ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. ХарківСправа № 922/4059/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтопсервіс" (61017, м. Харків, вул. Пащенківська, 15, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" (61058, м. Харків, вул. Леся Курбаса, 12, оф. 401, )
про стягнення 1 759 962,19грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму неповерненої передплати в розмірі 1 253 940,00грн, збитки від інфляції у розмірі 52 102,76грн, 3% річних в розмірі 20 350,83грн, пеню в розмірі 182 780,60грн, штраф у розмірі 250 788,00грн. Судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 30 000,00грн позивач просить суд покласти на відповідача. Докази понесення витрат професійну правничу допомогу будуть надані позивачем під час розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору перевезення вантажу та додаткової угоди до нього від 01.03.2024 в частині зобов`язання відповідача повернути суму попередньої оплати, здійсненої позивачем за договором № 231226-ПБС/СТС перевезення вантажу від 26.12.2023, з посиланням на норми Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 12.12.2024 об 11:00.

22.11.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" () у межах суми 1 781 081,73грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову;

- заборони відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" () на праві власності рухомого та нерухомого майна, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що фактичними обставинами спірних правовідносин підтверджується існування реальної загрози нівелювання мети звернення з позовом до суду - стягнення з ТОВ "Спец-Авто-Сервіс" грошових коштів, адже навіть у випадку задоволення такого позову - грошові кошти можуть бути, в тому числі, виведені з рахунків, спрямовані на погашення заборгованості перед іншими контрагентами відповідача.

Як зазначає позивач, оскільки сума позову є досить значною для заявника, а відповідач тривалий час уникає виконання свого зобов`язання, тобто діє недобросовісно, на думку позивача, є підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову виконання рішення буде ускладнено, а тому заявник вбачає необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках та належать відповідачу, а також заборонити відчуження належного відповідачу на праві власності майна.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд керується наступним.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом спору є повернення грошових коштів, сплачених позивачем за надання відповідачем транспортних послуг по перевезенню вантажів, які останнім надані не були.

Позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" у межах суми стягнення у розмірі 1 781 081,73грн, посилаючись на те, що боржником не було виконано взятого на себе зобов`язання з повернення позивачу отриманої передоплати протягом 10 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди від 01.03.2024.

Відповідач тривалий час уникає виконання свого зобов`язання, тобто діє недобросовісно, при цьому сума позову є досить значною для позивача, тому є підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову виконання рішення буде ускладнено, а тому заявник вбачає необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках та належать відповідачу.

Судом вбачається, що накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми стягнення співвідноситься з предметом заявленого позову про стягнення грошових коштів, та існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Також суд враховує значний розмір заборгованості боржника, що також дає підстави вважати, що у разі задоволення позовних вимог можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у цій справі.

Суд звертає увагу на те, що можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що дає підстави вважати, що в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) може свідчити про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Відповідний правовий висновок сформульованій, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Наведений підхід щодо розподілу тягаря доказування обставин співмірності заходів забезпечення позову є логічним та раціональним, адже інформація щодо діяльності та фінансового стану товариства (в тому числі відомості стосовно комерційної діяльності товариства, фінансово-економічного стану, а також відомості про банківські рахунки товариства та проведені за ними операції) у розумінні статті 21 Закону України "Про інформацію" та статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею, тобто інформацією з обмеженим доступом, а тому саме відповідач має можливість більш повно доводити наведені обставини. Зокрема спростувати підстави для накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми; обґрунтувати яким чином накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми порушує його права. Саме відповідач повинен спростувати обставини імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у справі про задоволення позову в разі невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах спірної суми.

Саме такий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Враховуючи викладене суд вважає достатньо обґрунтованим припущення, що не накладення арешту на грошові кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Здійснивши оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову у виді накладення арешту на кошти відповідача у межах предмета позову, суд доходить висновку, що він не призводить до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні боржника (власника), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ними на час розгляду справи в суді, при цьому заходи забезпечення позову жодним чином не перешкоджають та не припиняють господарську діяльність боржника.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позову, і встановивши, що обраний заявником захід у вигляді накладення арешту на грошові кошти боржника, спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині накладення арешту на кошти відповідача у розмірі 1 781 081,73грн., у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню в цій частині.

При цьому суд вважає за необхідне відзначити, що судом при вирішенні можливості застосування заходу забезпечення позову, поряд із встановленням ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача та визначення співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами, також встановлено наявність спору між сторонами та дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Що стосується вимог заявника в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" на праві власності рухомого та нерухомого майна, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки вважає їх неспівмірними та неадекватними із предметом позову.

Частиною 4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі № 910/9400/20, від 21.12.2020 у справі № 910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

На момент розгляду судом відповідної заяви про забезпечення позову в суду відсутня достовірна інформація, яка б давала можливість встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його банківських рахунках, для задоволення вимог про стягнення суми позову, в той час як заявник просить суд заборонити відчуження всього належного відповідачу майна.

Також суд вважає, що накладення арешту на кошти, разом із одночасною забороною відчуження всього належного відповідачу майна, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, а також те, що предметом спору є стягнення грошових коштів у сумі 1 781 081,73грн, вимогу про заборону відчуження всього належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" на праві власності рухомого та нерухомого майна суд вважає неспівмірною та неадекватною із заявленими позивачем вимогами, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Окремо суд звертає увагу учасників справи на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, відповідач не позбавлений права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Керуючись ст.ст.42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтопсервіс" про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" (61058, м. Харків, вул. Леся Курбаса, 12, оф. 401, ) в межах суми 1 781 081,73грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Відмовити в задоволенні заяви в частині заборони відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" () на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтопсервіс" (61017, м. Харків, вул. Пащенківська, 15, ).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Авто-Сервіс" (61058, м. Харків, вул. Леся Курбаса, 12, оф. 401, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення, тобто до 26.11.2027.

Ухвала набирає законної сили 25.11.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 25.11.2024.

Суддя Т.А. Лавренюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.