1, а.с.28).

Згідно з додатком №3.1. до договору, об`єкт споживача "виробничі приміщення В1, ком 27 та виробничі приміщення В2, ком.24 за адресою: вул.Промислова, 6, м.Житомир" віднесено до 1 класу напруги (т.1, а.с.29).

Згідно з додатком 8 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту ТОВ "ОБІО" м. Житомир, вул. Промислова, 6", межа балансової належності встановлена між ТОВ "ОБІО" та ФОП Шолох В.В. на відпайках секційних шин ЗРУ-10кВ П/СТ "ЗХВ" в сторону комірок № 24 та № 27 (т. 1, а. с. 30).

Електроустановки Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБІО" приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача ФОП Шолоха В.В., відтак на виконання вимог ПРРЕЕ 19.02.2014 між ФОП Шолохом В.В. (власник мереж) та ТОВ "ОБІО" (споживач) був укладений договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №6, відповідно до якого власник мережі зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги (т.1, а.с.50-54).

Згідно Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту, який є додатком №3 до договору №6 від 19.02.2014, ТОВ "ОБІО" є споживачем; межа розподілу балансової відповідальності за стан електромереж між власником мережі та споживачем встановлюється на відпайках секційних шин ЗРУ-10кВ п/с 110/10/6 ЗХВ в сторону комірок 24,27; власник мережі несе відповідальність за електропостачання від відтяжних гірлянд порталів ВРУ-110кВ п/с 110/10/6 ЗХВ зі сторони ПЛ-11-кВ "Житомирська" і ЗВА" до спайок секційних шин комірок №24, №27 (т.1, а.с.56).

Додатком №5 до договору №6 від 19.02.2014 визначено перелік об`єктів споживача, що живляться від мереж власника мережі, якому встановлено 1 клас напруги (т.1, а.с.57).

Також між ФОП Шолохом В.В. та АТ "Житомиробленерго" украдено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-Я, у відомостях про приєднані електроустановки субспоживачів, що є додатком №3.3, зазначено, що ТОВ "ОБІО" є субспоживачем ФОП Шолоха В.В. та отримує електричну енергію на 1 класі напруги (т.1, а.с.64-66).

Позивач стверджує, що незважаючи на те, що у додатку №3.1. до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 та інших договорах визначено, що позивач є споживачем електричної енергії на 1 класі напруги, починаючи з січня 2023 року відповідач, всупереч визначеними нормативними актами у сфері розподілу електричної енергії нормам, нараховував плату за послуги з розподілу по 2 класу.

З метою недопущення порушень договірних правовідносин, ТОВ "ОБІО" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до АТ "Житомиробленерго" про зобов`язання останнього здійснити перерахунок вартості послуг з розподілу електричної енергії за 1 класом споживання з 01.01.2023 та по дату ухвалення рішення.

Листом №510/16640 від 28.07.2023 АТ "Житомиробленерго" повідомило ТОВ "ОБІО" про те, що з 01.01.2022 набула чинності постанова НКРЕКП №1430 від 25.08.2021, якою внесені зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП №1175 від 05.10.2018, тому за об`єктом позивача вул.Промислова, 6, м.Житомир тариф на послуги з розподілу буде визначено на рівні другого класу. До листа додано примірник додаткової угоди №1-К до договору №141 від 27.12.2018 для підписання (т.1, а.с. 78-79).

Листом від 14.08.2023 ТОВ "ОБІО" повідомило відповідача, що підписання додаткової угоди №1-К буде можливим після внесення змін до додатку №3 Відомостей про розрахункові засоби обліку активної та реактивної енергії, в частині визначення класу споживання електричної енергії за 1 класом (т.1, а.с.82-84).

В подальшому, АТ "Житомиробленерго" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "ОБІО" про визнання укладеною додаткової угоди №1-К (з додатками №2,№3), в додатках до яких змінило тариф для ТОВ "ОБІО" на 2 клас споживання електричної енергії (права №906/1169/23).

Посилаючись на те, що відповідач систематично порушує права ТОВ "ОБІО", як споживача електричної енергії, на розрахунок та сплату послуг за тарифом для 1 класу споживання електричної енергії, позивач звернувся з позовом до АТ "Житомиробленерго" про визнання наявності у ТОВ "ОБІО" права на розрахунок вартості на оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 1 класу напруги та визнання відсутності у АТ "Житомиробленерго" права на розрахунок вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 2 класу напруги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам, з урахуванням інтересів споживачів регулюються спеціальним Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Статтею 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що споживач зобов`язаний, в тому числі врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Відповідно до ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

Згідно з п.1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 2.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи (п.2.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

На момент укладення договору №141 діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 р. №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019р. №1825), згідно з п.3 якого споживачі електричної енергії розподіляються на два класи; критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем: 27,5 кВт та вище - перший клас споживачів, нижче 27,5 кВт - другий клас споживачів.

В додатку №3 до договору від 27.12.2018 "Перелік об`єктів, що живляться електроенергією від мереж енергосистеми" сторонами визначено, що об`єкти позивача за адресою: м.Житомир, вул.Промислова, 6 відносяться до першого класу напруги (т.1, а.с.28).

Аналогічно в додатку №3.3. до договору 102-Я, укладеного між ФОП Шолох В.В. та АТ "Житомиробленерго" про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, визначено, що ТОВ "ОБІО" відноситься до споживачів по першому класі напруги (т.1, а.с.64-66).

01.01.2022 зазначений вище Порядок визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги втратив чинність на підставі постанови НКРЕКП від 25.08.2021 р. №1431.

Поряд із цим 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, зокрема п.8.1 глави 8 доповнено трьома новими абзацами такого змісту:

"Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою 27,5 кВт та вище, а також споживачі, приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), відносяться до 1 класу напруги.

Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВт, відносяться до 2 класу напруги.

Клас напруги встановлюється споживачу окремо за кожною межею балансової належності".

При цьому Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, який діяв з 01.01.2022, не передбачено порядку визначення класів для субспоживачів електричної енергії.

Крім того, слід звернути увагу, що Окружним адміністративним судом міста Києва розглядалась справа №640/27570/21 за позовом КП "Харківводоканал" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та нечинними: пункту 3 частини 1 постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, позов КП "Харківводоканал" задоволено частково; визнано протиправним та нечинним підпункт 3 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 № 1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; визнано протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052"; позов в іншій частині залишено без задоволення.

Таким чином, з 07.11.2023 поновлено дію постанови НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1825), яка діяла станом на дату укладання між позивачем та відповідачем договору №141від 27.12.2018.

За змістом договорів, долучених до справи, вбачається відсутність меж балансової належності у позивача з відповідачем (оператором системи) безпосередньо у зв`язку з тим, що позивачу здійснює розподіл електричної енергії АТ "Житомиробленерго" через мережі ФОП Шолох В.В., якому, у свою чергу, здійснює її розподіл відповідач на межі балансової належності за 1 класом напруги.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про внесення змін чи розірвання:

- договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018, у додатку №2 до якого визначено, що ступінь напруги приєднання на об`єкті позивача за адресою: вул. Промислова, 6, м.Житомир становить 10 кВ (т.1, а.с.28);

- договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 04.03.2014, у додатку №3 до якого зазначено, що ТОВ "ОБІО" є субспоживачем основного споживача і приєднаний до його мереж на 1 класі напруги (т.1, а.с.43).

Норми статті 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину, тобто - вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 2-383/2010.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Укладений між позивачем та відповідачем договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 містить порядок його розірвання та внесення змін (розділ 12).

Зокрема, в п.12.2 договору №141 зазначено, що усі додатки, а також зміни, доповнення оформлюються сторонами в паперовій формі, підписуються уповноваженими сторонами обох сторін.

Як встановлено судом вище, підписані позивачем і відповідачем додатки до договору №141, з урахуванням переліку об`єктів, що живляться електроенергією від мереж енергосистеми (додаток №3.1), містять інформацію про віднесення позивача до 1 класу напруги. Такі дані є персоналізованими відносно кожного споживача та погоджуються сторонами шляхом укладення в письмовій формі відповідних додаткових угод. Відповідних зміни, з урахуванням положень договору та законодавства, як до договору № 141, укладеного між позивачем та відповідачем так і до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, сторонами не вносилось.

Також слід відзначити, що за умовами договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 та договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 04.03.2014, між сторонами безпосередньо відсутня межа балансової належності, тобто відповідач є споживачем, який не отримує електричну енергію від оператора системи розподілу безпосередньо, а є споживачем, що отримує електроенергію від споживача, що є власником мереж (ФОП Шолоха В.В.), який, у свою чергу, отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності за першим класом напруги, а за укладеним між сторонами договором №141 від 27.12.2018 ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача визначено для позивача 110/10, що відповідає першому класу напруги.

Отже, оскільки за умовами укладеного сторонами договору №141 позивача віднесено до 1 класу напруги, іншої межі балансової належності сторонами не погоджено, суд дійшов висновок, що дії відповідача щодо віднесення позивача до споживачів із застосуванням тарифів для 2 класу напруги є неправомірним.

Крім того, з метою визначення до якого класу споживання електричної енергії слід віднести субспоживача електроенергії - ТОВ "ОБІО", на замовлення позивача було проведено судову економічну експертизу.

За результатами судово-економічної експертизи, у висновку експерта №1041/72201 від 18.04.2024 зазначено, що з урахуванням Висновку фахівця від 29.03.2024 №29-03/04, документально не підтверджується відповідність вимогам Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, віднесення ТОВ "ОБІО" до споживачів 2 класу напруги при визначенні тарифу на послуги АТ "Житомиробленерго" Житомирськкий РЕМ, що надаються за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 27.12.2018 №141, оскільки:

- відповідно до п.1.2 Порядку НКРЕКП №1175, тариф на послуги з розподілу електричної енергії встановлюється в розмірі, що забезпечує відшкодування ліцензіанту обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку;

- відповідно до пп.2.4. п.1.2. Правил НКРЕКП №312, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії оператор системи покриває (відшкодовує) всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії;

- відповідно до п.8.3. і п.8.4. Порядку НКРЕКП №1175, розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії для споживачів та операторів установок зберігання енергії 2 класу відрізняється від тарифу 1 класу на суму прогнозованих витрат (прогнозованого необхідного доходу), необхідних для забезпечення відшкодування оператору розподілу обґрунтованих витрат на трансформацію електроенергії з 1 на 2 клас напруги;

- наданими документами підтверджується:

- надання АТ "Житомиробленерго" послуг з розподілу на межі балансової належності з основним споживачем ФОП Шолох В.В. електроенергії за 1 класом напруги (100кВ);

- трансформація напруги у трансформаторі, що знаходиться у складі технологічних електричних мереж основного споживача ФОП Шолох В.В., зі 100 кВ (напруги на межі балансової відповідності між АТ "Житомиробленерго" та ФОП Шолох В.В.) до 10 кВ (напруги на межі балансової відповідності між ФОП Шолох В.В. та ТОВ "ОБІО");

- наданими документами не підтверджується наявність у АТ "Житомиробленерго" будь-яких додаткових витрат, пов`язаних з пониженням напруги у трансформаторі, власником якого є ФОП Шолох В.В., зі 100 кВ (напруги на межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між АТ "Житомиробленерго" та ФОП Шолох В.В. до 10 кВ (напруги на межі балансової відповідності між ФОП Шолох В.В. та ТОВ "ОБІО"), окрім витрат на розподіл електроенергії за 1 класом напруги (т.2, а.с.9-59).

Посилання відповідача на те, що постановою НКРЕКП №1219 від 26.06.2020 внесені зміни до "Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії", а саме: доповнено п.12.2 глави 12 Типового договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки укладений договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 не містить відповідних положень.

Крім того, як вже зазначено вище, в матеріалах справи відсутні докази внесення змін до договору №141 від 27.12.2018 або укладення нового договору (заяви-приєднання до нового типового договору).

Стосовно доводів відповідача про те, що листом №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021 НКРЕКП було надано відповідь, у якій зазначено, що у випадку наявності у основного споживача, який відноситься до 1 класу напруги , приєднаних до його мереж субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27,5 кВ, такі субспоживачі відносяться до 2 класу напруги, суд зазначає наступне.

Регулятор є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який діє на підставі Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Так положеннями статті 3 Закону про НКРЕКП передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом:

1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;

2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

4) державного контролю та застосування заходів впливу;

5) використання інших засобів, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 17 Закону про НКРЕКП для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора.

При цьому слід зазначити, що основною формою роботи Регулятора, як колегіального органу, є засідання (ч.1 ст.14 Закону про НКРЕКП).

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону про НКРЕКП Регулятор на своїх засіданнях:

1) розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції;

2) розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції;

4) затверджує щорічний звіт Регулятора;

5) затверджує регламент Регулятора;

6) розглядає справи про адміністративні правопорушення;

7) розглядає справи щодо видачі ліцензій та дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов, а також щодо застосування санкцій за порушення ліцензійних умов та законодавства з питань державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суміжних ринків.

Абзацом третім частини п`ятої статті 14 Закону про НКРЕКП встановлено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до ч.9 ст.14 Закону про НКРЕКП, рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Отже, саме рішення, а не роз`яснення НКРЕКП, є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Суд зазначає, що роз`яснення НКРЕКП, а саме лист №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021 (т.1 а.с.129), є відповіддю на звернення АТ "Житомиробленерго" та не містить в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер для позивача.

Враховуючи, що лист НКРЕКП від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21 не є рішенням Регулятора, а є лише відповіддю на звернення AT "Житомиробленерго", зазначений лист не може бути предметом розгляду суду, оскільки не породжує жодних правових наслідків.

Також слід відзначити, що у провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/472/23 за позовом ТОВ "ОБІО" до АТ "Житомиробленерго" про визнання неправомірними дій АТ "Житомиробленерго" щодо нарахування ТОВ "ОБІО" вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень 2023 року, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення по 2 класу напруги та зобов`язання здійснити перерахунок послуг з розподілу електроенергії за період з січня 2023 року по дату ухвалення рішення.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.04.2024 у справі №906/472/23 позов ТОВ "ОБІО" до АТ "Житомиробленерго" задоволено. Вказане рішення Господарського суду Житомирської області у справі від 15.04.2024 залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024.

Відповідач наголошує, станом на момент розгляду даної справи №906/1286/23 відсутній предмет спору та провадження у справі слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки що під час розгляду справи №906/472/23 приймали участь ТОВ "ОБІО" та АТ "Житомиробленерго", тобто ті самі сторони, і між ними не залишилось неврегульованих питань.

У справі №906/472/23, дійсно суди дійшли висновку про те, що згідно укладеного між позивачем та відповідачем договору №141 позивача віднесено до 1 класу напруги, іншої межі балансової належності сторонами не погоджено, а тому дії відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуг з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для 2 класу напруги є неправомірним.

Однак, цей висновок суду стосувався саме періоду за січень 2023 року, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення у справі №906/472/23, тобто по 15.04.2024 року.

В той же час, у справі №906/1286/23 предметом спору є визнання наявності у ТОВ "ОБІО" права на розрахунок вартості оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії І класу напруги та визнання відсутності у АТ "Житомиробленерго" права на розрахунок вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за вказаним договором з тарифом для споживача електричної енергії ІІ класу напруги.

Натомість, рішення по справі №906/472/23 не містить висновків щодо того за яким тарифом (І чи ІІ класу напруги) за договором №141 від 27.12.2018 слід проводити розрахунок вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії для споживача ТОВ "Обіо" саме п і с л я ухвалення рішення у справі №906/472/23.

Крім того, суд приймає до уваги, що АТ "Житомиробленерго" не погоджуючись з віднесенням ТОВ "ОБІО" до споживачів, яким встановлюється перший клас напруги, 25.08.2023 звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "ОБІО" про визнання укладеною у запропонованих позивачем редакціях додаткової угоди №1-К (з додатками №2 та №3) до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.11.2023 зупинено провадження у справі №906/1169/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/1286/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115296958). Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу АТ "Житомиробленерго" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 29.11.2023 у справі №906/1169/23 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116953422).

Таким чином, Господарський суд Житомирської області в ухвалі від 29.11.2023 та Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 12.02.2024 дійшли висновку, що дана справа №906/1286/23 є пов`язаною зі справою №906/1169/23 та буде мати суттєве значення для вирішення питання щодо наявності права у АТ "Житомиробленерго" на зміну 1 класу напруги на 2 клас напруги для ТОВ "ОБІО".

Викладене додатково підтверджує, що наразі між сторонами залишаються неврегульованими питання щодо встановлення класу напруги для ТОВ "ОБІО", відтак твердження відповідача про відсутність предмета спору суд вважає безпідставними.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі "Серявін проти України").

Враховуючи викладене та дослідивши відповідно до ст.ст.76-78, 86 ГПК України наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "ОБІО" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБІО" права на розрахунок вартості на оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 1 класу напруги для об`єктів: 1) найменування об`єкту - Виробництво, В-1, ком.27, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z206; 2) найменування об`єкту - Виробництво, В-2, ком.24, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z117 з 01.01.2023.

3. Визнати відсутність у АТ "Житомиробленерго" права на розрахунок вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №141 від 27.12.2018 за тарифом для споживача електричної енергії 2 класу напруги для об`єктів: 1) найменування об`єкту - Виробництво, В-1, ком.27, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z206; 2) найменування об`єкту - Виробництво, В-2, ком.24, ЗХВ, адреса об`єкту: вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z117 з 01.01.2023.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (вул.Косенка Віктора, 32/8, м. Житомир, 10008, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБІО" (вул.Промислова, 6, м.Житомир, 10025, ):

- 5368,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.11.24

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2,3 - сторонам через систему "Електронний суд".