ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4204/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу №916/4204/24

За позовом: Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50; )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Зубенко Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Про стягнення 283756,03 грн.

Встановив: Акціонерне товариство Банк Альянс звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Зубенко Сергія Вікторовича про стягнення боргу у розмірі 283756,03 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області 24.09.2024р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Банк Альянс до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4204/24. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

Однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштової організації, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження №14-507цс18.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Позивачем було зазначено суду, що 10.12.2021 між Акціонерним товариством Банк Альянс та Фізичною особою-підприємцем Зубенко Сергієм Вікторовичем був укладений Договір про надання кредиту шляхом приєднання до Договору обслуговування корпоративних клієнтів АТ «БАНК АЛЬЯНС» (надалі Публічний договір) Заява-договір №ID112601-VKL/14 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику Кредит однією сумою або окремими частинами (на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачається, що надання кредиту здійснюється шляхом: - перерахування кредитних коштів (Кредиту/Траншу) на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2 в межах доступного Ліміту кредитування встановленого п. 2.1. цього Договору; Днем (моментом) надання Кредиту вважається день зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, позичальник забезпечує наявність на своєму рахунку, або на рахунку для погашення кредиту № НОМЕР_3 грошових коштів у сумі, необхідної для обслуговування Кредиту, в т.ч. сплати процентів та комісії у період сплати, визначений у підпунктах 2.4-2.6 Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, остаточне погашення ВКЛ Позичальник повинен здійснити не пізніше строку, зазначеного в п. 2.8 цієї Заяви про приєднання. У разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені цим Договором строки суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

В п. 2.4. Кредитного договору Сторони погодили, що Позичальник за користування кредитними коштами сплачує проценти за процентною ставкою: - Для траншів строком до 30 днів 20% річних; - Для траншів строком до 60 днів 22% річних; - Для траншів строком до 90 днів 25% річних; - Для траншів строком до 180 днів 28% річних;

Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, у разі порушення строків повернення Кредиту/Траншів (всіх належних до сплати платежів, в т.ч. комісії, проценти, штрафні санкції) процентна ставка встановлюється у розмірі, що дорівнює подвійному розміру відсоткової ставки, зазначеної в п. 2.4 даної Заяви про приєднання (для кожного Траншу відповідно), і нараховується виключно на прострочену суму ВКЛ/ Траншу, починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем погашення простроченої суми ВКЛ/Траншу (день погашення простроченої суми ВКЛ/ Траншу не враховується). Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст.625 ЦК України), що встановлений цим Договором, в разі прострочення Позичальником виконання грошового зобов`язання по поверненню Кредиту та/ або його частини (в.т.ч. після настання Кінцевого терміну повернення заборгованості), який погоджений Сторонами.

Згідно п. 4.2 та п. 4.2.1 Кредитного договору, Заява про приєднання є договором приєднання у визначенні ст. 634, ст.642 Цивільного кодексу України, умови Договору комплексного обслуговування корпоративних клієнтів АТ БАНК АЛЬЯНС визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://alliancebank.org.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Відповідно до п. 3.2. Публічного договору, останній визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку з відкриття і обслуговування поточних рахунків, у т.ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (Карток), вкладних (депозитних) рахунків, надання у користування індивідуального сейфу, надання Кредиту у формі Овердрафту або Кредитної лінії

Пунктом 3.2. Публічного договору, зокрема, серед інших послуг передбачена послуга у вигляді надання кредиту у формі відновлюваної кредитної лінії. Відповідно до умов Кредитного договору Банком було відкрито Позичальнику Відновлювану кредитну лінію (надалі ВКЛ) в розмірі 180 000,00 грн., з щомісячною сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно Кредитного договору, а саме: - Для траншів строком до 30 днів 20% річних; - Для траншів строком до 60 днів 22% річних; - Для траншів строком до 90 днів 25% річних; - Для траншів строком до 180 днів 28% річних;

Строк користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється Сторонами на 12 місяців (включно) з дати укладання Договору.

Позивачем було зазначено суду, що згідно заяви на видачу траншу № 1 Позичальник отримав 14.12.2021 року транш в сумі 180000,00 грн на строк 180 днів зі сплатою відсотків згідно Кредитного договору №ID112601-VKL/14.

Згідно п. 10.3.13.2 Публічного договору, проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт в останній робочий день поточного місяця з дати видачі ВКЛ по останній календарний день поточного місяця включно, а в подальшому з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяці включно, та в день остаточного погашення заборгованості за ВКЛ виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.2.4 Кредитного Договору. Проценти нараховуються з моменту видачі Кредиту до дати фактичного повернення Кредиту за цим Договором.

Згідно п. 2.7. Кредитного договору, Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є Кінцевим терміном повернення заборгованості та /або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок зазначений в п.3.1. Кредитного Договору. У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою.

Згідно пункту 15.11 Публічного договору, під КЕП розуміється удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Позивачем було зазначено суду, що Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором, що підтверджується Заявою на видачу траншів та банківською випискою по рахунку.

Також позивачем було зазначено суду, що в порушення умов Кредитного договору, а також вимог норм статей 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, Позичальником взяті на себе зобов`язання по Кредитному договору не виконано, кредит у визначений Кредитним договором термін не погашений, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, внаслідок чого утворилась заборгованість і позивач змушений звернутися з відповідним позовом щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Станом на 21.08.2024 заборгованість відповідача становить 283756,03 грн., з них: сума простроченої заборгованості по кредиту 180000,00 грн., сума простроченої заборгованості за процентами 103756,03 грн.

Також позивачем було зазначено, що з метою досудового врегулювання спору, Банком Позичальнику було направлено лист-вимогу № 32/626 від 05.02.2024 з проханням негайно погасити прострочену заборгованість у повному обсязі, однак вимога залишилась без відповіді та виконання.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Як з`ясовано судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними 10.12.2021 Договору про надання кредиту шляхом приєднання до Договору обслуговування корпоративних клієнтів АТ «БАНК АЛЬЯНС» Заява-договір №ID112601-VKL/14 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів.

Як встановлено судом, згідно заяви на видачу траншу № 1 Позичальник отримав 14.12.2021 року транш в сумі 180000,00 грн на строк 180 днів зі сплатою відсотків згідно Кредитного договору №ID112601-VKL/14, однак Позичальником взяті на себе зобов`язання по Кредитному договору не виконано, кредит у визначений Кредитним договором термін не погашений, проценти за користування кредитними коштами не сплачені.

Суд зазначає, що доказів виконання зобов`язання за договором матеріали справи не містять, та зворотнього відповідачем доведено не було.

За змістом ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

В ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Отже, неповернення відповідачем отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором та несплата нарахованих процентів є порушенням умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, суд погоджується з обґрунтованістю вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості по кредиту, нарахованим відсоткам.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 3405,07 (1,5%х0.8) грн. покладаються на відповідача.

Суд зазначає, що надлишково сплачений судовий збір у розмірі 851,27 грн. буде повернуто позивачу після подання відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства Банк Альянс - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зубенко Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50; ) заборгованість за Договором №ID112601-VKL/14 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 10.12.2021 в розмірі 283756 (двісті вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 03 коп., з них: сума простроченої заборгованості по кредиту 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. та сума простроченої заборгованості за процентами 103756 (сто три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 03 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 07 коп.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко