ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"27" листопада 2024 р. Справа № 924/1351/20 (924/1245/23)
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів від 22.11.2024 про стягнення витрат на правничу допомогу та заяву ОСОБА_1 від 22.11.2024 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства „Проскурів, м. Хмельницький
до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів, м. Хмельницький
Приватного підприємства „Рудпол, м. Хмельницький,
ОСОБА_1 , м. Хмельницький
про - визнання недійсним договору купівлі-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між Приватним підприємством „Рудпол та Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів;
- визнання недійсним договору переведення боргу від 18.11.2020, укладеного між Приватним підприємством „Рудпол, Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів та ОСОБА_1
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О, м. Хмельницький
до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів, м. Хмельницький
Приватного підприємства „Рудпол, м. Хмельницький
ОСОБА_1 , м. Хмельницький
про - визнання недійсним договору купівлі-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між Приватним підприємством „Рудпол та Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів;
- визнання недійсним договору переведення боргу від 18.11.2020, укладеного між Приватним підприємством „Рудпол, Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів та ОСОБА_1 ;
- усунення перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю „Н2+О у користуванні майном, а саме КТП-616,-250кВа, коеф. 80, 1972 р.в. у м. Хмельницькому шляхом повернення Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів майна, а саме КТП-616,-250кВа, коеф. 80, 1972 р.в., передання вказаного майна за актом приймання-передачі Товариству з обмеженою відповідальністю „Н2+О.
в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 20.11.2024 у справі №924/1351/20(924/1245/24) відмовлено у позові Публічного акціонерного товариства „Проскурів та у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О.

22.11.2024 до суду надійшла заява Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з Публічного акціонерного товариства „Проскурів та Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. з кожного.

Також 22.11.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №924/1351/20 (924/1245/23), в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства „Проскурів та Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. з кожного.

Під час розгляду поданих заяв КП „Агрофірма „Проскурів та ОСОБА_1 судом враховується наступне.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

КП „Агрофірма „Проскурів у відзиві від 02.01.2024 на позов ПАТ „Проскурів повідомляло, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з позовом ПАТ „Проскурів становить 40000,00 грн. та складається із витрат на правову допомогу.

Також КП „Агрофірма „Проскурів у відзиві від 04.04.2024 на позов ТОВ „Н2+О повідомляло, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з позовом ТОВ „Н2+О становить 40000,00 грн. та складається із витрат на правову допомогу.

ОСОБА_1 у відзиві від 03.01.2024 на позов ПАТ „Проскурів зазначав, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 40000,00 грн.

Також у відзиві від 27.06.2024 на позов ТОВ „Н2+О, ОСОБА_1 повідомляв, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 40000,00 грн.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

КП „Агрофірма „Проскурів у відзивах на позов ПАТ „Проскурів та на позов ТОВ „Н2+О заявляло, що докази понесення заявником витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

ОСОБА_1 у відзивах на позов ПАТ „Проскурів та на позов ТОВ „Н2+О зазначив, що докази понесення заявником витрат на правничу допомогу будуть подані після проголошення рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №910/6310/21).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як було зазначено вище під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №910/8342/21, від 24.01.2023 у справі №910/6310/21.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 року у справі №904/3550/21.

Щодо судових витрат ОСОБА_1 .

27.09.2021 між ОСОБА_1 (Клієнт) та ОСОБА_2 (Адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до п 1.1. Адвокат зобов`язується надавати необхідну правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів Клієнта як кредитора Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів у справі про його банкрутство №924/1351/20 та інших справах позовного провадження, які мають розглядатися в її межах.

Згідно з 1.2. Правова допомога згідно цього договору, зокрема, передбачає підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів Клієнта у судах, що будуть розглядати відповідні справи та у підприємствах, установах та організаціях.

Відповідно до п. 2.1. Адвокат здійснює представництво інтересів Клієнта у судах загальної юрисдикції у відповідності до ЦПК України, ГПК України КАС України, Закону України „Про адвокатуру та інших чинних нормативно-правових актів України.

З метою захисту інтересів Клієнта у судах загальної юрисдикції Адвокату, як представнику надаються права, які надані законом позивачу. Відповідачу, третій особі (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3 Адвокату як представнику клієнта надано право від його імені подавати та підписувати всі необхідні для виконання повноважень документи, включаючи позовні та інші заяви, повідомлення, клопотання, скарги, претензії, вимога, запити, власноручно завіряти копії документів, отримувати необхідні документи, включаючи рішення судів України загальної юрисдикції.

У п. 3.1 сторони дійшли згоди з приводу формули розрахунку гонорару, що з метою конфіденційності та особливостей конкретного позовного провадження, вирішили вказати в додатку до цього договору.

Згідно з п. п. 7.1.,7.2. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи Клієнта, діє доки не будуть вичерпані всі засоби захисту, передбачені національним законодавством, а у розпочатих справах щодо повернення активів не буде прийнято остаточне рішення касаційною інстанцією.

03.01.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено додаток до договору про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2021, відповідно до п. 1.1. якого результатом правничої допомога із представництва Клієнта у справі 924/1351/20 (924/1245/23) за позовам ПАТ „Проскурів має відмова у задоволенні цього позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між ПП „Рудпод та КП „Агрофірма „Проскурів та визнання недійсним договору переведення боргу 18.11.2020 укладеного між ПП „Рудпол, КП „Агрофірма „Проскурів ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2. додатку до договору з урахуванням такого результату, зміст професійної правничої включає підготовку необхідних процесуальних документів на розсуд адвоката, а також представництво ним інтересів Клієнта у судових засіданнях допомоги.

Розмір гонорару за надання зазначеної професійної правничої допомоги у вказаній справі 924/1351/20 (924/1245/23) складає 40000 грн. Гонорар є фіксованим і не залежить від кількості судових засідань та підготовлених адвокатом документів. У будь-якому випадку, професійна правнича допомога вважається наданою, а договір про її надання виконаний Адвокатом у разі ухвалення рішення, котрими у задоволенні відповідного позову буде відмовлено (п. 3 додатку до договору).

Згідно з п. 4 додатку факт надання допомоги оформляється актом приймання-передачі наданих послуг.

18.06.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено додаток до договору про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2021, відповідно до п 1. результатом правничої допомога із представництва Клієнта у справі 924/1351/20 (924/1245/23) за позовом ТОВ „Н2+0 має бути відмова у задоволення цього позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між ПП „Рудпол та КП «Агрофірма „Проскурів, про визнання недійсним договору переведення боргу від 18.11.2020, укладеного між ПП „Рудпол, КП «Агрофірма „Проскурів ОСОБА_1 , про усунення перешкод ТОВ „Н2+0 у користуванні майном.

Згідно з п. 2. з урахуванням такого результату, зміст професійної правничої включає підготовку необхідних процесуальних документів на розсуд адвоката, а також представництво ним інтересів Клієнта у судових засіданнях допомоги.

Згідно з п. 3. розмір гонорару за надання зазначеної професійної правничої допомоги у вказаній справі 924/1351/20 (924/1245/23) за позовом ТОВ „Н2+О складає 40 000 грн. Гонорар є фіксованим і не залежить від кількості судових засідань та підготовлених адвокатом документів. У будь-якому випадку, професійна правнича допомога вважається наданою, а договір про її надання виконаний Адвокатом у разі ухвалення рішення, котрими у задоволенні відповідного позову буде відмовлено.

Згідно з п. 4. додатку факт надання допомоги оформляється актом приймання-передачі наданих послуг.

21.11.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено підписано акт прийому-передачі наданих послуг, в якому вказано, що п.1. адвокат надав Клієнту правничу допомогу у касаційному суді у справі 924/1351/20 (924/1245/23), що включає підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів Клієнта у судових засіданнях, і забезпечило відмову судом у позові ПАТ „Проскурів про визнання недійсним договору купівля-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між ПП „Рудпол та КП „Агрофірма „Проскурів та визнання недійсним договору переведення боргу від 18.11.2020, укладеного між ПП „Рудпол, КП „Агрофірма „Проскурів, ОСОБА_1 .

Надані Адвокатом послуги включають: попереднє опрацювання матеріалів справи, підготовка і подання відзиву, підготовка і подання інших процесуальних звернень, представництво у судових засіданнях. Вартість послуг складає 40000,00 грн.

21.11.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до п. 1 якого адвокат надав Клієнту правничу допомогу у касаційному суді у справі 924/1351/20 (924/1245/23) за позовом ТОВ „Н2+О, що включає підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів Клієнта у судових засіданнях, і забезпечило відмову судом у позові ТОВ „Н2+О про визнання недійсним договору купівлі-продажу з відстроченням від 03.08.2019, укладеного між ПП „Рудпол та КП „Агрофірма „Проскурів, про визнання недійсним договору переведення боргу від 18.11.2020, укладеного між ПП „Рудпол, КП „Агрофірма „Проскурів ОСОБА_1 , та про усунення перешкод ТОВ „Н2+О у користуванні майном.

Надані Адвокатом послуги включають: попереднє опрацювання матеріалів справи, підготовка і подання відзиву, підготовка і подання інших процесуальних звернень, представництво у судових засіданнях. Вартість послуг складає 40000,00 грн.

Судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19, додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за представництво інтересів клієнта у межах справи №924/1351/20 (924/1245/23) погодили фіксований розмір гонорару в сумі 40000,00 грн. за позовом ПАТ „Проскурів та в сумі 40000,00 грн. за позовом ТОВ „Н2+О.

Верховний Суд у постанові від 02.02.2023р. №915/606/21 зазначив про те, що у разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

ПАТ „Проскурів та ТОВ „Н2+О заперечень щодо відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу чи клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав.

З урахуванням наведеного вище та враховуючи співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням предмету позову у справі, відсутність клопотання позивача про їх зменшення та результат вирішення спору у справі (відмову в позові ПАТ „Проскурів та позові ТОВ „Н2+О), суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на ПАТ „Проскурів та ТОВ „Н2+О в розмірі по 40000,00 грн. на кожного.

Щодо судових витрат КП „Агрофірма „Проскурів.

09.02.2024 між КП „Агрофірма „Проскурів (Замовник) та ОСОБА_3 (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг №5Г, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені договором юридичні послуги, до переліку яких входить надання юридичних консультацій, складення проектів документів, листів, відповідей, претензій, положень, інструкцій та інших документів, надання допомоги у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а Замовник зобов`язується оплатити послуги адвоката (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених договором.

У п. 3.1. договору сторони погодили, що гонорар адвоката за виконання обов`язків в межах даного договору залежить та нараховується відповідно до строків та результатів вирішення тих чи інших питань Замовника, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг наданих замовнику.

Сторони домовилися, що вартість послуг виконавця за договором розраховується із розрахунку часу витраченого виконавцем на виконання послуг. Вартість однієї години роботи Адвоката визначається додатком до даного договору (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. ціна договору встановлюється в акті приймання-передачі послуг кожен з яких є додатковою угодою до даного договору.

21.11.2024 між КП „Агрофірма „Проскурів (Замовник) та ОСОБА_3 (Виконавець) підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №5Г від 09.02.2024 про те, що за період з 09.02.2024 по 20.11.2024 на підставі договору, укладеного між сторонами, у межах представництва клієнта в суді апеляційної інстанції в межах судової справи №924/1351/20 (924/1245/23) Адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи):

- Зустріч Адвоката із замовником та надання Замовнику консультації, аналіз наданих Замовником документів.

- Аналіз судової практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах.

- Підготовка правової позиції щодо представництва інтересів КП "Агрофірма "Проскурів" під час розгляду справи №924/1351/20(924/1245/23).

- Підготовка відзиву на позовну заяву ПАТ "Проскурів у справі №924/1351/20(924/1245/23);

- Підготовка відзиву на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ТОВ „Н2+О у справі №924/1351/20(924/1245/23);

- Представництво інтересів №924/1351/20(924/1245/23) у судових засіданнях у Господарському суді Хмельницької області під час розгляду справи №924/1351/20(924/1245/23) протягом численних судових засідань у період з 09.02.2024 по 20.11.2024.

Згідно акту час затрачений Адвокатом становить 16 год., вартість однієї голини роботи Адвоката становить 5000,00 грн., загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) Адвокатом при обрахунку за погодинною оплатою складає 80000,00 грн.

Відповідно до п. 4 акту гонорар у розмірі, встановленому у п. 2 цього Акта, в обов`язковому порядку сплачується Клієнтом протягом 30-ти банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Акта.

При розгляді заяви відповідача про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги суд враховує, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Тобто, із наведеного слідує, що відшкодуванню підлягають не тільки витрати на професійну правничу допомогу, що вже фактично понесені відповідачем, але й такі, що будуть понесені у майбутньому.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019р. у справі № 910/906/18.

Зі змісту укладеного між КП „Агрофірма „Проскурів (Замовник) та Заруцьким О.В. (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг №5Г від 09.02.2024 вбачається, що сторонами погоджено погодинну оплату гонорару.

Так, у п. 3.2. договору визначено, що вартість послуг виконавця за договором розраховується із розрахунку часу витраченого виконавцем на виконання послуг. Вартість однієї години роботи Адвоката визначається додатком до даного договору.

В матеріалах справи відсутній додаток до договору, в якому сторонами визначено вартість однієї години роботи Адвоката. Разом з тим, в Акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №5Г від 02.02.2024 сторонами визначено, що вартість однієї години роботи Адвоката становить 5000,00 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

В акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №5Г від 21.11.2024 зазначено, що Адвокатом проведені роботи щодо аналізу судової практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах. Однак, як вбачається із наявних в матеріалах справи відзивів на позов ПАТ „Проскурів та на позов ТОВ „Н2+О, останні не містить будь-яких посилань на правові позиції Верховного Суду.

В акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №5Г від 21.11.2024 зазначено, що Адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи) за період з 09.02.2024 по 20.11.2024 на підставі договору, укладеного між сторонами, у межах представництва клієнта в суді апеляційної інстанції в межах судової справи №924/1351/20(924/378/24).

Однак заяву про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачем подано до Господарського суду Хмельницької області за результати розгляду справи судом першої інстанції.

Разом з тим, згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що „надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах „Белеш та інші проти Чеської Республіки, Зубац проти Хорватії (Zubac v. Croatia), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та Волчлі проти Франції (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Враховуючи, що надання правничої допомоги здійснено під час розгляду справи Господарським судом Хмельницької області, неприйняття акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №5Г від 21.11.2024 з підстав зазначення у ньому надання послуг Адвокатом у межах представництва інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції буде свідчити про надмірний формалізм.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правничу правову допомогу, судом враховується, що дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом.

Згідно із ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як передбачено ст.15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справ, суд доходить висновку, що заява КП „Агрофірма „Проскурів про стягнення витрат на правничу правову допомогу у зв`язку із розглядом справи №924/1351/20 (924/1245/23) підлягає частковому задоволенню у сумі 40000,00 грн. в рівних частинах по 20000,00 з ПАТ „Проскурів та ТОВ „Н2+О.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 22.11.2024 про ухвалення додаткового рішення у справі справі №924/1351/20 (924/1245/23) задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Проскурів (29021, м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О (29021, м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Заяву Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів від 22.11.2024 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/1351/20 (924/1245/24) задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Проскурів (29021, м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11, ) на користь Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Н2+О (29021, м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11, ) на користь Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному ст. 257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 27.11.2024.

Суддя О.Є. Танасюк