ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. Справа№ 910/76/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Барсук М.А.

Сітайло Л.Г.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024

у справі № 910/76/24 (суддя Мандичев Д.В.)

за позовом Керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до 1. Акціонерного товариства «Укртелеком»;

2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання незаконними та скасування наказу і свідоцтва, скасування рішень державних реєстраторів та повернення захисної споруди цивільного захисту до державної власності

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Керівник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом, в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Укртелеком» та Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 20.03.2007 №320-В про оформлення за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) права власності на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві;

- визнання незаконним та скасування свідоцтва Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.03.2007 серія САВ №472927 про посвідчення права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві;

- скасування рішення державного реєстратора КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Довгої С.В. про державну реєстрацію права власності від 21.06.2007 у реєстраційний книзі №156П-20 за реєстровим № 8484-П та здійсненої на його підставі в Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві;

- скасування рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.01.2019 індексний номер №44939046, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально- тренувальними приміщеннями площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386);

- повернення державі в особі Фонду державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, ) захисну споруду цивільного захисту - сховище №100138 (нежитлові приміщення №№24-27 (№№ 37-40) групи приміщень №5 в літері «А») площею 45,6 кв.м по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовано тим, що до складу майнового комплексу ВАТ «Укртелеком», зокрема, до загальної площі технічної будівлі АТС-512, увійшло державне майно - сховище № 100138, яке знаходиться в підвальному приміщенні групи приміщень № 5 літери «А».

Оформлення права власності Головним управлінням комунальної власності міста Києва здійснювалося відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.08.2001 № 1820 «Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» на підставі наданих AT «Укртелеком» документів, зокрема довідки про те, що технічна будівля АТС-512, площею 4705,1 кв.м., інвентарний номер 10023, перебуває на балансі Київської міської філії товариства, та технічного паспорту цього приміщення, виготовленого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.07.2005.

На підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2007, серія САВ №472927, та заяви ВАТ «Укртелеком» №13005 (НЖ-2007) від 18.06.2007 державним реєстратором КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» Довгою С.В. 21.06.2007 було зареєстровано право колективної власності на технічну будівлю АТС-512 загальною площею 4705,1 кв.м. за ВАТ «Укртелеком», про що внесено запис до реєстрової книги №156П-20 за реєстровим №8484-П.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 14.06.2011 №8 змінено найменування ВАТ «Укртелеком на ПАТ «Укртелеком», а рішенням загальних зборів від 22.04.2021 з ПАТ «Укртелеком» - на AT «Укртелеком».

На підставі рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О.А. від 02.01.2019 №44939046 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) зареєстровано право приватної власності Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями, що розташована по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві площею 4482,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386).

Підставою для проведення державної реєстрації зазначено свідоцтво про право власності від 20.03.2007 серія САВ №472927 на технічну будівлю АТС-512, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу від 20.03.2007 №320-В.

До реєстраційної справи на об`єкт 000 була долучена довідка від 05.11.2018 №2 та технічний паспорт , виготовлений ЕК «Lexstatus», на технічну будівлю АТС-512, відповідно до яких загальна площа будівлі з 4705,1 кв.м. зменшилась до 4689,7 кв.м., в результаті демонтування та влаштування перегородок, утеплення і оздоблення стін, а також довідка від 09.10.2020 та технічний паспорт , виготовлений ТОВ ЮК «Золоті ворота», відповідно до яких загальна площа будівлі з 4689,1 кв.м. зменшилась до 4482,1 кв.м. у результаті уточнення лінійних розмірів, встановлення не несучих перегородок та перерахунку площі.

Відповідно до інформації Фонду державного майна України від 23.10.2023 №8238-23 на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 №902-р «Питання управління державним майном, що не увійшло до статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Укртелеком», але перебуває на його балансі», ПАТ «Укртелеком» надав перелік державного майна, що не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укртелеком», але перебуває на його балансі, який був складений за результатами інвентаризації станом на 30.09.2011.

У Переліку станом на 30.09.2011 відсутня інформація про нерухоме майно - сховище №100138.

Згідно з інформацією КП «Київське бюро технічної інвентаризації» від 03.10.2023, наданою на запит прокурора, первинна реєстрація права власності на технічну будівлю АТС-512 (літ. «А») , загальною площею 4705,10 кв.м. була проведена за ВАТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.03.2007. За вказаною адресою захисна споруда цивільного захисту, як окремий об`єкт нерухомого майна, на праві власності не реєструвалась.

Крім того комунальним підприємством надано копії матеріалів технічних інвентаризацій з інвентаризаційних справ №№ 20004 і 136011 по вул. Остафія Дашкевича, 20-А, виконані станом на 2005 і 2012 роки. За даними вказаних справ будівля літера «А» побудована в 1984 році. Первинна технічна інвентаризація будівлі літера «А» за вказаною адресою проводилась 25.07.2005 на замовлення ВАТ «Укртелеком».

Так, за даними інвентаризаційної справи №20004, заведеної у 2005 році за заявою Київської міської дирекції ВАТ «Укртелеком» від 03.10.2003 № 01-07- 2208 про проведення основної інвентаризації майнового комплексу АТС-512, зокрема, поверхових планів будівель, журналів обміру площ будинку , споруда по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві складається з нежитлових будівель, зокрема: чотирьохповерхової нежитлової будівлі літ. «А» площею 4705,1 кв.м. (технічної будівлі АТС-512, рік побудови 1984 рік), літери Б площею 280,4 кв.м (блок надвірних споруд, рік побудови 1984 рік), літери В площею 32,9 кв.м (склад паливно-мастильних матеріалів, рік побудови 1984 рік), літери Г площею 69 кв.м (склад кабельної продукції, рік побудови 1984 рік).

При цьому, у підвалі нежитлової чотирьохповерхової будівлі літери «А» (будівля АТС-512) розташована група приміщень № 5, до якої відповідно до експлікації підрахунку площі будинку та поверхових планів відносяться приміщення №№ 24-27 загальною площею 45,6 кв.м., зокрема: № 24 (підсобна) площею 4,1 кв.м., № 25 (підсобна) площею 35,6 кв.м, №26 (підсобна) площею 2,7 кв.м., №27 (підсобна) площею 3,2 кв.м.

За даними інвентаризаційної справи № 136011 захисна споруда №100138 знаходиться в підвалі будинку літера А по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, входить до групи приміщень № 5 (номери приміщень 24-27) зокрема: № 24 (тамбур) площею 4,1 кв.м., № 25 (основне) площею 35,6 кв.м, № 26 (допоміжне) площею 2,7 кв.м., № 26 а (аварійний лаз) площею 3,2 кв.м., № 27 (вбиральня) площею 3,2 кв.м. Всього площа по сховищу (частина групи приміщень №5) становить 48,8 кв.м.

Крім того, за даними інвентаризаційної справи приміщення №№ 2, 21-22, 35-36 (коридор, тамбур, сходові клітини, тамбур), загальною площею 57,5 кв.м. , також відносяться до допоміжних приміщень захисної споруди.

В інвентаризаційній справі № 136011 міститься заява директора Київської міської філії ВАТ «Укртелеком» від 14.05.2012 №820000/21-2/1013 про проведення обстеження та виготовлення технічного паспорту на нежитлове приміщення (захисну споруду цивільної оборони) за адресою: м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, 20-а, загальною площею 54,84 кв.м. та довідка філії ВАТ про те, що сховище, яке розташоване за вказаною адресою, інвентарний номер №10023, обліковується на балансі філії як основні засоби, а його балансова вартість станом на 01.06.2012 становить 7105,94 грн.

Прокурор вказував, що при порівнянні технічної документації, наданої КП «Київське бюро технічної інвентаризації» (зокрема плану поверхів будинку, характеристики будинку) та документації, що міститься в реєстраційній справі № 000, яка стала підставою для реєстрації за відповідачем (АТ «Укртелеком) права власності на будівлю по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києва, зокрема технічного паспорту, виготовленого 05.11.2018 ЕК «Lexstatus», вбачається, що частина зареєстрованих за відповідачем приміщень, розташованих у підвалі будинку , фактично є сховищем № 100138, оскільки вони мають тотожну нумерацію, площу, розміщені в одному і тому ж місці, є частиною групи приміщень № 5.

При цьому, приміщення № 24 тамбур визначено, як коридор (площа 4,1 кв.м.), № 25 основне - підсобне (35,6 кв.м.), № 26 допоміжне - коридор (2,7 кв.м), № 27 вбиральня - санвузол (3,2 кв.м.). Загальна площа вказаних приміщень складає 45,6 кв.м. (без врахування аварійного лазу площею 3,2 кв.м.),

Так, прокурором здійснено порівняння технічної документації, наданої КП «Київське бюро технічної інвентаризації» та технічного паспорту, який міститься в реєстраційній справі 000, виготовленого 09.10.2020 ТОВ ЮК «Золоті ворота», та встановлено, що приміщеннясховища № 24 (тамбур) тотожне приміщенню № 37 (тамбур), № 25 (основне) - №38 (допоміжне), №26 (допоміжне) - №40 (умивальня), № 27 (вбиральня) - №39 (туалет). Загальна площа вказаних приміщень складає 45,6 кв.м, без врахування аварійного лазу площею 3,2 кв.м, який відсутній в експлікації приміщень технічного паспорту, виготовленого ЕК «Lexstatus».

Таким чином, прокурор посилався на те, що АТ «Укртелеком» незаконно включило до складу належної йому будівлі та зареєструвало за собою право власності на нежитлові приміщення №№ 37-40 групи приміщень №5 в літері «А» площею 45,6 кв.м. (в технічному паспорті БТІ приміщення №№ 24-27 площею 48,8 кв.м.), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, 20-а, які фактично є приміщеннями сховища №100138 і які, в силу імперативного припису закону, не могли вибувати з державної власності.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, АТ «Укртелеком» у відзиві на позовну заяву наголошувало на обранні прокурором неправильного та неефективного способу захисту (звернення з негаторним позовом).

Також відповідач вказував на відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором, оскільки сама по собі обставина не звернення ФДМУ із позовом, не свідчить про неможливість виконання цим органом функцій із захисту інтересів держави. Одночасно відповідач звернув увагу на відсутності доказів, що позивач є власником або титульним володільцем приміщень сховища 10038, яке не є об`єктом нерухомого майна, а є складовою частиною технічної будівлі і правомірно набуто відповідачем.

Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) , заперечуючи проти пред`явленого позову, зазначав, що за результатами розгляду документів підстав для відмови в оформленні свідоцтва на право власності АТ «Укртелеком» на спірне нерухоме майно не було. Отже, наказ та свідоцтво, що оскаржуються, видавалися в межах компетенції Головного управління та відповідно до вимог діючого законодавства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/76/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про визнання наказу незаконним та його скасування не є ефективним способом захисту, оскільки задоволення такої вимоги не призведе до повернення спірного майна.

Суд зауважив, що на момент подання позову допускається приватна форма власності на об`єкти цивільного захисту, спірне нерухоме майно - сховище №100138, площею 45,6 кв.м, не вибувало з власності держави, проте наразі згідно з рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію право власності зареєстровано на праві власності за АТ «Укртелеком» у складі адміністративно-офісної будівлі з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

За висновком місцевого господарського суду, задоволення позовної вимоги про повернення державі в особі Фонду державного майна України захисної споруди цивільного захисту - сховища №100138, площею 45,6 кв.м по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, при наявності державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно за АТ «Укртелеком», не здатне відновити права держави на вказане сховище №100138.

Суд також вказав на недоведеність прокурором правових підстав для скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності за АТ «Укртелеком» на весь об`єкт нерухомого майна, загальною площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, оскільки у такий спосіб АТ «Укртелеком» буде позбавлено права власності на всю адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями загальною площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, за відсутності на те правової підстави.

Оскільки основні позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд відмовив у задоволенні решти заявлених прокурором вимог про скасування свідоцтва про право власності.

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 12.07.2024, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 по справі № 910/76/24 та ухвалити нове , яким позов Керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване ним рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а також невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.

За доводами прокурора, суд , посилаючись та цитуючи висновки Верховного Суду, суд першої інстанції в порушення ч. 4 ст. 236 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , їх не врахував і відмовив у задоволенні всіх негаторних вимог позовної заяви прокурора з міркувань їх неефективності.

Прокурор стверджував , що оспорюваний наказ та видане на його підставі свідоцтво про право власності від 20.03.2007 серія САВ № 472927, суперечать вимогам діючого на момент їх видачі законодавства (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (у діючій на той час редакції), ст. 321 Цивільного кодексу України), в розумінні ч. 1 ст. 393 цього Кодексу порушують права держави, а тому підлягають визнанню незаконними і скасуванню.

Водночас, відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог з огляду не їх неефективність , суд першої інстанції в порушення ст. 86, 236 Господарського процесуального кодексу України не врахував, що саме ці документи стали підставою для реєстрації за відповідачем-1 права власності на державне майно, а відтак їх скасування впливає на можливість реалізації прав особи, яка їх отримала щодо нерухомого майна, отже доводить дієвість та ефективність обраного позивачем способу захисту (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 № 361/953/16-ц та від 05.07.2023 у справі № 756/9405/21).

За доводами скаржника, поза увагою суду залишилася та обставина , що без скасування за відповідачем державної реєстрації права власності на всю адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями загальною площею 4482,1 кв.м., неможливо відновити порушене право власності держави на сховище площею 45,6 кв.м, яке незаконно включено у площу вказаного комплексу.

Відтак, на переконання прокурора, оскільки здійснення державної реєстрації за відповідачем права власності на спірний об?єкт цивільного захисту у складі належної йому будівлі, порушує право власності держави , заявлені прокурором вимоги про скасування рішень державних реєстраторів та проведених на їх підставі державних реєстрацій права власності опосередковано відновлює становище, яке існувало до порушення.

Також прокурор не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сховище № 100138 виключено з загальної площі будівлі по вул. Остафія Дашкевича, 20-а в м. Києві.

За доводами прокурора, вказане спростовується наявними в матеріалах справи копіями матеріалів інвентаризаційних справ № 20004 і № 136011, заведених в КП «Київське бюро технічної інвентаризації» на будівлю по вул. Остафія Дашкевича, 20-А в М. Києві, та документації, що стала підставою для реєстрації за відповідачем права власності на будівлю по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, зокрема, технічними паспортами, виготовленими ЕК «Lexstatus» та ТОВ ЮК «Золоті ворота».

Крім того прокурор в апеляційній скарзі наголошував на тому, що рішення суду першої інстанції в цій частині прийнято без урахування правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-д, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, а також Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 469/649/17, від 04.02.2020 у справах № 911/3311/17, 911/3574/17 та 911/3897/17, від 09.03.2020 у справі № 911/3449/17, від 17.06.2020 у справі № 642/2975/17, від 10.06.2020 у справі № 366/3242/17, від 27.05.2020 у справі № 368/290/17, від 27.05.2020 у справі № 363/1676/17 та інших.

У вказаних постановах Верховний Суд дійшов висновків про те, що якщо в принципі, за жодних умов не може виникнути право власності, то і перехід володіння, засвідчений державною реєстрацією права власності, є неможливим. Тому ані наявність державної реєстрації права власності за порушником, ані фізичне зайняття ним земельної ділянки/нерухомого майна, не призводять до заволодіння цим майном.

Прокурор наголошував на тому, що згідно з вказаними позиціями Великої Палати Верховного Суду існування державних реєстрацій права власності відповідача на майно не є перешкодою для задоволення негаторних позовів про його повернення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури у судовій справі № 910/76/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Буравльов С.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи № 910/76/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури від 12.07.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи № 910/76/24 до Північного апеляційного господарського суду.

22.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 910/76/24.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3088/24 від 02.09.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із неможливістю вирішити подальші процесуальні питання щодо руху апеляційної скарги, в зв`язку із перебуванням судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, у відпустці.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 справа № 910/76/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Барсук М.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 справу № 910/76/24 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/76/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.10.2024.

06.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртелеком» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 в справі № 910/76/24 без змін, а скаргу Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України без задоволення.

Відповідач-1 наголошував на тому, що 20.03.2007 оформив право власності з видачею свідоцтва та зареєстрував це право на технічну будівлю АТС-512 4705,10 кв.м., згодом, 05.11.2018 зменшено до 4482,1 кв.м по вулиці Курнатовського (Остафія Дашкевича), 20-А у м. Києві.

АТ «Укртелеком» звертає увагу, що підвальні приміщення, які обліковувалися державою, як захисна споруда цивільного захисту - сховище №100138, є невід`ємною частиною Технічної будівлі, а разом є її єдиними конструктивними елементами. Підвальні приміщення сховища є складовою частиною Технічної будівлі, утворюють разом єдине ціле, що дає змогу їх використання за призначенням, і відокремлення конструктивних елементів підвальних приміщень від конструктивних елементів надземних поверхів Технічної будівлі без їх пошкодження та істотного знецінення неможливе.

На переконання відповідача-1 суд першої інстанції вірно зазначив, що зміст частини 16 статті 32 Кодексу цивільного захисту України (в редакції станом на час розгляду справи) не виключає існування різних форм власності на захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, найпростіші укриття, передбачаючи натомість можливість доступу користувачів до таких споруд.

Також за доводами відповідача-1, приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції взято до уваги, що в підвалі Технічної будівлі частина приміщень групи №5 (прим №№24-27), площею 48,8 кв.м. відносяться до захисної споруди цивільного захисту - сховище №100138, і відповідно до облікових карток сховища, призначений для укриття найбільш працюючої зміни об`єкта АТС-510, працівників центру телекомунікаційних послуг №3. Сховище розраховане на 50 працівників.

Крім того, відповідач-1 вважає помилковим та безпідставним посилання прокурора на те, що ним заявлено негаторний позов до якого не застосовуються інститут позовної давності.

На переконання відповідача-1 , втручання держави в його право власності , шляхом позбавлення права власності на всю адміністративно-офісну будівлю, загальною площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, не може вважатися пропорційним, і може призвести до вкрай негативних наслідків, що протирічить принципу «належного урядування».

13.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшли додаткові пояснення.

16.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд задовольнити вимоги апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначав, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог процесуального законодавства та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також позивач просив апеляційний перегляд справи здійснювати за відсутності свого уповноваженого представника .

17.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 в справі № 910/76/24 без змін, а скаргу Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги , відповідач-2 вказував, що не спростовано позивачем залишилася та обставина, що оформлення права власності та видача свідоцтва про право власності здійснювалося відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна (далі - Положення), що затверджене розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2001 № 1820 «Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», що діяло на момент видачі свідоцтва.

В поданих документах ВАТ «Укртелеком» не зазначалося інформації щодо сховища цивільного захисту № 100138.

За результатами розгляду документів Головним управлінням відповідно до Положення був виданий наказ від 20.03.2007 № 320-В «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» було здійснено оформлення право колективної власності Відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» та оформлене свідоцтво про право власності на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,10 кв.м, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, № 20а (ЛІТЕРА А).

За доводами відповідача-2 , наказ та свідоцтво, що оскаржуються, видавалися в межах компетенції Головного управління та відповідно до вимог діючого законодавства.

19.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника акціонерного товариства «Укртелеком» , адвоката Полегенько Катерини Анатоліївни , надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

04.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртелеком» надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 заяву представника акціонерного товариства «Укртелеком» - адвоката Полегенько Катерини Анатоліївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/76/24 відкладено на 06.11.2024 об 11:00 год., засідання у якому відбудеться в режимі відеоконференції.

У судове засідання 06.11.2024 з`явився прокурор, представники відповідача-1 та відповідача-2. Позивач своїх уповноважених представників для участі у судовому засіданні не направив, просив розгляд справи здійснювати за відсутності уповноваженого представника останнього.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доводи апелянта та представників відповідачів, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Між сторонами наявний спір щодо правомірності набуття відповідачем-1 права власності на захисну споруду цивільного захисту, що знаходиться за адресою: вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

При цьому слід зазначити, що спір стосується вбудованого укриття, площею 45,6 кв.м.

Рішеннями виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 17.10.1977 № 1503/18 та від 01.10.1978 № 1288/13 відведено Київській міській телефонній мережі земельні ділянки площами 0,48 га та 0,2 га під будівництво АТС по вул. Курнатовського, 20-а у м. Києві.

На цих земельних ділянках будівельним управлінням № 53 Тресту № 8 Київміськбуду у 1983-1984 роках збудовано чотирьохповерхову нежитлову будівлю - автоматичну телефонну станцію 512 , загальною площею 4870 кв.м, що підтверджується актом Державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту по вул. Курнатовського, 20-а у м. Києві від 29.12.1984, затвердженим рішенням виконкому Дніпровської ради народних депутатів від 30.12.1984 № 940.

У підвалі вказаної будівлі було збудовано сховище №100138, що підтверджується первинним паспортом сховища від 1985 року та його обліковою карткою, на яких є підписи уповноважених осіб Дарницького телефонного вузлу та печатка установи.

Відповідно до паспорту сховища №100138, складеного у жовтні 1985 року, сховище знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 20-а, належить Дарницькому телефонному вузлу Міністерства зв`язку УРСР, організація, яка проводила будівельно-монтажні роботи - БУ-53 Трест №8 Київміськбуду, призначення в мирний час - склад ТО, організація, яка експлуатує сховище в мирний час - Дарницький телефонний вузол, введено в експлуатацію у 1985 році, має загальну площу 54,84 кв.м., вбудоване в чотирьох поверхову будівлю (знаходиться в підвалі), розраховано на укриття 50 осіб.

Таким чином, сховище № 100138, загальною площею 54,84 кв.м по вул. Курнатовського (на даний час - Остафія Дашкевича), 20-а у м. Києві після його введення в експлуатацію передано на баланс Дарницького телефонного вузла.

Наказом Міністерства зв`язку УРСР від 17.11.1987 № 345 створено з 15.12.1987 Київське виробниче об`єднання електрозв`язку (ВО «Київелектрозв`язок») з включенням до його складу на правах структурних підрозділів Київської міської телефонної мережі, Печерського, Центрального, Дарницького, Подільського, Жовтневого телефонних вузлів, телефонно- телеграфної станції, ремонтно-будівельного управління, 91-ого загону ВОХР.

Наказом Міністерства зв`язку України № 87 від 23.06.1993 «Про проведення реформи організаційної структури в галузі зв`язку» перейменовано ВО «Київелектрозв`язок» в Київське міське підприємство електрозв`язку «Київелектрозв`язок» та створено Об`єднання електрозв`язку «Укрелектрозв`язок», до складу якого ввійшло ряд підприємств, зокрема і Київське міське підприємство електрозв`язку «Київелектрозв`язок».

Наказом Міністерства зв`язку України №168 від 29.11.1994 присвоєно Об`єднанню електрозв`язку скорочене найменування - «Укртелеком».

Міністром зв`язку України 30.05.1995 затверджено статут Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком», відповідно до якого об`єднання засновано на державній власності, до складу якого ввійшло, у тому числі, Київське міське державне підприємство електрозв`язку «Київелектрозв`язок».

Відповідно до наказу Державного комітету зв`язку України від 11.02.1998 №30 вирішено реорганізувати Українське об`єднання електрозв`язку «Укртелеком» шляхом його перетворення в Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком» (УДПЕЗ «Укртелеком»). Згідно з даним наказом державні підприємства електрозв`язку, що входили до Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком», зокрема, Київське міське державне підприємство електрозв`язку «Київелектрозв`язок», підлягали реорганізації до 01.07.1998, шляхом їх приєднання до УДПЕЗ «Укртелеком».

Пунктами 7, 8 вищевказаного наказу №30 визнано УДПЕЗ «Укртелеком» правонаступником Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком», а також державних підприємств електрозв`язку, що підлягають реорганізації.

Відповідно до статуту УДПЕЗ «Укртелеком», зареєстрованого державною адміністрацією Старокиївського району м. Києва 06.04.1998, підприємство засновано на державній власності, яка передана йому на правах повного господарського відання.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09.09.1999 № 948-р Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком» передане до сфери управління Державного комітету зв`язку та інформатизації України.

Відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 № 210/93 «Про. корпоратизацію підприємств» Державним комітетом зв`язку та інформатизації України видано наказ від 27.12.1999 № 155, яким на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» створено ВАТ «Укртелеком» та затверджено його статут.

Згідно з п. 5.1.1. Статуту Укртелеком є власником майна, переданого засновником у власність Товариства, як вклад до статутного капіталу.

Відповідно до п. 5.2. Статуту Укртелеком здійснює володіння, користування та розпорядженням належним йому майном згідно з законодавством України та цим Статутом.

На підставі зазначеного вище наказу від 27.12.1999 № 155 та Положення про впорядкування передачі об`єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом ФДМУ від 25.11.2003 № 2097 Фондом державного майна України 19.04.2005 сформовано Перелік майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Укртелеком».

Згідно із вказаним переліком Державний комітет зв`язку та інформатизації України 19.04.2005 передав до статутного фонду ВАТ «Укртелеком» об`єкти нерухомого майна Київської міської філії, у тому числі, технічну будівлю АТС-512, склад паливно-мастильних матеріалів, блок надвірних споруд (дизельна, гараж, бокси, водомірна) по вул. Курнатовського, 20-а у м. Києві, що обліковувались під інвентарними номерами 10023, 10023/1, 10023/2 (п.п. 87-89 Переліку).

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (у редакції, чинній станом на 19.04.2005) приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають, захисні споруди цивільної оборони.

До захисних споруд цивільної оборони належать сховища та протирадіаційні укриття (ст. 10 Закону України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру» у редакції, чинній станом на 19.04.2005).

Отже, споруди цивільної оборони належать до об`єктів загальнодержавного значення, приватизація яких заборонена законом.

За висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися як підстава для зміни форми власності; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта права приватної власності без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (постанови Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 920/1077/16, від 28.03.2018 у справі № 925/792/17, від 08.05.2018 у справі № 925/875/17, від 22.05.2018 у справі № 915/1021/16, від 30.05.2018 у справі № 915/825/16, від 05.07.2018 у справі № 915/826/16, від 11.10.2018 у справі № 906/916/16, від 06.11.2018 у справі № 925/473/17, від 20.03.2019 у справі № 927/735/16, від 13.11.2019 у справі № 916/665/18, від 10.09.2020 у справах № 923/197/18 і № 923/576/18, від 01.10.2020 у справах № 924/647/18, № 912/1672/18, від 18.03.2021 у справі № 924/592/20, від 12.10.2021 у справі № 924/1431/20).

На час виникнення спірних правовідносин Закон виключав можливість приватизації (відчуження) захисних споруд цивільного захисту державної власності у приватну власність.

Тож помилковими є посилання місцевого господарського суду на Кодекс цивільного захисту України в редакції Закону станом на час розгляду справи .

Судова колегія також вважає помилковим врахування судом першої інстанції частини 16 статті 32 Кодексу цивільного захисту України (в редакції станом на час розгляду справи), оскільки дійсно така законодавча норма не виключає існування різних форм власності на захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, найпростіші укриття, передбачаючи можливість доступу користувачів до таких споруд.

Натомість в даній справі Акціонерне товариство «Укртелеком» послідовно стверджувало, з чим погодився суд першої інстанції, що в підвалі технічної будівлі частина приміщень групи №5 (прим №№24-27), площею 48,8 кв.м., яке відносяться до захисної споруди цивільного захисту - сховище №100138, використовується за цільовим призначенням, а саме для укриття працівників, які знаходяться в цій будівлі; кількість людей, які можуть там перебувати обмежена 50 людьми.

Надалі, наказом Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.03.2007 №320-В вирішено оформити право колективної власності за ВАТ «Укртелеком» на об`єкти нерухомого майна, включаючи технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м, що по вул.Курнатовського, 20-а у м. Києві.

Згідно з п. 2 наказу Головним управлінням комунальної власності міста Києва 20.03.2007 видано ВАТ «Укртелеком» свідоцтво серія САВ №472927 про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. за вказаною адресою.

Сама по собі реєстраційна видимість набуття відповідачем права на споруду споруд цивільного захисту державної форми власності не є доказом законності такого набуття відповідачем права і припинення такого права у держави. Свідоцтво на право власності не є правороподжуючим документом , адже підстави виникнення права власності на будівлю , крім створення майна для себе внаслідок його будівництва , є цивільно-правовий договір.

Відтак вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 20.03.2007 №320-В про оформлення за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) права власності на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві та про визнання незаконним та скасування свідоцтва Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.03.2007 серія САВ №472927 про посвідчення права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві підлягають задоволенню.

На підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2007 серія САВ №472927 та заяви ВАТ «Укртелеком» №13005 (НЖ-2007) від 18.06.2007 державним реєстратором КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» Довгою С.В. 21.06.2007 зареєстровано право колективної власності на технічну будівлю АТС-512 загальною площею 4705,1 кв.м. за ВАТ «Укртелеком», про що внесено запис до реєстрової книги №156П-20 за реєстровим №8484-П.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 14.06.2011 №8 ВАТ «Укртелеком» змінило своє найменування на ПАТ «Укртелеком», а рішенням загальних зборів від 22.04.2021 з ПАТ «Укртелеком» - на AT «Укртелеком».

На підставі рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О.А. від 02.01.2019 №44939046 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» зареєстровано право власності на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями, що розташована по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві площею 4482,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386).

Підставою для проведення державної реєстрації зазначено свідоцтво про право власності від 20.03.2007 серія САВ №472927 на технічну будівлю АТС-512, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу від 20.03.2007 №320-В.

До реєстраційної справи на об`єкт 000 долучено довідку від 05.11.2018 №2 та технічний паспорт ЕК «Lexstatus» на технічну будівлю АТС-512, відповідно до яких загальна площа будівлі з 4705,1 кв.м. зменшилась до 4689,7 кв.м. в результаті демонтування та влаштування перегородок, утеплення і оздоблення стін, а також довідку від 09.10.2020 та технічний паспорт ТОВ ЮК «Золоті ворота», відповідно до яких загальна площа спірної будівлі з 4689,1 кв.м. зменшилась до 4482,1 кв.м. у результаті уточнення лінійних розмірів, встановлення не несучих перегородок та перерахунку площ.

Відповідно до інформації Фонду державного майна України від 23.10.2023 №8238-23 на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 №902-р «Питання управління державним майном, що не увійшло до статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Укртелеком», але перебуває на його балансі», ПАТ «Укртелеком» надав перелік державного майна, що не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укртелеком», але перебуває на його балансі, який був складений за результатами інвентаризації станом на 30.09.2011. У Переліку станом на 30.09.2011 відсутня інформація про нерухоме майно - сховище №100138.

Згідно з інформацією КП «Київське бюро технічної інвентаризації» від 03.10.2023, наданою на запит прокурора, первинна реєстрація права власності на технічну будівлю АТС-512 (літ. «А») загальною площею 4705,10 кв.м. проведена за ВАТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.03.2007. За вказаною адресою захисна споруда цивільного захисту, як окремий об`єкт нерухомого майна на праві власності не реєструвалась.

Крім того, комунальним підприємством надано копії матеріалів технічних інвентаризацій з інвентаризаційних справ №№ 20004 і 136011 по вул. Остафія Дашкевича, 20-А, виконані станом на 2005 і 2012 роки. Також повідомлено, що за даними матеріалів зазначених інвентаризаційних справ будівля літера «А» побудована в 1984 році. Первинна технічна інвентаризація будівлі літера «А» за вказаною адресою проводилась 25.07.2005 на замовлення ВАТ «Укртелеком».

Так, за даними інвентаризаційної справи №20004, заведеної у 2005 році за заявою Київської міської дирекції ВАТ «Укртелеком» від 03.10.2003 № 01-07- 2208 про проведення основної інвентаризації майнового комплексу АТС-512, зокрема, поверхових планів будівель, журналів обміру площ будинку домоволодіння по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві складається з нежитлових будівель, зокрема: чотирьох поверхової нежитлової будівлі літ. «А» площею 4705,1 кв.м. (технічної будівлі АТС-512, рік побудови 1984 рік), літери Б площею 280,4 кв.м (блок надвірних споруд, рік побудови 1984 рік), літери В площею 32,9 кв.м (склад паливно-мастильних матеріалів, рік побудови 1984 рік), літери Г площею 69 кв.м (склад кабельної продукції, рік побудови 1984 рік).

При цьому, у підвалі нежитлової чотирьох поверхової будівлі літери «А» (будівля АТС-512) розташована група приміщень № 5, до якої відповідно до експлікації підрахунку площі будинку та поверхових планів відносяться приміщення №№ 24-27 загальною площею 45,6 кв.м., зокрема: № 24 (підсобна) площею 4,1 кв.м., № 25 (підсобна) площею 35,6 кв.м, №26 (підсобна) площею 2,7 кв.м., №27 (підсобна) площею 3,2 кв.м.

За даними інвентаризаційної справи № 136011 захисна споруда №100138 знаходиться в підвалі будинку літера А по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, входить до групи приміщень № 5 (номери приміщень 24-27) зокрема: № 24 (тамбур) площею 4,1 кв.м., № 25 (основне) площею 35,6 кв.м, № 26 (допоміжне) площею 2,7 кв.м., № 26 а (аварійний лаз) площею 3,2 кв.м., № 27 (вбиральня) площею 3,2 кв.м. Всього площа по сховищу (частина групи приміщень №5) становить 48,8 кв.м.

Крім того, за даними інвентаризаційної справи приміщення №№ 2, 21-22, 35-36 (коридор, тамбур, сходові клітини, тамбур) загальною площею 57,5 кв.м. також відносяться до допоміжних приміщень захисної споруди.

В інвентаризаційній справі № 136011 міститься заява директора Київської міської філії ВАТ «Укртелеком» від 14.05.2012 №820000/21-2/1013 про проведення обстеження та виготовлення технічного паспорту на нежитлове приміщення (захисну споруду цивільної оборони) за адресою: м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, 20-а, загальною площею 54,84 кв.м. та довідка філії про те, що сховище, яке розташоване за вказаною адресою, інвентарний номер №10023, обліковується на балансі філії як основні засоби, а його балансова вартість станом на 01.06.2012 становить 7105,94 грн.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, з - поміж іншого, визнання права, визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Реєстрація права власності на об`єкт цивільної оборони спричинило для всіх третіх осіб видимість законності набуття відповідачем-1 державного майна.

Між тим, державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Час лише тоді зводить факт у право, коли цей факт установлений судовим рішенням.

Заперечення відповідача-1 не ґрунтуються на судовому рішенні про визнання за відповідачем-1 права власності за давністю володіння.

Відтак позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Довгої С.В. про державну реєстрацію права власності від 21.06.2007 у реєстраційний книзі №156П-20 за реєстровим № 8484-П та здійсненої на його підставі в Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві, та про скасування рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.01.2019 індексний номер №44939046, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально- тренувальними приміщеннями площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386), підлягають задоволенню.

Колегія суддів відхиляє доводи Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на виконання Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, що затверджене розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2001 № 1820 «Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», до Головного управління комунальної власності м. Києва подавався пакет документів, в якому була відсутня інформації щодо сховища цивільного захисту № 100138, оскільки такі не спростовують наявність за вказаною адресою укриття цивільного.

Відхиляючи доводи відповідача-1 щодо невірно обраного прокурором способом захисту, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 16 Цивільного кодексу України, як і інші закони, передбачає значну кількість способів захисту. Але це не означає, що позивач може зажадати та вимагати застосування судом їх усіх чи кількох із них одночасно, або застосування будь-якого способу захисту за своїм вибором. Кожен із способів захисту спрямований на досягнення певного правового результату, притаманного лише йому. Тому конкуренції способів захисту законодавчо не передбачено.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що зазвичай суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункти 5.5, 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Інакше кажучи, - це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

При цьому зазвичай належний і ефективний спосіб захисту - саме той, який спрямований на саме ті правові наслідки, які захищають право.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21)).

Питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалося Великою Палатою Верховного Суду неодноразово. Так, у постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, зокрема в пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; в пункті 89 цієї ж постанови вказано, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника.

З урахуванням приписів статті 388 Цивільного кодексу України, надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено, що захисна споруда не була загублена, не була викрадена, а також не вибувала з володіння держави, як власника поза її волею.

Як зазначалося вище, на час виникнення спірних правовідносин Закон виключав можливість приватизації (відчуження) захисних споруд цивільного захисту, у приватну власність.

У пунктах 235-239 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21 зазначено таке:

« 235. Велика Палата Верховного Суду у цій справі дійшла висновків, що правочин щодо відчуження садиби Терещенків на користь відповідача-1 укладено попри заборону, встановлену Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам`яток культурної спадщини», всупереч умовам Положення про порядок проведення конкурсів та результатам проведеного конкурсу; Додаткова угода № 1 є такою, що порушує публічний порядок, спрямована на незаконне заволодіння садибою Терещенків, яка належить територіальній громаді міста Києва.

236. Отже, за чинного на час укладення Додаткової угоди № 1 правового регулювання право приватної власності на садибу Терещенків за жодних умов не могло виникнути у відповідача-1. Як наслідок, заволодіння відповідачем-1 цим об`єктом було неможливим. У такому разі державна реєстрація права приватної власності на садибу Терещенків за відповідачем-1 не є доказом переходу до нього володіння цим майном. Оскільки, незважаючи на державну реєстрацію права приватної власності на вказаний об`єкт, володіння останнім власник не втратив, немає підстав для застосування віндикаційного позову.

237. За обставин цієї справи мета позивача-1 спрямована на усунення перешкод власникові (територіальній громаді міста Києва), який не втратив і не міг втратити володіння специфічним об`єктом цивільних відносин (об`єктом культурної спадщини, приватизація якого була забороненою), у користуванні та розпорядженні садибою Терещенків шляхом її повернення від відповідача-1.

238. Установивши, що мета позову спрямована на усунення перешкод територіальній громаді міста Києва, яка не втратила володіння садибою Терещенків, у користуванні та розпорядженні останньою шляхом її повернення від відповідача-1, Велика Палата Верховного Суду розглядає вимогу про зобов`язання повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради садибу Терещенків як вимогу про повернення територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради садиби Терещенків за правилами негаторного позову.

239. Як наслідок, Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що у цій справі порушене право власності на садибу Терещенків може бути захищено лише шляхом подання віндикаційного позову до добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України. За обставин цієї справи належним способом захисту є подання негаторного позову на підставі статті 391 ЦК України».

Ураховуючи викладене, прокурором було обрано правильний спосіб захисту та заявлено негаторний позов.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги Керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва про повернення державі в особі Фонду державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, ) захисної споруди цивільного захисту - сховища №100138 (нежитлові приміщення №№24-27 (№№ 37-40) групи приміщень №5 в літері «А») площею 45,6 кв.м по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві необхідно задовольнити.

Висновок суду

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі -скасуванню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, який передбачає, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/76/24 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/76/24 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 20.03.2007 №320-В про оформлення за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) права власності на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

5. Визнати незаконним та скасувати свідоцтво Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.03.2007 серія САВ №472927 про посвідчення права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

6. Скасувати рішення державного реєстратора КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Довгої С.В. про державну реєстрацію права власності від 21.06.2007 у реєстраційний книзі №156П-20 за реєстровим № 8484-П та здійсненої на його підставі в Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

7. Скасувати рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.01.2019 індексний номер №44939046, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально-тренувальними приміщеннями площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386).

8. Повернути державі в особі Фонду державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, ) захисну споруду цивільного захисту - сховище №100138 (нежитлові приміщення №№24-27 (№№ 37-40) групи приміщень №5 в літері «А») площею 45,6 кв.м по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

9. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, )

на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, )

10 736,00 грн (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень нуль копійок) судового збору за подання позовної заяви.

10. Стягнути з Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 10,0 м. Київ, 01001, )

на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, )

2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору за подання позовної заяви.

11. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, )

на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, )

16 104,00 грн (шістнадцять тисяч сто чотири гривні нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

12. Стягнути з Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 10,0 м. Київ, 01001, )

на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, )

4026,00 грн (чотири тисячі двадцять шість гривень нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

13. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

14. Матеріали справи № 910/76/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.12.2024, після виходу судді Барсук М.А. з відпустки, яка була 18.11.2024 (понеділок); лікарняного, який тривав з 19.11.2024 (вівторок) по 22.11.2024 (п`ятниця), а також відпустки, яка тривала з 25.11.2024 (понеділок) по 29.11.2024 (п`ятниця).

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Барсук

Л.Г. Сітайло