РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2024Справа № 910/9762/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія

«Укренерго»

про стягнення 45.850.818,15 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Сахнов Д.А., адвокат за довіреністю № 7-12/7-Д/111 від 26.12.2023

від відповідача Прилєпов О.А., самопредставництво

СУТЬ СПОРУ:

07.08.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 16.420.773,66 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0154-09021 від 25.07.2019 позивачем було надано відповідачу послуги відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30.04.2024 на загальну суму 25.637.843,71 грн, частина з яких в сумі 12.818.921,85 грн сплачена відповідачем 20.06.2024, тобто з простроченням строку на 16 днів. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 від 31.05.2024 відповідачу надано послуги на загальну суму 32.164.797,61 грн, частина з яких в сумі 16.082.398,80 грн станом на 01.08.2024 не сплачена та прострочення складає 30 днів. У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором у повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16.082.398,80 грн, 282.016,28 грн інфляційних втрат та 56.358,58 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 відкрито провадження у справі № 910/9762/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.09.2024.

Даною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі суду відзиву на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та доказів направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.08.2024 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 21.08.2024 о 19:36 год., що підтверджується наявним у справі відповідним повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 06.09.2024 включно.

03.09.2024 від представника позивача - адвоката Сахнова Д.А. до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні 17.09.2024 та всіх подальших судових засіданнях у справі № 910/9762/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

06.09.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про продовження строку для подачі відзиву до 16.09.2024. В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що враховуючи зміст позовної заяви, рівень складності справи, підготовка відзиву на позовну заяву потребує опрацювання великого об`єму інформації і документів, в тому числі доданих позивачем до позовної заяви, а також перевірки великої кількості фактів наведених у позовній заяві. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2024 у справі № 910/9762/24 продовжено Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» строк для подачі відзиву до 16.09.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі № 910/9762/24 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» - адвоката Сахнова Д.А. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду задоволено.

13.09.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що через несплату позивачем отриманих послуг з передачі електричної енергії, у відповідача і виникла ситуація з несвоєчасною виплатою заборгованості за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. За таких обставин, оператор системи передачі не міг своєчасно розраховуватись з позивачем виключно внаслідок недостатності коштів на рахунку передачі. При цьому, відповідач відмічає, що НЕК «Укренерго» здійснює виплати пропорційно на недискримінаційній основі у межах залишку коштів на відповідному рахунку. Спрямовувати ж на оплату послуг кошти, отримані від надання інших послуг, відповідач не може. Так, відповідач, як оператор системи передачі, зобов`язаний виконувати вимоги Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 1388 від 09.11.2017. Законодавство забороняє відповідачу оплачувати послуги (в даному випадку позивачу) за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою НКРЕКП, на інші цілі. Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних зазначає, що він не користується коштами, які мали бути сплачені на користь позивача. Наявність вини є підставою для відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно відсутність вини виключає можливість застосування відповідальності. Зазначає, що вина відповідача у затримці оплати послуг, наданих позивачем, які зазначені у позовній заяві, відсутня.

17.09.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

17.09.2024 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 01.10.2024.

18.09.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідачем не доведено відповідними доказами обставини, на які він посилається у відзиві. Вказує на те, що недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині повної та своєчасної оплати вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в спірний період. Щодо відсутності вини у відповідача позивач зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від відповідача заходів щодо належного виконання зобов`язання відповідач не надав. Позивач підкреслює, що ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено відсутність вини як підставу звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, тоді як норми ст. 625 Цивільного кодексу України, які визначають відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності вини боржника, є спеціальними, конкретизуючи ми і не передбачають жодних підстав для звільнення від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Порушення відповідачем умов договору щодо оплати послуг є підставою для нарахування визначених ст. 625 Цивільного кодексу України платежів, а відсутність вини відповідача в порушенні своїх зобов`язань за договором не звільняє його від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зазначає, що відповідачем на підтвердження своїх аргументів не довів відсутність його вини у неналежному виконанні зобов`язань за договором.

30.09.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 45.850.818,15 грн, з яких 45.134.281,38 грн основного боргу, 493.853,88 грн інфляційних втрат, 222.682,89 грн 3% річних.

30.09.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення 3% річних та інфляційних втрат на 99%.

01.10.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів у справі № 910/9762/24 та долучення додаткових доказів.

01.10.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

01.10.2024 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.10.2024.

02.10.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення 3% річних.

21.10.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про відстрочення виконання рішення на 1 (один) рік з дня прийняття такого рішення.

22.10.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.11.2024.

15.11.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

18.11.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів у справі № 910/9762/24 та долучення додаткових доказів.

18.11.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, в якій повідомлено суд, що відповідач здійснив часткову оплату основної заборгованості за травень 2024 року на загальну суму 3.226.835,43 грн.

Позивач в судовому засіданні 19.11.2024 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 19.11.2024 проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні 19.11.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (постачальник, позивач) укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0154-09021 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач свої зобов`язання за договором своєчасно у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 45.134 281,38 грн та за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані 493.853,88 грн інфляційні втрати, 222.682,89 грн 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з 25.04.2019 та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою від 28.12.2020 сторонами внесено зміни до п. 7.1 договору та встановлено, що договір діє до 31.12.2021.

Додатковою угодою № 6 від 15.12.2021 сторонами внесено зміни до п. 7.1 договору та встановлено, що договір діє до 31.12.2022.

Додатковою угодою № 7 без дати сторонами внесено зміни до п. 7.1 договору та встановлено, що договір діє до 31.12.2023.

Додатковою угодою № 8 від 21.12.2023 сторонами внесено зміни до п. 7.1 договору та встановлено, що договір діє до 31.12.2024.

Згідно з п. 2.1 договору вартість та порядок оплати послуг визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019 «Про затвердження нормативно-правових актів, що регулюють діяльність гарантованого покупця та купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом» затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 178 від 24.01.2024 «Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» внесено зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019 та викладено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок) в новій редакції.

Відповідно до п. 15.2. Порядку протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП.

ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання- передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП.

Згідно з п. 15.3. Порядку протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

09.05.2024 листом № 01Е-8/122 відповідачу були направлені акт приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 30.04.2024 та розрахунок вартості послуги у квітні 2024 року. Даний акт був підписаний відповідачем та повернутий позивачу, який, на виконання умов п. 15.3. Порядку, надав цей акт та розрахунок на затвердження Регулятору. Так, відповідно до підписаного Сторонами акту загальна вартість наданих послуг за квітень 2024 складає 21.364.869,76 грн (без ПДВ) та 25.637.843,71 грн (з ПДВ).

НКРЕКП постановою № 1057 від 28.05.2024 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у квітні 2024 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг у квітні 2024 року, зокрема ТОВ «Енера Суми» в розмірі 21.364.869,76 грн (без ПДВ).

17.06.2024 листом № 9/2180 відповідачу були направлені акт приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 31.05.2024 та розрахунок вартості послуги у травні 2024 року. Даний акт був підписаний відповідачем та повернутий позивачу, який, на виконання умов п. 15.3. Порядку, надав цей акт та розрахунок на затвердження Регулятору. Так, відповідно до підписаного сторонами акту загальна вартість наданих послуг за травень 2024 складає 26 803 998,01 грн (без ПДВ) та 32.164.797,61 грн (з ПДВ).

НКРЕКП постановою № 1210 від 26.06.2024 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у травні 2024 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг у травні 2024 року, зокрема ТОВ «Енера Суми» в розмірі 26.803.998,01 грн (без ПДВ).

11.07.2024 листом № 8/2506 відповідачу були направлені акт приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 30.06.2024 та розрахунок вартості послуги у червні 2024 року. Даний акт був підписаний відповідачем та повернутий позивачу, який, на виконання умов п. 15.3. Порядку, надав цей акт та розрахунок на затвердження Регулятору. Так, відповідно до підписаного сторонами акту загальна вартість наданих послуг за червень 2024 року складає 20.024.862,64 грн (без ПДВ) та 24.029.835,17 грн (з ПДВ).

НКРЕКП постановою № 1409 від 31.07.2024 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у червні 2024 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг у червні 2024 року, зокрема ТОВ «Енера Суми» в розмірі 20.024.862,64 грн (без ПДВ).

20.08.2024 листом № 8/2938 відповідачу були направлені акт приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 31.07.2024 та розрахунок вартості послуги у липні 2024 року. Даний акт був підписаний відповідачем та повернутий позивачу, який, на виконання умов п. 15.3. Порядку, надав цей акт та розрахунок на затвердження Регулятору. Так, відповідно до підписаного сторонами акту загальна вартість наданих послуг за липень 2024 року складає 18.482.289,18 грн (без ПДВ) та 22.178.747,02 грн (з ПДВ).

НКРЕКП постановою № 1573 від 03.09.2024 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у липні 2024 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг у липні 2024 року, зокрема ТОВ «Енера Суми» в розмірі 18.482.289,18 грн (без ПДВ).

Згідно з п. 15.4. Порядку ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на викладене, відповідач мав здійснити оплату наданих за договором послуг в наступні строки

за квітень 2024 року в сумі 25.637.843,71 грн у строк до 31.05.2024 включно;

за травень 2024 року в сумі 32.164.797,61 грн у строк до 01.07.2024 включно;

за червень 2024 року в сумі 24.029.835,17 грн у строк до 05.08.2024 включно;

за липень 2024 року в сумі 22.178.747,02 грн у строк до 06.09.2024 включно.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.3. договору замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав зобов`язання по сплаті наданих послуг, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка на момент звернення позивача із заявою про збільшення розміру позовних вимог становила 45.134.281,38 грн.

Проте, відповідачем подано платіжні інструкції № ПУП006089 від 22.10.2024 на суму 1.795.574,76 грн, № ПУП006124 від 24.10.2024 на суму 249.249,78 грн, № ПУП006886 від 13.11.2024 на суму 1.182.010,89 грн, які свідчать, що відповідач перерахував позивачу вартість наданих послуг за договором за травень 2024 року в загальному розмірі 3.226.835,43 грн.

Позивачем зі свого боку подано виписки по особовому рахунку, видані ПАТ «Укргазбанк», з яких вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти за договором за послуги за травень 2024 року 22.10.2024 в сумі 1.795.574,76 грн, 24.10.2024 в сумі 249.249,78 грн та 13.11.2024 в сумі 1.182.010,89 грн, в загальному розмірі 3.226.835,43 грн.

Таким чином, подані сторонами докази свідчать, що відповідач частково перерахував борг після звернення позивача з позовом до суду.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Надані докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 3.226.835,43 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 41.907.445,95 грн (45.134.281,38 грн - 3.226.835,43 грн).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення з оплати наданих послуг позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 493.853,88 грн інфляційних втрат та 222.682,89 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами договору інший розмір процентів не визначений.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 493.853,88 грн інфляційних втрат та 222.682,89 грн 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Клопотання відповідача про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних підлягає відхиленню з огляду на наступне

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних втрат та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про інфляційні втрати та три проценти річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються в разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому стаття 625 Цивільного кодексу України надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, встановити інший, ніж три проценти річних, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Оскільки умовами договору не визначено розмір процентів річних позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Зазначені проценти та інфляційні втрати входять до складу основного боргу. Чинне цивільне законодавство не передбачає можливості суду звільнення сторони від сплати основного боргу або зменшувати основний борг. Тому і не може бути звільнено відповідача від сплати або зменшено розмір інфляційних втрат та процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Посилання відповідача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/417/18 щодо права суду зменшувати розмір процентів передбачений ст. 625 Цивільного кодексу України не приймається судом до уваги, оскільки предметом розгляду у справі № 902/417/18 були вимоги про стягнення іншого розміру процентів річних (40% річних), що був визначений умовами договору. При цьому предметом розгляду у справі № 902/417/18 не були вимоги про стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача повністю. При розподілі судового збору судом враховано ту обставину, що відповідач частково розрахувався з позивачем після звернення позивача з позовом до суду.

Суд розглянувши подане відповідачем клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 1 (один) рік відзначає наступне

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Обґрунтовуючи подану заяву відповідач зазначає, що невідкладне стягнення з НЕК «Укренерго» великої суми коштів загрожує зупинкою належного функціонування оператора системи передачі і дестабілізує роботу всієї енергетичної інфраструктури України. НЕК «Укренерго» - акціонерне товариство зі 100% акцій у власності держави, що належить до сфери управління Міністерства енергетики України. Наголошує, що НЕК «Укренерго» є єдиним підприємством в Україні, що виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1, ст. 33, абз. 2 п. 8 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2.2 Статуту НЕК «Укренерго»). Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан. Господарська діяльність учасників ринку електричної енергії суттєво ускладнена або взагалі неможлива, наслідком чого є несвоєчасна оплата електричної енергії, наданих відповідачем послуг з її передачі тощо. 25.02.2022 НКРЕКП прийнято постанову № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», згідно з пп. 16 п. 1 якої НКРЕКП надала настанови на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Наведені обставини погіршують рівень розрахунків користувачів послуг НЕК «Укренерго» за отримані ними послуги і приводять до об`єктивного зниження рівня платіжної дисципліни. При цьому, на сьогодні численні пошкодження об`єктів Об`єднаної енергетичної системи України внаслідок бойових дій та терористичних актів країни-агресора вимагають додаткових витрат НЕК «Укренерго» для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим, особливо в умовах опалювального періоду, для недопущення гуманітарної катастрофи всеукраїнського масштабу. За викладених умов спроба вилучення у НЕК «Укренерго» неспівмірної суми, пред`явленої за позовом у цій справі, та ймовірне накладення арешту на його рахунки фактично паралізує діяльність оператора системи передачі, що загрожує колапсом енергетичної інфраструктури країни в умовах воєнного стану.

За наведених обставин відстрочення виконання рішення суду для відповідача в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання судового рішення, а відповідною заявою він лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити у майбутньому повне виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення про стягнення коштів за неналежне виконання договору, а тому вважає з огляду на наявність заперечень з боку позивача можливим відстрочити виконання даного рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/9762/24 на три місяці, тобто до 19.02.2025.

Таким чином, заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/9762/24 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240, 331 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 3.226.835,43 грн основного боргу закрити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (40004, м. Суми, вул. реміснича, 35; ) 41.907.445 (сорок один мільйон дев`ятсот сім тисяч чотириста сорок п`ять) грн 95 коп. основного боргу, 493.853 (чотириста дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн 88 коп. інфляційних втрат, 222.682 (двісті двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 89 коп. 3% річних, 550.209 (п`ятсот п`ятдесят тисяч двісті дев`ять) грн 82 коп. витрат по сплаті судового збору, відстрочивши виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/9762/24 від 19.11.2024 до 19.02.2025.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 28.11.2024.

Суддя В.В.Сівакова