ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1278/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Стретович Н.К.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"

про стягнення 71428,60 грн (згідно із заявою від 03.12.2020),

Процесуальні дії по справі.

Приватне підприємство "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" 73718,60 грн страхового відшкодування внаслідок настання цивільно-правової відповідальності (ДТП), застрахованої полісом серії АО/1154100 від 27.09.2019, а також 2000,00 грн витрат на проведення експертизи.

Ухвалою суду від 27.10.2020 позовну заяву залишено без руху.

05.11.2020 до суду від позивача надійшла позовна заява про виплату страхового відшкодування з доказами її надіслання відповідачу (т.1, а.с.49-55).

Ухвалою господарського суду від 06.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.12.2020.

03.12.2020 на електронну адресу суду (07.12.2020 поштовим зв`язком) від відповідача надійшли пояснення на позовну заяву від 30.11.2020, згідно з якими останній просив перевірити на обґрунтованість та законність стягнення з АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" страхового відшкодування в сумі 73718,60 грн на узгодженість із нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ГАЗ 3302», державний номер НОМЕР_1 ; відмовити у стягненні витрат на проведення експертизи у розмірі 2000,00 грн у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю; стягнути з відповідача страхове відшкодування на підставі проведеної експертизи (т.1, а.с.59-98, 127-168). Серед додатків до вказаних пояснень міститься клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 30.11.2020 (т.1, а.с.65-66, 133-134).

04.12.2020 до суду від позивача надійшло уточнення до позовної заяви від 03.12.2020, яке за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог, і обґрунтовано тим, що власник транспортного засобу прийняв рішення щодо подальшої утилізації пошкодженого автомобіля «ГАЗ 3302», державний номер НОМЕР_1 , шляхом здачі на металобрухт, оскільки подальша експлуатація такого автомобіля неможлива, його відновлювальний ремонт перевищує вартість транспортного засобу. Отже автомобіль було знято з обліку та реєстрації, складові металеві частині здано на металобрухт на суму 4290,00 грн, відповідно, сума вартості пошкодженого автомобіля становить 69428,60 грн (73718,60 грн - 4290,00 грн), інші заявлені витрати незмінні (т.1, а.с.99-112). На підтвердження викладених обставин представник позивача у підготовчому засіданні 04.12.2020 надав документи для їх долучення до матеріалів справи (т.1, а.с.113-119, 209-211).

Ухвалою суду від 04.12.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 03.12.2020 (вх.№02-44/1969/20 від 04.12.2020), подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням вказаної заяви; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.01.2021.

04.01.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про виклик експерта Кудинського В.С. для надання пояснень щодо результатів проведених досліджень та про відмову у призначенні судової автотоварознавчої експертизи у зв`язку з тим, що автомобіль здано на металобрухт (т.1, а.с.170-177).

Ухвалою суду від 11.01.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження до 11.02.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 11.01.2021.

22.01.2021 до суду від позивача надійшли заперечення від 18.01.2021 на пояснення відповідача на позовну заяву та на клопотання відповідача про призначення експертизи (т.1, а.с.191-196).

Ухвалою суду від 11.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик експерта Кудинського В.С., продовжено строк підготовчого провадження до 29.03.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 29.03.2021.

Ухвалою суду від 29.03.2021, зокрема, задоволено клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 30.11.2020; призначено у справі №906/1278/20 судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

01.04.2021 до суду від позивача надійшли пояснення щодо правомочності звіту №7583 про визначення вартості матеріального збитку від 10.02.2020, складеного ФОП Годуном В.А. (т.1, а.с.215-220).

25.11.2021 на адресу суду від ЖВ КНДІСЕ із супровідним листом від 19.11.2021 №1023/21-25/1647-21 повернулися матеріали справи №906/1278/20. Ухвала суду від 29.03.2021 залишена без виконання у зв`язку з несплатою відповідачем АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" попередньої вартості проведення експертизи (т.2, а.с.7-8).

Ухвалою суду від 29.11.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.12.2021.

Ухвалою суду від 14.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 25.01.2022 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 25.01.2022.

25.01.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи від 25.01.2022 у зв`язку з необхідністю з`ясування вартості транспортного засобу після ДТП, просив поставити перед експертом питання, які були визначені ухвалою суду від 29.03.2021 у справі №906/1278/20 (т.2, а.с.23).

Ухвалою суду від 25.01.2022 задоволено клопотання позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 25.01.2022, призначено у справі № 906/1278/20 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено ЖВ КНДІСЕ, та зупинено провадження у справі № 906/1278/20 на час її проведення.

08.08.2024 на адресу суду від ЖВ КНДІСЕ із супровідним листом №1149/255-4-22/25 від 06.08.2024 повернулися матеріали справи №906/1278/20 з висновком експерта №492/22-25 від 06.08.2024 (т.2, а.с.48-62)

Ухвалою суду від 09.08.2024 поновлено провадження у справі №906/1278/20 та призначено підготовче засідання на 05.09.2024.

Ухвалою суду від 05.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 20.09.2024.

Ухвалою суду від 20.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1278/20 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 20.11.2024.

Сторони повноважних представників у засідання не направили, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися завчасно та належним чином.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвалу суду від 20.09.2024 в електронній формі було надіслано та доставлено позивачу в його електронний кабінет (т.2, а.с.88). Також суд приймає до уваги, що 18.09.2024 представник позивача подав клопотання від 18.09.2024, у якому просив здійснити розгляд справи без його особистої присутності; пред`явлений позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (т.2, а.с.71).

Натомість відповідач про поважні причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направив.

Суд встановив, що копії ухвали суду від 20.09.2024 з повідомленням про дату, час та місце даного судового засідання, надіслані відповідачу за адресою: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.64), а також адресою для листування: 03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41-А, вказаною у позовній заяві та самим же відповідачем у поясненнях на позовну заяву (т.1, а.с.49, 127), повернулися без вручення АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" з відмітками відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.2, а.с.79-81, 85-87).

Також слід зазначити, що ухвалу суду від 20.09.2024 було направлено відповідачу в електронній формі на офіційну адресу електронної пошти: , яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.64, 89). Всупереч вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» станом на час розгляду справи відповідач не зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту ст.ст.120, 242 ГПК України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19).

Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18 вказав, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Також суд бере до уваги, що відповідач мав об`єктивну можливість ознайомитися з ухвалами у справі №906/1278/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень", та з інформацією про розгляд даної справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет".

За наведеного та відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату час та місце цього судового засідання.

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги створення судом в межах наданих йому повноважень усіх належних умов учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, зважаючи на те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи, наявних у справі документів достатньо для прийняття обґрунтованого судового рішення, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останніх за наявними матеріалами.

20.11.2024 підписано вступну та резолютивну частини рішення без проголошення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків як страховика, у якого особа, яка завдала шкоди внаслідок ДТП, застрахувала свою цивільну відповідальність, а саме не здійснив потерпілому (позивачу) виплату страхового відшкодування в порядку та строки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Уточнюючи позовні вимоги, позивач повідомив, що пошкоджений транспортний засіб «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , було знято з обліку та реєстрації, а складові металеві частині здано на металобрухт, оскільки подальша експлуатація такого автомобіля неможлива, його відновлювальний ремонт перевищує вартість транспортного засобу. Таким чином сума страхового відшкодування становить 69428,60 грн, витрати на проведення експертизи - 2000,00 грн (т.1, а.с.1-5, 99-100).

Згідно з поясненнями на позовну заяву від 30.11.2020, відповідач вважає позов безпідставним і недоведеним, таким, що підлягає залишенню без розгляду або перегляду на його обґрунтованість та законність. Відповідач вказав, що вчинив усі необхідні та достатні дії з визначення та оцінки матеріального збитку, заявленого до відшкодування за договором обов`язкового страхування, тобто за участі страховика було проведено огляд пошкоджено рухомого майна, в рамках договору обов`язкового страхування замовлено оціночне дослідження та здійснено страхове відшкодування. Висновок №11 від 28.01.2020, на який покладається позивач як на заперечення сплаченого АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхового відшкодування, є неповним та неналежним доказом про оцінку, в якому не до кінця визначена вартість матеріального збитку транспортного засобу «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме поряд встановленої ринкової вартості автомобіля відсутнє посилання на вартість його аварійних залишків (вартість колісного транспортного засобу після настання ДТП 24.12.2019). З огляду на неприйнятність висновку №11 додаткові витрати за складання звіту про оцінку є необґрунтованими. Також, на думку відповідача, витрати на проведення експертизи, які заявив позивач в доплату до страхового відшкодування, не відносяться до переліку складових страхового відшкодування, не мають жодного зв`язку з місцем пригоди і не пов`язані з відповідальністю застрахованого водія, а отже за своїм змістом підлягають відхиленню (т.1, а.с.127-132).

Позивач у своїх запереченнях від 18.01.2021 вказав на те, що страховик був повідомлений про настання події, що містить ознаки страхового випадку (ДТП), шляхом подання заяви-повідомлення від 26.12.2019, при цьому для огляду транспортного засобу направив аварійного комісара тільки 15.01.2020, що суперечить п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки огляд транспортного засобу аварійним комісаром Ліщинським М.А. залишив сумнів щодо неупередженості, викликав негативне враження щодо об`єктивності складання акта огляду, автомобіль постійно використовувався у бізнесі і потрібно було визначитися з розміром витрат для відновлювального ремонту, чи є ремонт автомобіля рентабельним або збитковим, позивач прийняв рішення про залучення іншого експерта для визначення розміру шкоди - ОСОБА_1 . Проаналізувавши висновок Кудинського В.С. №11 від 28.01.2020 і звіт ФОП Годуна В.А. №7583 від 10.02.2020, вбачається різниця у сумах визначення вартості ремонтних робіт. Позивач зауважив, що оцінювачем ФОП Годуном В.А. до калькуляції ремонтних робіт не включені вартість пошкоджених вузлів та деталей, а саме: амортизатор задній, вал карданний, диск колісний - 1шт., фургон термічний, та не включена вартість комплектуючих матеріалів (т.1, а.с.191-192).

У поясненнях від 31.03.2021 щодо правомірності звіту №7583 від 10.02.2020, позивач також наголосив на тому, що ФОП Годун В.А. проводив оцінку без наявного особистого візуального огляду об`єкта дослідження, тільки на підставі акта огляду транспортного засобу №7583 від 15.01.2020, складеного аварійним комісаром Ліщинським М.А., тобто експерт спотворив та не дотримався органолептичного методу дослідження; застосував Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (у редакції від 24.07.2009 №1335/5/1159), яка не підходить для визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, замість необхідної для дослідження Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, прийнятої Науково-консультативною радою Міністерства юстиції, внесеної до Реєстру судових методик 12.09.2014; не долучив копії кваліфікаційних свідоцтв та сертифікатів оцінювача, що не дає можливості підтвердити та переконатися у кваліфікаційному рівні оцінювача щодо відповідної спеціалізації проведення оцінки; на фотографіях відсутній детальний опис пошкоджених об`єктів, приладів, запчастин, відсутня дата фотофіксації та інші обставини, що не дає можливості встановити об`єкт обстеження (т.1, а.с.215-217).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24.12.2019 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м.Житомирі, вул. Короленка, 75, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в протилежному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ПП "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.06.2010 САА718948 Житомирського ОРЕВ УДАІУ МВС України в Житомирській області (т.1, а.с.10).

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2020 у справі №295/19067/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (т.1, а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) №АО/1154100 від 26.09.2019 зі строком дії з 27.09.2019 до 26.09.2020; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн; розмір франшизи 2000,00 грн (т.1, а.с.135).

ТОВ «Люцина» як потерпіла сторона, оскільки автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , що зазнав шкоди внаслідок ДТП, перебував в оренді вказаної юридичної особи (т.1, а.с.14-18), направило відповідачу із супровідним листом від 30.12.2019 №87 заяву-повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВ ВНТЗ від 26.12.2019 з додатками (а.с.12-13). Згідно відміток страховика, пакет документів прийнято ним 03.01.2020, заяву-повідомлення від потерпілої сторони зареєстровано 03.01.2020 за вх.№70 (т.1, а.с.13, 136).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.02.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 73718,60 грн відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28.01.2020, яку останній отримав 26.02.2020 вхід.№1033 (т.1, а.с.8, 162).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11 від 28.01.2020, проведеного судовим експертом Кудинським В.С. на замовлення ПП "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН", ринкова вартість досліджуваного КТЗ склала 73718,60 грн, а вартість його відновлювального ремонту - 176877,50 грн. Таким чином, за умов економічної недоцільності відновлювального ремонту матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, складає 73718,60 грн (т.1, а.с.19-31).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою сприяння та координації роботи страховика звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України зі скаргою від 02.04.2020 стосовно зволікань АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" у здійсненні страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/1154100 від 26.09.2019 (т.1, а.с.32-35). У відповідь на що позивачу повідомили, що станом на час його звернення страховиком не пропущено граничний строк для прийняття рішення про здійснення чи вмотивовану відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (т.1, а.с.34).

Згідно пояснень відповідача, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на виконання вимог ст.34 Закону №1961-IV уповноважило свого представника провести огляд транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Так, 15.01.2020 аварійним комісаром Ліщинським М.А. було проведено огляд транспортного засобу «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , та встановлено наявність пошкоджених деталей, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №7583 від 15.01.2020. У графі «Пошкодження, що не пов`язані з ДТП» цього акта зазначено про корозійні руйнування фургона з правої та лівої сторони, дверей передніх лівих та правих. Акт огляду підписано представником власника (довіреною особою) без зауважень та заперечень (т.1, а.с.153-154).

Даний акт було використано для оформлення звіту №7583 від 10.02.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 10.02.2020. Звіт складено ФОП Годуном В.А. згідно запиту АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», за висновками якого вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом та складає 66438,47 грн; ринкова вартість КТЗ, визначена за порівняльним підходом, складає 89996,80 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ визначена за витратним підходом та складає 29266,37 грн. Отже вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, станом на 10.02.2020 складає 29266,37 грн (т.1, а.с.137-161).

Так, АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача в сумі 27266,37 грн по події, яка мала місце 24.12.2019; відшкодування було зменшено на розмір франшизи, яка згідно п.5 полісу №АО/11554100 складає 2000,00 грн (повідомлення про прийняте рішення вих.№882/В від 22.05.2020 (т.1, а.с.36)).

Відповідач пояснив, що наявність пошкоджень, непов`язаних із ДТП, разом із експлуатаційним строком автомобіля - 13,08 років, у сукупності зумовило застосування коефіцієнту фізичного зносу до транспортного засобу у максимальному розмірі - 0,70. Отже, виходячи з технічного стану транспортного засобу «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , визначення розміру нанесеної майнової шкоди, що заявлялась в порядку полісу АО/11554100, здійснювалось за двома способами: 1) у вартості відновлювального ремонту (прямої нанесеної шкоди автомобілю) відповідно до установленого в акті огляду переліку пошкоджень, віднесених до ДТП 24.12.2019, та видів ремонтних робіт, що згідно звіту №7583 від 10.02.2020 склала 66438,47 грн; 2) у вартості матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яка склала 29266,37 грн. Відтак позивачу було визначено страхове відшкодування у вартості матеріального збитку (з урахуванням фізичного зносу та з вирахуванням франшизи) у розмірі 27266,37 грн (т.1, а.с.129).

Згідно з платіжним дорученням №21645 від 09.06.2020, відповідач перерахував позивачу 27266,37 грн («страхове відшкодування зг. акту №405-0302/20 від 09.06.20р., по страх. пол. АО/1154100 Без ПДВ») (т.1, а.с.37).

Не погодившись із сумою страхового відшкодування, позивач повернув на рахунок відповідача 27266,37 грн, про що свідчить платіжне доручення №192 від 16.06.2020, та повідомив останнього листом від 17.06.2020, що вказана сума не узгоджувалася з ПП "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН" і належними документами не підтверджувалася, акт №405-0302/20 від 09.06.2020, на який є посилання у призначенні платежу в платіжному дорученні №21645 від 09.06.2020, підприємству не надавався (т.1, а.с.38-39).

До матеріалів справи, серед іншого, долучено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №134А від 01.10.2020, проведеного судовим експертом Кудинським В.С. на замовлення ПП "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН", згідно з яким (з урахуванням додатку від 29.03.2021 до цього висновку №134А) за умов економічної недоцільності та по технічним умовам заводу виробника виключається можливість подальшої експлуатації даного фургону, кабіни, рами, кпп, ходової частини і інших складових даного КТЗ. Утилізаційна вартість автомобіля ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , за умов недоцільності відновлювального ремонту, дорівнює вартості металобрухту складників на 28.01.2020 та складає 4290,00 грн (т.1, а.с.103-111, 218-219).

Відтак, як повідомив позивач, автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , було знято з реєстрації та обліку у територіальному сервісному центрі МВС в Житомирській області як вибракований, а складові металеві частини здано на металобрухт на суму 4290,00 грн, що підтверджується копіями договору №50/Ж від 26.11.2020, акта приймання металів чорних (вторинних) №56 від 26.11.2020, видаткової накладної від 26.11.2020, акта на списання автотранспортних засобів від 20.11.2020 (т.1, а.с.114-119, 172-176).

Таким чином, не погодившись із сумою страхового відшкодування, визначеною відповідачем, позивач для захисту порушених прав звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.4 ГПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004, з наступними змінами (далі - Закон №1961-IV).

Статтею 2 Закону № 1961-IV передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст.3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.ст.4, 5 Закону №1961-IV).

Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно зі ст.28 Закону №1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону №1961-IV).

За приписами ст.30 Закону №1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.33.1 ст.33 Закону №1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (п.33.3 ст.33 Закону №1961-IV).

Відповідно до ст.34 Закону №1961-IV, після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Пунктом 35.1 ст.35 Закону №1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з приписами п.36.1 та п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на час скоєння ДТП 24.12.2019 цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом - автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 була застрахована у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", згідно полісу №АО/1154100, за умовами якого страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн; розмір франшизи 2000,00 грн.

Вина водія транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 встановлена постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2020 у справі №295/19067/19, яка набрала законної сили, та, відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, повторному доказуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач, відповідно до ст.22 Закону №1961-IV, повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Поряд із цим, положеннями ст.1192 ЦК України визначено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Спеціальні норми Закону №1961-IV встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (п.22.1 ст.22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст.ст.9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (п.32.4, п.32.7 ст.32 Закону).

Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17 вказав, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Так, надаючи оцінку висновкам експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Кудинського В.С. №11 від 28.01.2020 та №134А від 01.10.2020 (т.1, а.с.19-31, 103-111, 218-219), суд прийняв до уваги, що листом за вих.№2 від 15.01.2020 ТОВ «Люцина» повідомляло водія Ковальчука Ю.М. - винуватця ДТП про проведення автотранспортного дослідження, яке відбудеться 17.01.2020 о 12:00 (т.1, а.с.194), проте у висновку судового експерта Кудинського В.С. зазначено, що огляд КТЗ проводився у світлий час доби 20.01.2020 в присутності представника власника директора ПП «Фабрика вікон та дверей «Океан» та представника ТОВ «Люцина», учасник ДТП на запрошення для огляду пошкодженого КТЗ не з`явився (т.1, а.с.19, 103, 219), тобто огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «ГАЗ 3302» д.н. НОМЕР_1 здійснювався лише за участі представника позивача, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення інших заінтересованих осіб про проведення 20.01.2020 такого огляду.

Страховик, отримавши 03.01.2020 повідомлення про ДТП, направив зі свого боку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків аварійного комісара, яким 15.01.2020 було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, складено відповідний акт, покладений згодом в основу звіту ФОП Годуна В.А. про визначення вартості матеріального збитку №7583 від 10.02.2020 (т.1, а.с.137-161).

Враховуючи наявність суперечностей щодо дійсного розміру страхового відшкодування та наявність двох різних розрахунків, наданих сторонами, критично оцінивши висновки експертного автотоварознавчого дослідження №11 від 28.01.2020 та №134А від 01.10.2020, складені судовим експертом Кудинським В.С., ухвалою суду від 25.01.2022 у справі №906/1278/20 було призначено судову автотоварознавчу експертизу; на вирішення експерту поставлено такі питання:

- Яка вартість ремонтних операцій, замінних матеріалів та трудомісткість ремонтних робіт, необхідних для повного відновлення т/з «ГАЗ 3302» д.н. НОМЕР_1 , за наслідками настання ДТП від 24.12.2019?

- Яка вартість відновлювального ремонту т/з "ГАЗ 3302" д.н. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ, за цінами та станом транспортного засобу на момент настання ДТП від 24.12.2019?

- Чи може автомобіль т/з "ГАЗ 3302" д.н. НОМЕР_1 вважатися фізично знищеним?

- Яка ринкова вартість автомобіля "ГАЗ 3302" д.н. НОМЕР_1 до настання ДТП, а саме на дату 24.12.2019?

- У разі встановлення факту про недоцільність проведення відновлювального ремонту, визначити: яка утилізаційна вартість (вартість після ДТП) автомобіля "ГАЗ 3302" д.н. НОМЕР_1 ?

У зв`язку з тим, що пошкоджений внаслідок ДТП від 24.12.2019 транспортний засіб "ГАЗ 3302" д.н. НОМЕР_1 за рішенням власника було утилізовано шляхом здачі на металобрухт, суд надав згоду на проведення експертизи без огляду транспортного засобу, взявши за основу вихідні дані зі «Звіту №7583 про визначення вартості матеріального збитку» від 10.02.2020, наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Годуном В.А. При цьому судом взято до уваги, що акт 7583 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.01.2020 підписаний представником власника без зауважень та заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 01.06.2006 у справі "Дульський проти України" підкреслив, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Саме тому, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають виконувати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення всіх фактичних даних зі спору (рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.2017 у справі «Бендерський проти України», оцінюючи фактичні обставини справи за стандартом доказування у цивільних справах як «баланс вірогідностей», виходив з того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідними за інші докази.

Так, згідно висновку експерта ЖВ КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06.08.2024 №492/22-25, вартість відновлювального ремонту без ПДВ та без урахування фізичного зносу складників (Свр), необхідних для відновлення маловантажного фургону марки «ГАЗ», моделі «3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_1 за наслідками настання ДТП від 24.12.2019 складає: 547849,91 грн, в т.ч.: Ср = 3794,00 грн (вартість робіт), См = 2663,79 грн (вартість матеріалів), Сс = 48292,12 грн (вартість запчастин). Суд вважає за необхідне відмітити про допущення експертом арифметичної помилки при зазначенні сумарної суми - 547849,91 грн, адже за математичним підрахунком загальна вартість робіт, матеріалів та запчастин у даному випадку становить 54749,91 грн.

Вартість відновлювального ремонту без ПДВ та з урахуванням фізичного зносу складників (Свр) маловантажного фургону марки «ГАЗ», моделі «3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент настання ДТП 24.12.2019 складає: 20945,43 грн.

Ринкова вартість маловантажного фургону марки «ГАЗ», моделі «3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_1 до настання ДТП 24.12.2019 складала 83351,40 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту є нижчою за ринкову вартість аналогічного неушкодженого маловантажного фургону марки «ГАЗ», моделі «3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_1 , то досліджуваний КТЗ не є фізично знищеним та має економічну доцільність проведення відновлювального ремонту (т.2, а.с.50-62).

Економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) - принцип оцінки, який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) є доцільним лише за умови, що вартість відновлювального ремонту КТЗ (складника) підвищує його ринкову вартість, проте не перевищує її; відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (такі визначення наведено у п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зважаючи на те, що пошкоджений транспортний засіб ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , було здано на металобрухт, при цьому за висновком експерта ЖВ КНДІСЕ від 06.08.2024 №492/22-25 досліджуваний КТЗ не є фізично знищеним та має економічну доцільність проведення відновлювального ремонту, вартість якого без ПДВ та з урахуванням фізичного зносу складає 20945,43 грн, суд дійшов висновку, що у відповідача у зв`язку із настанням 24.12.2019 страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу завдану шкоду у розмірі 18945,43 грн (з вирахуванням франшизи, яка згідно п.5 полісу №АО/11554100 складає 2000,00 грн). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 50483,17 грн страхового відшкодування, на переконання суду, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача сплачених згідно з платіжним дорученням №161 від 21.01.2020 коштів за проведення автотоварознавчої експертизи на суму 2000,00 грн (т.1, а.с.30, 31) суд відзначає таке.

Стаття 34 Закону №1961-IV наділяє страховика обов`язком відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише у випадку його нез`явлення/ненаправлення свого представника (працівника або експерта) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Окрім того, саме нез`явлення представника страховика у визначений строк надає потерпілому право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Проте, як встановлено судом вище та підтверджено матеріалами справи, відповідач отримав повідомлення про ДТП 03.01.2020, а відтак, згідно з п.34.2 ст.34 Закону №1961-IV, зобов`язаний був направити свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків до 17.01.2020 включно. Як підтверджує сам позивач, страховик направив для огляду транспортного засобу аварійного комісара 15.01.2020, тобто в межах визначеного цим Законом строку. Попри те позивач скористався правом самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність у відповідача обов`язку з відшкодування позивачу витрат на проведення автотоварознавчої експертизи судовим експертом Кудинським В.С. у розмірі 2000,00 грн, а тому у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Відповідно до ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача 18945,43 грн страхового відшкодування, у задоволенні решти позову відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

З огляду на приписи ст.129 ГПК України, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з проведенням експертизи ЖВ КНДІСЕ, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 557,45 грн судового збору та 1267,55 грн витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" (вул. Бастіонна, буд. 5/13, м. Київ, 01014, ідентифікаційний код 31113488) на користь Приватного підприємства "ФАБРИКА ВІКОН ТА ДВЕРЕЙ "ОКЕАН" (вул. Черняховського, буд. 92, м. Житомир, Житомирська обл., 10005, ідентифікаційний код 34308558) 18945,43 грн страхового відшкодування, 1267,55 грн витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи та 557,45 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.11.24

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2- позивачу (до ел.каб.);

3 - відповідачу (рек.) за двома адресами: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, б. 5/13, );

03057, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 41-А) + на ел.пошту: office@ubi.uа.