УХВАЛА

про самовідвід судді

м. Київ

25.11.2024Справа № 910/13524/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Девенстрой"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Лок"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспейс Монтаж"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Котков О.В.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 року до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" надійшла заява б/н від 04.11.2024 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 року заяву б/н від 04.11.2024 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" задоволено.

06.11.2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 06.11.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Девенстрой" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Лок" (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспейс Монтаж" (відповідач-3), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку витребувати від відповідачів виробниче обладнання, перелік якого визначено у пункті 2 прохальної частини позовної заяви.

07.11.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспейс Монтаж" надійшло клопотання б/н від 07.11.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 року призначено розгляд клопотання б/н від 07.11.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспейс Монтаж" на 12.11.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13524/24, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2024 року.

В судових засіданнях 12.11.2024 року та 14.11.2024 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 року визнано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/13524/24 необґрунтованою, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/13524/24 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року (суддя Демидов В.О.) відмовлено у задоволенні заяви представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/13524/24.

Частиною першою статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі

Згідно з ч. 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши матеріали справи № 910/13524/24, суддя Котков О.В. дійшов висновку, що підлягає самовідводу від розгляду справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, в той час як мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи наявність у позивача сумнівів щодо неупередженості складу суду при розгляді даної справи, які були висловлені останніми при подачі заяви про відвід судді, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи, недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Котков О.В. вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід у справі № 910/13524/24.

У відповідності до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Таким чином, матеріали справи підлягають передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись ст. 35, 38, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарськи суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Коткова О.В. від розгляду справи у справі № 910/13524/24 задовольнити.

2. Матеріали справи № 910/13524/24 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 25 листопада 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Котков