РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2024Справа № 910/16936/23

Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Яременко Т. Є.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/16936/23

За позовом Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

До Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 43)

про визнання протиправним та скасування рішення № 60/99-р/к

За участі представників сторін:

Від позивача: Литвин О. Г.,, адвокат, , ордер АІ № 1565795 від 12.03.2024;

Від відповідача: Ігнатов Н. О., самопредставництво, витяг з ЄДРОПУ;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним рішення №60/99-р/к від 21.08.2023 у справі №221/60/71-рп/к.22.

08.11.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 08.11.2023.

20.11.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 08.11.2023.

15.01.2024 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 30.01.2024.

У судовому засіданні 30.01.2024 суд на місці ухвалив: (1) задовольнити усне клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву до 15.02.2024, (2) відкласти підготовче судове засідання на 12.03.2024.

12.03.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 12.03.2024 суд на місці ухвалив: (1) зобов`язати відповідача повторно надіслати відзив на адресу суду, оскільки позивач отримав відзив через систему «Електронний суд» та надав суду відповідь на відзив, однак суд такого відзиву не отримував (2) оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 30.04.2024.

13.03.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив.

У судовому засіданні 30.04.2024 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 18.06.2024.

У судовому засіданні 18.06.2024 суд на місці ухвалив: (1) витребувати у позивача рішення Київської міської ради №6042/6083 від 02.03.2023, (2) оголосити перерву у судовому засідання по суті на 18.07.2024.

У судовому засіданні 18.07.2024 позивач на виконання вимог протокольної ухвали від 18.06.2024 надав суду клопотання про долучення доказів. Суд на місці ухвалив: оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 25.07.2024.

22.07.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів з власними поясненнями та клопотання про відкладення судового засідання.

25.07.2024 до суду від позивача надійшли письмові дебати.

У судове засідання 25.07.2024 прибув відповідач, який заявив усне клопотання про поновлення стадії дослідження доказів. Суд на місці ухвалив: залишити без розгляду клопотання позивача про відкладення судового засідання та відмовив у задоволення клопотання відповідача про поновлення стадії дослідження доказів. Заслухавши виступ у судових дебетах відповідача, який просив у задоволені позову відмовити, Суд -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, Відділення) ухвалила рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» від 21.08.2023 №60/99-р/к у справі № 221/60/71-рп/к.22 (далі - Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к), згідно з яким визнано бездіяльність Київської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 22883141, м. Київ), яка полягає у невиконанні протягом листопада 2021 року - лютого 2023 року (після набрання законної сили постанови Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 910/19109/19) пункту 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (попередня назва Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» від 11.11.2019 №60/78-р/к у справі №71/60/76-рп/к.19 (надалі - Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к), в частині внесення змін до пункту 2.2 рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Києва» щодо визначення надавачів охоронних послуг для об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва на підставі проведення прозорого (відкритого) конкурентного відбору (конкурс, тендер тощо), порушенням, передбаченим пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді невиконання рішення органу Антимонопольного комітету України.

Позивач вважає, що Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи і які визнано Відділенням встановленими, недоведені, що є підставою визначеною статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для визнання Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к недійсним.

2. Предмет позову.

Предметом позову є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним Рішення №60/99-р/к від 21.08.2023 у справі №221/60/71-рп/к.22 адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у повному обсязі.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) Київська міська рада ухвалила рішення від 02.03.2023 №6042/6083 «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва», що беззастережно свідчить про виконання пункту 2 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, в частині внесення змін до пункту 2.2 рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Києва» щодо визначення надавачів охоронних послуг для об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва на підставі проведення прозорого (відкритого) конкурентного відбору (конкурс, тендер тощо).

(2) у період з листопада 2021 до лютого 2023 Департамент муніципальної безпеки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання доручення Київської міської ради вчиняв дії щодо виконання Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к. Зокрема, Київська міська рада проінформувала Відділення листом від 07.11.2022 №079-3941 про розроблення проекту рішення Київської міської ради про внесення змін до рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6582. Проект внесений на розгляд 13.12.2021, втім не був підтриманий депутатами. Зрештою, Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к було виконано 02.03.2023;

(3) отже, з боку позивача відсутня бездіяльність, що стало підставою для винесення Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к. За вказаних обставин наявні підстави визначені статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для скасування вказаного рішення.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог зазначає, що Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, відповідає фактичним обставинам та матеріалами антимонопольної справи, з огляду на наступне:

(1) строк добровільного виконання позивачем Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к настав 14.12.2019. Положеннями Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення строку, відведеного для добровільного виконання рішення органів Антимонопольного комітету України у зв`язку з іншими обставинами, а ніж ті, що визначені Законом. Отже, у подальшому, у зв`язку з оскарженням Київської міською радою Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, таке рішення мало бути виконано після результатів розгляду справи №910/19109/19, а саме після 18.11.2021;

(2) вчинення позивачем дій у вигляді інформування Відділення про створення проекту рішення до порядку денного, про його непогодження, потім про введення режиму воєнного стану, тощо не підміняло необхідність виконання пункту 2 Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, шляхом внесення змін до пункту 2.2 Рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6582 в частині визначення надавачів охоронних послуг щодо об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва на підставі проведення прозорого (відкритого) конкурсного відбору (конкурс, тендер тощо);

(3) невиконання рішень органів Антимонопольного Комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність. Натомість, матеріалами справи підтверджується вчинення Відділенням протягом 2021-2023 дій направлених на забезпечення виконання Київською міською радою обов`язку, передбаченого Законом України «Про захист економічної конкуренції», який Київська міська рада виконала лише 02.03.2023, тобто під час розпочатої антимонопольної справи №221/60/71-рп/к.224 за результатами розгляду якої ухвалено оскаржуване рішення;

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к у справі № 221/60/71-рп/к.22.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

- визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції (абзац другий частини 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»);

- накладення штрафу (абзац сьомий частини 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі (пункт 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Зі змісту Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к вбачається, що дії позивача кваліфіковано за ознаками пункту 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, з чим позивач не погоджується.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Перевіряючи дії органів Комітету на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Комітету, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість передбачених статтею 59 «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання недійсним рішення органів Комітету.

На підставі наявних у справі доказів, судом встановлено наступне:

Згідно з рішенням Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 "Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва" (том 1, а.с. 14-15) в умовах посилення можливих загроз забезпеченню нормальної життєдіяльності міста Києва Рада вирішила:

1) визначити такі категорії об`єктів комунальної власності та їх територій територіальної громади м. Києва, які потребують здійснення пріоритетних заходів з їх охорони та збереження: 1.1) об`єкти транспортної та інженерно - транспортної інфраструктури (за умови відсутності відповідних воєнізованих служб охорони); 1.2) спеціалізовані заклади та установи соціального захисту населення; 1.3) заклади охорони здоров`я, що складають вторинну та третинну ланки медичної допомоги; 1.4) заклади дошкільної, загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної освіти; 1.5) об`єкти зеленого господарства (парки, сквери тощо); 1.6) інші об`єкти за пропозиціями структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або районних в м. Києві державних адміністрацій; 1.7) об`єкти житлово-комунального господарства, а саме: тепло-, водо-, електро-, газозабезпечення та каналізування;

2) виконавчому органу Київської міської ради (КМДА): 2.1) визначити адресний перелік об`єктів, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та їх територій, визначених пунктом 1 цього рішення; 2.2) забезпечити силами КП "Муніципальна охорона" охорону об`єктів та їх територій відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення на договірних засадах; 2.3) затвердити статут комунального підприємства виконавчого органу КП "Муніципальна охорона" за погодженням з постійною комісією Ради з питань власності;

3) встановити, що видатки на заходи, визначені цим рішенням, здійснюються з бюджету м. Києва з урахуванням вимог Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання";

4) визнати таким, що втратив чинність, пункт 3 рішення Ради від 21.09.2017 №43/3050 "Про утворення КП "Муніципальна охорона" (щодо затвердження статуту Підприємства);

5) доручити апарату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) розробити відповідне технічне завдання та проект договору, типову документацію з технічними вимогами для замовників охорони об`єктів комунальної власності для проведення процедур публічних закупівель, визначених чинним законодавством України;

6) контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Ради з питань власності;

Відповідно до Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к визнано, що Київська міська Рада вчинила порушення, передбачене пунктом 3 статті 50 та абзацом сьомим частини другої статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, а саме: надання КП «Муніципальна охорона» переваг, які ставлять її у привілейоване становище стосовно конкурентів, що може призвести до обмеження конкуренції на ринку охоронних послуг у територіальних межах м. Києва (пункт 1 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к).

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к зобов`язало Київську міську раду у місячний строк з дня отримання Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, шляхом внесення змін до пункту 2.2 Рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 в частині визначення надавачів охоронних послуг щодо об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва на підставі проведення прозорого (відкритого) конкурсного відбору (конкурс, тендер тощо).

Листом від 12.11.2019 № 60-02/6438 на адресу Київської міської ради було направлено копію Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к. Конверт із зазначеним листом було вручено представнику Київської міської ради 14.11.2019, про що зазначає відповідач та не заперечує позивач.

Отже, з урахуванням пункту 2 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к останнє мало бути виконано Київською міської радою до 14.12.2019 включно.

Згідно з частиною першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання може бути оскаржене до господарського суду (частина 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»)

Київська міська рада скористалась передбаченим статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правом на оскарження Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/19109/19.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 у справі №910/19109/19 (суддя Плотницька Н.Б.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, позов Київської міської ради задоволено повністю та визнано недійсним Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/19109/19 рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/19109/19 (суддя Марченко О.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021, відмовлено у задоволенні позову Київської міської ради.

Зокрема, у пункті 8.10 та у пункті 8.13. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №910/19109/19 зазначено наступне:

« 8.10. Місцевий та апеляційний господарські суди, дослідивши обставини справи, висновки територіального відділення, викладені у Рішенні, врахувавши приписи Закону України "Про охоронну діяльність", яким врегульовано діяльність з надання послуг охорони, а також умови ліцензування такого виду господарської діяльності згідно із Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Закону України "Про публічні закупівлі", встановили, що прийняття спірного рішення позивача від 20.12.2018 №532/6583 має безпосередній вплив на конкуренцію, оскільки:

- головною вимогою для здійснення діяльності з охоронних послуг є наявність у надавача цих послуг ліцензії та наявність договору укладеного із замовником. З огляду на зміст статей 1, 2, 3, 7, 9 і 10 "Про ліцензування видів господарської діяльності" та принципів державної політики у сфері ліцензування, право провадження суб`єктом господарювання визначеного виду господарської діяльності на підставі ліцензії, виданої у встановленому законодавством порядку (у даному випадку, на провадження охоронної діяльності), не обмежує провадження діяльності у сферах, визначених Законом, однією чи кількома особами, у зв`язку з однаковими умовами для отримання ліцензії будь-яким суб`єктом господарювання, у разі дотримання ним встановлених законодавством вимог. Отже, за звичайних умов ведення господарської діяльності надавачі охоронних послуг мають рівні права та змагаються між собою за споживачів, пропонуючи їм більш привабливі умови надання таких послуг;

- Законом України "Про охоронну діяльність" та будь-яким іншим нормативно-правовим актом не встановлено обмежень надання охоронних послуг залежно від того чи належить об`єкт охорони до комунальної чи приватної власності;

- надання охоронних послуг, у тому числі щодо майна комунальної власності, не включено до переліку виключень, на які не поширюється дія Закону України "Про публічні закупівлі" (частина третя та четверта статті 2 цього закону). При цьому, територіальним відділенням АМК встановлено, що протягом 2017-2019 років процедура публічних закупівель для визначення надавача охоронних послуг щодо об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва, включених до Адресного переліку Радою не проводилась.

8.13. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.».

Тобто, судовими рішеннями у межах справи №910/19109/19 встановлено, що надання охоронних послуг, у тому числі щодо майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, поза конкурсними засадами суперечить чинному законодавству України.

У подальшому, Відділення звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради у межах справи №910/16669/21, в якому просило суд зобов`язати Київську міську раду виконати пункт 2 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Марченко О. В.) від 14.02.2022 у справі №910/16669/21 позов Відділення задоволено повністю та зобов`язано Київську міську раду (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141) виконати пункт 2 резолютивної частини Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к шляхом внесення змін до пункту 2.2 рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Києва» в частині визначення надавачів охоронних послуг щодо об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва на підставі проведення прозорого (відкритого) конкурсного відбору (конкурс, тендер тощо).

Рішення Господарського суду міста Києва (суддя Марченко О. В.) від 14.02.2022 у справі №910/16669/21 набрало законної сили 11.03.2022, про що 30.05.2022 Господарським судом міста Києва видано наказ.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання (стаття 1291 Конституції України).

Київська міська рада стверджує про те, що на виконання судового рішення у справі №910/19109/19 Департамент муніципальної безпеки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпочав підготовку проекту рішення Київської міської ради «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва», про що Відділення було проінформовано листом від 07.11.2022 №079-3941 (том 1, а.с. 82).

Проект рішення Київської міської ради від 13.12.2021 №08/231-4452/ПР «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва» було внесено на розгляд 13.12.2021 (том 1, а.с. 83-84). Однак, зазначений проект не був підтриманий депутатами Київської міської ради, що підтверджується Протоколом засідання постійної комісії Київської міської ради з питань дотримання законності, правопорядку та зв`язків із правоохоронними органами від 22.12.2021 №12/13 (том 1, а.с. 85).

Пізніше, Департамент підготував інший проект рішення Київської міської ради «Про визнання таким, що втратило чинність рішення Київської міської від 20.12.2018 №532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва», проте матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, коли саме було розроблено та внесено на розгляд Київської міської ради такий проект.

Київська міська рада стверджує, що з урахуванням введення воєнного стану в Україні та проходженням процедури погодження проекту відповідно до Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.10.2013 №1810, Київська міська рада 02.03.2023 ухвалила відповідне рішення №6042/6083, згідно з яким рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва» визнано таким, що втратило чинність (том 1, а.с. 28), чим фактично виконано Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к.

Натомість, як підтверджено матеріалами справи та зазначено у Рішенні Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к наказ Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 у справі №910/16669/21 було пред`явлено до виконання та постановою від 29.06.2022 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження №69308806. В межах ВП №69308806 за ухилення від виконання рішення суду у межах справи №910/16669/21 без поважних причин, ВДВС наклав на Київську міську раду штрафи у розмірі 5000, 00 грн (постанова від 25.10.2022) та у розмірі 10 000, 00 грн (постанова від 01.03.2023).

У пункті 37 Рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к зазначено та Київською міською радою не спростовано, що після 11.11.2019, замість того, щоб добровільно виконувати Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, строк добровільного виконання якого насправді сплив 14.12.2019, виконавчий орган Київської міської ради розпорядженнями від 06.11.2020 №1775, від 18.02.2021 №320, від 13.10.2021 №2159 доповнював адресний перелік об`єктів, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та потребують здійснення пріоритетних заходів з їх охорони та збереження.

Вказаним підтверджується, що колегіальність прийняття рішень визначена статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», про що зазначав позивач у позові не завадила останньому вносити зміни до Рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №532/6583 в частині доповнення переліку об`єктів, що потребують охорони, проте чомусь завадила вносити зміни до пункту 2.2. рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 «Про деякі заходи щодо охорони та збереження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва», як до 14.12.2019 (добровільний строк виконання рішення) так і після оскарження рішення Відділення у суді, тобто з 18.11.2021.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку (частина 1 статті 25 Господарського кодексу України).

Органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб`єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку (частина 2 статті 25 Господарського кодексу України).

Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію (частина 2 статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів (стаття 42 Конституції України).

Згідно статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Отже, забезпечення захисту економічної конкуренції державою покладено на органи Комітету. З чого слідує, що визначення наявності чи відсутності в діях органів місцевого самоврядування ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції є повноваженнями органів Комітету.

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (частина 2 статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання (частина 2 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Таким чином, суд звертає увагу, що Рішення органів Комітету відображає позицію державного органу зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності.

Отже, у даному спорі не мають значення мотиви та причини невиконання Київською міською радою чинного Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, оскільки такі причини ніяким чином не можуть вплинути на сам факт чинності рішення Відділення та обов`язковість його виконання.

Більше того, на переконання суду, скасувавши рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 532/6583 в повному обсязі власним рішенням від 02.03.2023 №6042/6083, Київська міська рада не тільки не виконала Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к у встановлений пунктом 2 резолютивної частини строк, а взагалі фактично залишила зазначене рішення Відділення без виконання, тобто фактично не усунувши порушення, що мало доведений негативний вплив на конкуренцію, що не відповідає статті 19 Конституції України.

З огляду на вище встановлене, суд погоджується із твердженнями Відділення та зазначає, що Київська міська рада усвідомлюючи свою протиправну діяльність щодо надання КП «Муніципальна охорона» виключного (ексклюзивного) права на надання охоронних послуг щодо певного ряду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва на договірних засадах, що підтверджено, зокрема судовими рішеннями у межах справ №910/19109/19 та №910/16669/21, як у межах місячного добровільного строку виконання чинного та обов`язкового до виконання Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к (до 14.12.2019), так і після закінчення судового розгляду з оскарження вказаного рішення (з 18.11.2021) свідомо не виконувала Рішення Відділення від 11.11.2019 №60/78-р/к, чим допустила бездіяльність, що є порушенням, передбаченим пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За наслідками розгляду справи, суд встановив, що рішення Відділення від 21.08.2023 №60/99-р/к прийняте відповідно до Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у редакції чинній на дату прийняття рішення, та під час розгляду відповідачем відповідної справи було всебічно, повно і об`єктивно розглянуто її обставини, а відтак, у суду відсутні передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для визнання недійсним або скасування оскаржуваного рішення Відділення.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд покладає понесені судові витрати позивача на останнього.

Відповідач про понесення ним судових витрат суду не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Київської міської ради - відмовити.

2. Судові витрати позивача покласти на останнього.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.11.2024.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких