ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1998/24

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»

до Громадської організації «Білоцерківське районне товариство бджолярів»

про стягнення 20 029,57 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Громадської організації «Білоцерківське районне товариство бджолярів» прo стягнення 20 029,57 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2024 відкрито провадження у справі № 911/1998/24 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 29.08.2024 (суддя Кошик А.Ю.).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області № 104-АР від 28.08.2024 у зв`язку з відрахуванням та звільненням судді Кошика А.Ю. з посади судді Господарського суду Київської області та з метою недопущення порушення процесуальних строків у зазначених справах, а також з метою забезпечення подальшого розгляду справ, що знаходяться у його провадженні, призначено здійснити повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/1998/24.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024, справу № 911/1998/24 передано судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для подальшого розгляду.

Згідно ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Беручи до уваги ціну позову, характер спірних правовідносин та необхідність належної підготовки з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, ухвалою від 02.09.2024 прийнято справу № 911/1998/24 до провадження та призначено судове засідання на 02.10.2024.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судове засідання 02.10.2024 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відповідач заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки судом було вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 02.10.2024 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» засноване на комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква та підпорядковане Білоцерківській міській раді, основними цілями якого є безперебійне забезпечення тепловою енергією житлового фонду, кооперативних та громадських організацій, комунально-побутових і інших об`єктів м. Біла Церква.

Між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (позивач) і Громадською організацією «Білоцерківське районне товариство бджолярів» (відповідач) було укладено Договір № 1575 на постачання та споживання теплової енергії від 01.10.2009 (надалі - Договір).

Відповідно до Договору теплопостачальна організація (позивач) зобов`язувався надати теплову енергію у вигляді опалення в нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 44 (загальна опалювальна площа 19,5 кв.м), а споживач (відповідач) зобов`язувався прийняти на межі балансової належності з найменшими втратами та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами у відповідності з умовами Договору.

Відповідно до п.п.2.2.2.3.2.4 розділу 2 Договору теплопостачальна організація передає споживачу теплову енергію на межі балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності. Приймання-передача теплової енергії, поставленої теплопостачальною організацією споживачу, оформлюється щомісячним актом приймання-передачі теплової енергії. Теплопостачальна організація складає та передає контролером чи надсилає простим листом на адресу споживача пакет розрахункових документів: Акт приймання-передачі, рахунок-фактура щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків щоквартально, в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобов`язаний на протязі 3-х робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу теплопостачальної організації один примірник Акту приймання-передачі, Акту звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення. У разі відсутності письмових заперечень Акти вважаються погодженими і підлягають відображенню у бухгалтерському обліку обох сторін.

У випадку не повернення або відсутності обґрунтованої відмови у підписанні «споживачем» Акту приймання передачі, Акту звірки взаєморозрахунків теплопостачальній організації в строк, передбачений п. 2.3 даного Договору, то дані документи вважаються погодженими і підписаними та є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. Договору облік спожитої теплової енергії проводиться по приладам обліку, атестованих в органах Держстандарту України, або розрахунковим методом, враховуючи визначену фактичну величину опалювальної площі, кількість споживачів, технічні характеристики обладнання та устаткування, за нормативами, затвердженими органом місцевого самоврядування та керуючись Будівельними нормами і правилами.

Пунктами 6.2, 6.4, 6.5 Договору при наявності засобів обліку щомісячно 15 числа направляється представник Споживача до теплопостачальної організації для оформлення акту про використану теплову енергію. Оплата за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем в термін до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. При наявності заборгованості за попередні періоди, проведена споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, що виник раніше, незалежно від призначення платежу.

На виконання умов Договору позивач у період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 26 167,04 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунків-фактур та актів приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії, актами про місячне відпускання теплової енергії абоненту про приладам обліку за спірний період.

З метою оплати відповідачем вартості теплової енергії позивачем було виставлено рахунки-фактури на відповідні суми, які позивачем щомісячно надсилалися на адресу відповідача акти наданих послуг та відповідні їм рахунки на оплату.

Однак, відповідач в порушення договірних зобов`язань, свій обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії виконав лише частково, сплативши на рахунок позивача 04.11.2021 - 203,97 грн., 23.12.2021 - 1679,56 грн., 27.10.2022 - 5195,80 грн., 8.12.2022 - 206,40 грн., 22.12.2022 - 1579,50 грн., внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 17 301,81 грн.

16.07.2024 позивачем направлено претензію з вимогою погашення заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Станом на момент звернення до суду за відповідачем обліковується 17301,81 грн. простроченої заборгованості з оплати отриманої теплової енергії в період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 17301,81 грн. простроченої заборгованості, 2096,60 грн. інфляційних та 631,16 грн. 3% річних.

Відповідач в ході розгляду спору в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не надав, позовні вимоги не заперечив та не спростовував.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 року №1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушуючи умови Договору, відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію, в результаті чого за період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 17301,81 грн., розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, відповідачем не заперечений та не спростований, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 17301,81 грн. підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що позивачем обґрунтовано та правомірно нараховано відповідачу 2096,60 грн. інфляційних та 631,16 грн. 3% річних.

Відтак, оскільки вимоги про стягнення відсотків річних та інфляційних є обґрунтованими, надані розрахунки є арифметично вірними, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення відсотків річних та інфляційних в повному обсязі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241. Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Білоцерківське районне товариство бджолярів» (09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 44, ) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мережна, 3, ) 17 301,81 (сімнадцять тисяч триста одну) грн. боргу, 631,16 (шістсот триста одну) грн. 3% річних, 2 096,60 (дві тисячі дев`яносто шість) грн. інфляційних та 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.11.2024

Суддя Т.П. Карпечкін