ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" листопада 2024 р. Справа № 924/900/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В, розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи - підприємця Шведи В`ячеслава Петровича

до товариства з обмеженою відповідальністю "Подільське"

про встановлення сервітуту

за участю предстаників сторін :

позивача: Матущак А.В. - згідно ордеру від 04.11.2024

відповідача: не з`явився

Ухвала постановляється 27.11.2024, оскільки підготовче засідання 05.11.2024, 19.11.2024 відкладалось.

В засіданні суду 27.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

встановив: фізична особа - підприємець Шведа В`ячеслав Петрович звернувся до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ТОВ "Подільське" в якому просить встановити йому постійний оплатний (12 тисяч гривень на рік, що сплачується щомісячно до десятого числа) сервітут на частину суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0256 площею 0,0278 га для проходу та проїзду на транспортному засобі на земельні ділянки із кадастровим номером :021:001:0077 та кадастровим номером :01:001:0265 згідно план-схеми встановлення сервітуту на частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0256 площею 0,0278 га висновку експерта Марченкова Г.Г. №25/24 від 26.06.2024.

В обґрунтування позову повідомив, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0256 накладається на діючу асфальтову дорогу загального користування, яка веде до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0265 та :01:001:0077, які належать позивачу, що в свою чергу призвело до неможливості належного функціонування господарства позивача та унеможливлює ефективне використання майна позивача. При цьому посилається на висновок судового експерта Марченкова Г.Г. №25/24 від 26.06.2024. Як правову підставу позову зазначає положення ст. ст. 395, 401, 402, 403, 404 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов від 04.11.2024 позовні вимоги не визнає в зв`язку із їх безпідставністю та недоведеністю, не погоджується із усіма обставинами на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В обґрунтування своєї позиції повідомив, що продаж земельної ділянки комунальної власності площею 2196 кв.м., кадастровий номер: :01:001:0256, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД 03.07), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено Теофіпольською селищною радою через аукціон, учасником якого було не тільки ТОВ "Подільське", але й позивач. При цьому, ФОП Шведа В.П., який достовірно володів інформацією про зазначену земельну ділянку, не мав будь-яких претензій до Теофіпольської селищної ради з приводу формування вказаної земельної ділянки, її конфігурації, площі, меж, тощо. Зазначив, що за результатами аукціону від 10.03.2023, його переможцем стало ТОВ "Подільське", з яким 21.03.2023 Теофіпольською селищною радою було укладено договір купівлі-продажу. При цьому придбана земельна ділянка не мала будь-яких обтяжень та обмежень у використанні, по ній не проходять автомобільні дороги та вулиці, що підтверджується як змістом договору, так і відомостями проекту землеустрою, а також інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягом з ДЗК. Тому, за наведених обставин вважає такими, що не відповідають дійсності доводи позивача, що останній наразі виявив "накладання земельної ділянки відповідача на асфальтну дорогу загального користування".

Стверджує, що позивачем не доведено наявності обставин що унеможливлюють користування майном позивача у спосіб інший, ніж через встановлення сервітуту на земельну ділянку відповідача. При цьому зазначає, що позивач свідомо не повідомив для суду, що за адресою АДРЕСА_2 крім належних позивачу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0265 та :01:001:0077, знаходиться та зареєстрована за позивачем ще земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0278, а також земельна ділянка :01:001:0312, яка належить фізичній особі ОСОБА_1 .

Аналізуючи графічні відображення земельних ділянок позивача, вважає, що проїзд на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0265 і :01:001:0077 для позивача є можливим з південно-західної сторони через штатний заїзд на територію колишнього АТП 16849 (автотранспортного підприємства), розташованого по АДРЕСА_2 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0312 ( ОСОБА_1 ) і земельну ділянку позивача з кадастровим номером :01:001:0278, яка знаходиться за цією самою адресою і межує із усіма вказаними вище земельними ділянками.

Також стверджує, що позивач не повідомив для суду, що заїзд на належні йому земельні ділянки можливий із північно-східного боку із проїзду від вулиці Заводська в смт.Теофіполь, який проходить повз східну межу земельної ділянки відповідача, та сполучений із земельною ділянкою позивача із кадастровим номером :01:001:0265 та обладнаний позивачем в`їзними воротами, що підтверджується зокрема викопіюванням із Генерального плану смт Теофіполь.

Підсумовуючи наведене, зазначає, що земельні ділянки позивача є суміжними між собою із земельними ділянками Теофіпольської селищної ради і Щирби С.О., та не межують із земельною ділянкою відповідача, що вбачається із проекту землеустрою; через земельну ділянку відповідача :01:001:0256 не проходять автомобільні дороги та вулиці, що вбачається із проекту землеустрою та викопіювання із генерального плану, а прилегла територія до вул. Заводська не є автомобільною дорогою загального користування; позивач має можливість користуватися належними йому земельними ділянками без встановлення сервітуту.

Вважає, що наведені висновки не спростовує висновок експерта, що поданий позивачем, оскільки експертом в цілому не досліджувалось питання можливості заїзду позивача, як із існуючого в`їзду на територію по АДРЕСА_2 , так само із існуючого проїзду від вулиці Заводська, відображеного на викопіюванні з генерального плану смт Теофіполь, до земельної ділянки позивача з кадастровим номером :01:001:0265, так як у висновку експерта у якості вихідних даних вказуються лише земельні ділянки позивача з кадастровими номерами :01:001:0265 і :01:001:0077, земельна ділянка відповідача та суміжна із нею земельна ділянка ТОВ "Авантаж" з кадастровим номером :01:009:0174, а земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0278 і :01:001:0312 та про існуючий проїзд, згідно генплану, немає жодних згадок.

Також зазначає, що бажання позивача здійснювати проїзд великогабаритного транспорту через земельну ділянку відповідача, що призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, буде порушувати права відповідача, як власника землі, що гарантовані йому ст.41 Конституції України. При цьому підстав для встановлення сервітуту відповідно до закону немає.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання від 19.11.2024 про призначення експертизи у справі.

У клопотанні відповідач, посилаючись на доводи наведені у відзиві на позов, зазначив, що звертаючись до суду, позивач надав висновок експерта №25/24 від 26.06.2024, яким передбачено єдиний варіант проїзду великогабаритного транспорту через земельну ділянку ТОВ "Подільське" до земельних ділянок позивача, що не відповідає дійсності, оскільки таку можливість позивач має із вулиці Заводська через існуючий заїзд на територію за адресою АДРЕСА_2 .

Повідомляє, що за адресою АДРЕСА_2 знаходиться територія на якій розміщені земельні ділянки належні позивачу (кадастрові номера :01:001:0278, :01:001:0265; :01:001:0077) та фізичній особі ОСОБА_1 (кадастровий номер :01:001:0312). При цьому проїзд на земельну ділянку позивача із кадастровим номером :01:001:0278, :01:001:0265; :01:001:0077, які є єдиною територією по АДРЕСА_2 є можливим через земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0312, яка належить фізичній особі ОСОБА_1 і теж знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Це існуючий заїзд на територію колишнього АТП 16849 (автотранспортного підприємства), розташованого по АДРЕСА_2 де наразі розміщені земельні ділянки позивача і фізичної особи ОСОБА_1 .

Звернув увагу, що позивач не повідомив суд про те, що за цією самою адресою знаходиться ще третя належна йому земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0278 і так само експерт умисно не вказав про її наявність у своєму висновку; що має обладнаний заїзд на територію земельних ділянок вказаних у позові.

З врахуванням наведеного, з метою визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок позивача, на підставі ст. 99 ГПК України просить суд призначити у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_2 , м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф. 310 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; кваліфікаційне свідоцтво № 18-21/П від 22.04.2021, видане рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України, строк дії до 03.05.2027(Реєстр атестованих судових експертів Міністерства юстиції https://rase.minjust.gov.ua).

На вирішення експерту поставити наступні питання:

- Чи існує можливість проїзду автомобільного транспорту на земельні ділянки позивача, із кадастровими номерами :01:001:0265; :01:001:0077, що знаходяться по вулиці Заводська,1, в смт Теофіполь, Хмельницької області, без проїзду через земельну ділянку ТОВ "Подільське" з кадастровим номером :01:001:0256, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД 03.07), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ?

- Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду автомобільного транспорту на земельні ділянки Позивача із кадастровими номерами :01:001:0265; :01:001:0077, що знаходяться по АДРЕСА_2 без проїзду через земельну ділянку ТОВ "Подільське" з кадастровим номером :01:001:0256, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД 03.07), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (зазначити які із цих варіантів потребують і не потребують встановлення сервітуту на користь позивача)?

Також просить запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

Представник позивача не заперечив щодо клопотання відповідача про призначення у справі земельно - технічної експертизи та доручення проведення її судовому експерту Власюку В.В..

Разом з тим, з огляду на подане клопотання відповідача про призначення експертизи і питання які запропоновано поставити перед експертом, просить поновити процесуальний строк на подання доказів (щодо реєстрації транспортних засобів за позивачем), оскільки у позивача наявна великогабаритна техніка, яка потребує відповідних параметрів проїзду та відповідно доповнити питання поставлені перед експертом, а саме: - Чи існує можливість проїзду великогабаритного автомобільного транспортного засобу, що належить позивачу згідно наданих свідоцтв про реєстрацію на земельні ділянки позивача із кадастровими номерами :01:001:0265, :01:001:0077 без проїзду через земельну ділянку з кадастровим номером :01001:0256?; - Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду великогабаритного транспортного засобу позивача (згідно поданих свідоцтв) на земельну ділянку позивача без проїзду через земельну ділянку відповідача?

Суд заслухавши позицію позивача, враховуючи, зокрема, предмет і підстави позову, завдання господарського судочинства, положення ст.ст. 14, 119 ГПК України вважає за необхідне поновити позивачу процесуальний строк на подання доказів (щодо реєстрації транспортних засобів).

Відповідач повноважного представника в засідання не направив, при цьому від відповідача надійшла заява (від 27.11.2024) про проведення засідання за відсутності учасника справи в якій також зазначив про невизнання позову, про розгляд поданого ним клопотання про призначення експертизи та відповідно про зупинення провадження у справі.

Суд, оцінивши позиції сторін, розглядаючи клопотання відповідача про проведення експертизи (від 19.11.2024), зауважує, що відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, згідно зі статтями 73, 76 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює належність та допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок у їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

При цьому п. 8 ч. 2 статті 182 ГПК передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Судова експертиза, в розумінні статті 1 Закону України "Про судову експертизу", - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити iншi засоби доказування. Питання, якi ставляться експерту, i його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду вiд 24.04.2018 у справі №910/9394/17).

Згідно з частинами 1-3 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про судову експертизу" судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Як убачається із матеріалів справи, предметом спору є встановлення земельного сервітуту для позивача в зв`язку із неможливістю ефективного використання земельних ділянок.

Так, позивач звернувся до суду з вимогою щодо встановлення постійного оплатного сервітуту на частину суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 601:001:0256, яка належить відповідачу для проходу та проїзду на транспортному засобі на земельні ділянки з кадастровими номерами :021:001:0077 та :01:001:0265, які належать позивачу, вказуючи на неможливості ефективного використання цих земельних ділянок без встановлення відповідного сервітуту та відсутності інших способів задоволення інтересів позивача щодо використання його земельних ділянок.

У свою чергу, відповідач стверджує про відсутність необхідності встановлення сервітуту щодо його земельної ділянки для проїзду, проходу до земельних ділянок позивача, оскільки це не єдиний спосіб можливості використання позивачем його майна, так як земельні ділянки позивача є суміжними із земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0278, яка належить також позивачу, із земельною ділянкою фізичної особи ОСОБА_1 (кадастровий номер :01:001:0312), на яких разом раніше розташовувалось АТП 16849 і є наявний штатний заїзд, тому проїзд можливий для позивача з південно - західної сторони через штатний заїзд колишнього АТП через земельні ділянки ОСОБА_1 та позивача ( кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0278). Також стверджує про можливість заїзду із північно-східного боку земельної ділянки із проїзду від вулиці Заводська, який проходить повз східну межу земельної ділянки відповідача, сполучений із земельною ділянкою позивача кадастровий номер :01:001:0265 та облаштований позивачем в`їзними воротами.

Отже, з огляду на вищенаведені позиції сторін та матеріали справи, з метою всебічного, повного, об`єктивного вирішення судового спору виникла необхідність у визначенні технічно можливих варіантів для влаштування проїзду (проходу) автомобільним транспортом на земельні ділянки позивача (кадастрові номера :01:001:0265; :01:001:0077) та можливості встановлення земельного сервітуту для позивача відносно земельної ділянки відповідача, що потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу II Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджено наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, основними завданнями земельно-технічної експертизи є зокрема визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту, вирішувані питання земельно-технічної експертизи, зокрема: Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку? Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

Враховуючи наведене, з метою встановлення обставин, що входять до предмет доказування і мають значення для справи, керуючись завданнями та основними засадами господарського судочинства, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи та відповідно необхідність призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Частинами 4-7 ст. 99 ГПК України врегульовано, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Проаналізувавши зміст питань, які, на думку сторін, потрібно поставити перед експертом, зокрема пов`язаність 1 та 2 питання можливою відповіддю експерта, суд, беручи до уваги предмет спору та обставини, які підлягають встановленню, враховуючи позиції позивача та відповідача, вищенаведені положення Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, з метою всебічного, повного та об`єктивного вирішення спору, вважає за необхідне конкретизувати запропоновані питання, поставивши перед експертом на вирішення також і питання щодо з`ясування технічної можливості та варіантів встановлення сервітуту на земельній ділянці відповідача.

Згідно із ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Таким чином, право остаточного визначення експертної установи, яка буде проводити експертизу, належить органу, який призначає таку експертизу, а в даному випадку - суду, з урахуванням думок та пропозицій учасників справи, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи зону регіонального обслуговування відповідної експертної установи.

Відповідачем було запропоновано доручити проведення судової експертизи судовому експерту Власюку В.В. (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф. 310, кваліфікаційне свідоцтво № 18-21/П від 22.04.2021, видане рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України, строк дії до 03.05.2027. Позивач не заперечив щодо доручення проведення експертизи ОСОБА_2 .

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що проведення судової експертизи у справі слід доручити судовому експерту Власюку Володимиру Володимировичу (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф. 310, кваліфікаційне свідоцтво № 18-21/П від 22.04.2021, видане рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України).

Частиною 7 статті 69 ГПК України передбачено, що експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Враховуючи, що клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи заявлено відповідачем, витрати на її проведення покладаються на заявника.

Пункт 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України надає право суду за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені експертом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на необхідність призначення у справі судової експертизи, для проведення якої матеріали справи направляються експерту, строки проведення експертизи, з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду справи, суд вважає, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі підлягає задоволення, а провадження у справі №924/900/24 необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 98-100, 119, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу процесуальний строк на подання доказів (щодо реєстрації автотранспорту за позивачем).

Призначити у справі № 924/900/24 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Власюку Володимиру Володимировичу (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф. 310, кваліфікаційне свідоцтво № 18-21/П від 22.04.2021, видане рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України).

На вирішення експерту поставити питання:

- Чи існує можливість проїзду автомобільного транспорту, в тому числі великогабаритного (зокрема, що належить позивачу) на земельні ділянки ФОП Шведа В.П. із кадастровими номерами :01:001:0265; :01:001:0077, що знаходяться по вулиці Заводська,1, в смт Теофіполь, Хмельницької області, без проїзду через земельну ділянку ТОВ "Подільське" з кадастровим номером :01:001:0256, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД 03.07), яка розташована за адресою вул.Заводська, 3/2, смт Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області?

- Якщо так, то які варіанти технічно можливі для влаштування такого проїзду (зазначити які із цих варіантів потребують і не потребують встановлення земельного сервітуту на користь позивача)?

- Якщо ні, то чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку ТОВ "Подільське" з кадастровим номером :01:001:0256, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД 03.07), яка розташована за адресою вул. Заводська, 3/2, смт Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області для проїзду автомобільного транспорту, в тому числі великогабаритного (зокрема, що належить позивачу) на земельні ділянки ФОП Шведа В.П. із кадастровими номерами :01:001:0265; :01:001:0077, що знаходяться по вулиці Заводська,1, в смт Теофіполь, Хмельницької області, зазначивши варіанти?

Вирішити інші питання, які виникнуть в процесі проведення експертизи.

Зобов`язати сторони надати на вимогу експерта необхідні документи для проведення експертизи, забезпечити експерту безперешкодний доступ до об`єктів дослідження, забезпечити експерту належні умови для проведення експертизи.

Попередити експерта про те, що особа, яка здійснює експертне дослідження, несе кримінальну відповідальність за відмову від покладених на неї обов`язків та за дачу завідомо неправильного висновку відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільське" оплатити витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Зобов`язати експерта після закінчення експертного дослідження направити висновок на адресу суду разом з наданими матеріалами.

Зупинити провадження у справі №924/900/24 на час проведення судової експертизи.

Матеріали справи № 924/900/24 направити судовому експерту ОСОБА_2 (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, оф. 310).

Ухвала набирає законної сили 27.11. 2024.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 28.11.2024.

Суддя В.В. Виноградова