ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.11.2024 Справа № 905/682/23
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Лободи Т.О.
при секретарі судового засідання Білик М.Л.,
розглянувши заяву відповідачки (боржниці) про розстрочення виконання рішення суду у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м. Дніпро, код 42086719,
до фізичної особи-підприємця Піддубної Олени Олегівни, м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 ,
про стягнення 269 985,54 грн,
за участю представників сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Піддубної Олени Олегівни про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 325100 від 01.07.2020 за спожиту електроенергію у лютому-квітні 2022 року у розмірі 192 945,86 грн, пені у розмірі 31 932,71 грн, 3% річних у розмірі 6 836,32 грн, інфляційних втрат у розмірі 38 270,65 грн.
Господарський суд Донецької області рішенням від 09.10.2024 позов задовольнив частково. Закрив провадження у справі № 905/682/23 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу за лютий-квітень 2022 року в сумі 192 945,86 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Стягнув з Фізичної особи-підприємця Піддубної Олени Олегівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" 3% річних у сумі 6 836,32 грн, інфляційні втрати в сумі 38 270,65 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 856,63 грн. В решті позову відмовив.
07.11.2024 на виконання рішення суд видав наказ.
Заява обґрунтована тим, що у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України після 24.02.2022 відповідачка припинила виробничу діяльність, а з квітня 2022 року була позбавлена доступу до належної їй виробничої будівлі керамічного цеху, розташованої у м.Слов`янськ. Також була зруйнована квартира у м. Слов`янськ, де фактично мешкала відповідачка. Вказані обставини тривають до цього часу та позбавили її можливості здійснювати підприємницьку діяльність, а тому сплатити заборгованість перед позивачем. Єдиним джерелом її доходу з квітня 2022 року є соціальні виплати ВПО, які отримує відповідачка та її чоловік, які загалом складають 4 000,00 грн, у зв`язку з чим відповідачка позбавлена можливості одночасно виконати умови Договору та сплатити борг позивачу. Також вказує, що відповідачка має заборгованість перед іншими своїми контрагентами, а стягнення суми боргу за рішенням суду без розстрочки його виконання обумовить неможливість погасити заборгованість за іншими платежами, податками та зборами та може спричинити несприятливі наслідки. Вважає, що уникнути вказаного можливо за умови поступової сплати боргу позивачу. Вказує, що планує погасити заборгованість перед стягувачем рівними частками. Зазначає, що розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відповідачці забезпечити своє існування як ВПО, яка постраждала від збройної агресії РФ, так і зробить реальною можливість отримання позивачем грошових коштів відповідно до рішення.
Господарський суд Донецької області ухвалою від 11.11.2024 призначив заяву відповідачки (боржниці) про розстрочення виконання рішення суду до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2024 о 10:30 год. Запропонував позивачу (стягувачу) надати відзив на заяву про відстрочення виконання рішення суду з одночасним направленням такого відзиву боржнику.
Представник ФОП Піддубної О.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений шляхом доставлення ухвали суду від 11.11.2024 в електронному виді до його особистого кабінету в системі "Електронний суд".
Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Представник стягувача (позивача) в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи пояснень до суду не надавав, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений шляхом доставлення ухвали суду від 11.11.2024 в електронному виді до особистого кабінету позивача в системі "Електронний суд".
Суд вважає, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, однак, своїм правом участі в судовому засіданні не скористались.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву ФОП Піддубної О.О. про розстрочення виконання рішення суду за відсутності учасників справи.
Розглянувши матеріали справи та заяви ФОП Піддубної О.О. про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та статтями 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання усіма органами, громадянами та юридичними особами на всій території України.
Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.
Запроваджений процесуальними нормами права механізм як відстрочення, так і розстрочення виконання судового рішення є винятковими мірами, які спрямовані на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.
Підставою для відстрочки, розстрочки, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.
При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених відповідною статтею ГПК України не вимагається. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, питання щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду вирішується судом із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.
ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.
Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Питання про задоволення заяви про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку (розстрочку) виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.
Загальновідомим фактом є введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, який на даний час є продовженим.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, вся територія Слов`янської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області з 24.02.2022 включена до переліку територій можливих бойових дій.
Суд враховує, що повномасштабне вторгнення та збройна агресія Російської Федерації на територію України була непередбачуваною, створила такі обставини, в яких неможливо здійснювати нормальну господарську діяльність у зоні можливих бойових дій, а також проживання в такій місцевості є загрозою для життя та здоров"я людей.
Як виробничі потужності відповідачки, так і місце проживання ОСОБА_1 знаходяться на території Слов`янської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, та в першу чергу існує необхідність в забезпеченні безпеки людей, які знаходяться на такій території. Крім того, такі обставини змусили людей виїжджати в більш безпечні місця для проживання.
З поданої відповідачкою до суду заяви вбачається, що вона фактично виїхала з місця свого постійного проживання та місця, де велась її господарська діяльність. Вказані обставини викликали неможливість повноцінного ведення господарської діяльності відповідачкою.
У матеріалах справи наявна довідка від. 16.04.2022 про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи за адресою в Київській області, де вона зареєстрована до теперішнього часу.
Таким чином, внаслідок військової агресії Російської Федерації на територію України ОСОБА_1 була вимушена виїхати на більш безпечну частину території країни, у зв`язку з чим на даний час позбавлена можливості користуватись своїм майном, в тому числі здійснювати підприємницьку діяльність за місцем реєстрації. А через неможливість ведення господарської діяльності за адресою, по якій виникла заборгованість за електроенергію, втратила можливість отримувати дохід від такої підприємницької діяльності.
Суд вважає, що такі вищевказані обставини не були передбачуваними та їх існування на даний час дійсно утруднить виконання рішення суду.
Суд також приймає до уваги, що введений внаслідок збройної агресії на територію України воєнний стан вплинув на всіх суб`єктів господарської діяльності.
Однак, підприємство позивача продовжує ведення своєї господарської діяльності, має більше можливостей для повноцінного ведення такої діяльності та перебуває в більш вигідному становищі, ніж фізична особа, яка вимушена була покинути місце свого проживання.
Суд зазначає, що заборгованість, яка стягується за рішенням суду в даній справі, виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №325100 від 01.07.2020. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за таким договором виникла після початку збройної агресії РФ, тобто саме початок воєнних дій став причиною невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань.
Суд приймає до уваги той факт, що, незважаючи на досить тривале прострочення оплати, основна заборгованість була повністю оплачена відповідачкою, що свідчить про те, що вона не має наміру уникнути сплати заборгованості та вживає заходи на її погашення. Залишок неоплаченої заборгованості - це нараховані на основну (вже сплачену) суму боргу 3 % річних та інфляційні втрати, сума яких в порівнянні з первісною заявленою до стягнення сумою боргу є невеликою.
Одночасно суд враховує, що розстрочка виконання рішення суду має на меті можливість його реального виконання по закінченню такої розстрочки.
Оскільки основною метою надання розстрочки виконання рішення суду є надання можливості боржнику вжити заходи для погашення заборгованості шляхом оплати боргу частками, враховуючи складну економічну ситуацію в державі, з урахуванням всіх викладених обставин у сукупності та дотримання прав позивача на отримання своїх коштів, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду частково, а саме розстрочити виконання рішення суду на десять місяців зі сплатою заборгованості рівними частками. Суд вважає, що надання розстрочки виконання рішення суду, надасть відповідачці можливість вжити заходи для погашення заборгованості, а позивачу - отримати свої кошти без вжиття додаткових заходів з примусового виконання рішення суду.
Суд вважає, що надання такого розстрочення відповідає принципу дотримання балансу інтересів сторін та надасть можливість відповідачці вжити дієві заходи, спрямовані на можливість погашення існуючої заборгованості.
Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву Фізичної особи-підприємця Піддубної О.О. про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.
В решті вимог заяви відмовити.
Ухвала набирає законної сили 21.11.2024 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.11.2024.

Суддя Т. О. Лобода