ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.11.2024р. Справа № 904/4597/24

За позовом: Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро (позивач)

До: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Дніпро (відповідач-1) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , м. Дніпро (відповідач-2)

Про: усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (позивач) звернувся до ФОП ОСОБА_1 (відповідач-1) та ФОП ОСОБА_2 (відповідач-2) з позовом про:

- зобов`язання ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 усунути перешкоди Дніпровській міській раді у праві користування та розпорядження земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17,5кв.м, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: торгівельного павільйону літ. В, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 15,1кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасування державної реєстрації права власності на 1/3 нерухомого майна торгівельного павільйону літ. В, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 15,1кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), за ФОП ОСОБА_2 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною, індексний номер 41227819 від 22.05.18р. (номер відомостей про речове право 26269025), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101;

- скасування державної реєстрації права власності на 2/3 нерухомого майна торгівельного павільйону літ. В, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 15,1кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), за ФОП ОСОБА_1 , проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною, індексний номер 41220106 від 22.05.18р. (номер відомостей про речове право 26261989), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор послався на безпідставну державну реєстрації права приватної власності на нежитлову будівлю, розміщену на земельній ділянці комунальної форми власності, що самочинно забудована без погодження із власником земельної ділянки та без відповідних погоджувальних та дозвільних документів; порушення права власника земельної ділянки - територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під об`єктом самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 28.10.24р. відкрито провадження у справі №904/4597/24 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 21.11.24р. відмовлено в задоволенні клопотання керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

31.10.24р. через систему «Електронний суд» від ФОП ОСОБА_1 (відповідач-1) надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки справа не підсудні Господарському суду Дніпропетровської області, оскільки позовні вимоги прокурора стосується земельних правовідносин, а право власності на спірний об`єкт нерухомого майно зареєстровано на фізичних осіб, а не на ФОП, у зв`язку з чим наявність у відповідачів статусу фізичної особи-підприємця не дає підстав прокурору звертатися до господарського суду Дніпропетровської області.

Керівник Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра заперечував проти клопотання відповідача, зазначаючи, що торгівельний павільйон літ. В розташований на земельній ділянці, а саме АДРЕСА_1 використовується для здійснення підприємницької.

Зважаючи на суб`єктний склад учасників цієї справи та характер правовідносин у ній, які відносяться до господарської діяльності, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про закриття провадження по справі.

Згідно ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ст. ст. 5, 7, 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин (аналогічний висновок міститься у пункті 5.10 постанови Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 920/336/22).

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом. Тобто, відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення від 29.04.1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»). Юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, підпункти 5, 10, 14 пункту 1 цієї статті).

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи - підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах, проте у відносинах, спрямованих на здійснення саме господарської діяльності, не зважаючи на підписання договору як фізична особа, відповідачі однозначно виступають в якості суб`єктів господарювання, що тягне за собою визначення спору як господарського.

Зважаючи на суб`єктний склад учасників цієї справи та характер правовідносин у ній, які відносяться до господарської діяльності, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про закриття провадження по справі.

01.11.24р. через систему «Електронний суд» від ФОП ОСОБА_1 (відповідач-1) надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтоване твердженням про те, що керівником Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра подано до господарського суду Дніпропетровської області позови між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 226 ГПК України вказаний позов необхідно залишити без розгляду.

Керівник Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра заперечував проти клопотання відповідача, зазначаючи, що позовні вимоги у вказаних позовних заявах є різними та стосуються різних об`єктів нерухомого майна. Справа за №904/4606/24 перебуває у провадженні судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 та має позовні вимоги, які стосуються об`єкту нерухомого майна торгівельного павільйону літ-Г, що складається з торгівельної зали 1-1 14,3 кв.м., та торгівельної зали 1-2 5,4 кв.м., загальною площею 19,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101) та земельної ділянки, яка розташована під вказаним торгівельним павільйоном. Справа за № 904/4597/24 перебуває у провадженні судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 та має позовні вимоги, які стосуються об`єкту нерухомого майна торгівельного павільйону літ. В, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 15,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101) та земельної ділянки, яка розташована під вказаним торгівельним павільйоном. Справа за № 904/4596/24 перебуває у провадженні судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 та має позовні вимоги, які стосуються об`єкту нерухомого майна торгівельного павільйону літ. Д, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 21,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду, оскільки позовні вимоги по справі №904/4597/24 стосуються об`єкту нерухомого майна торгівельного павільйону літ. В, що складається з торгівельної зали 1-1 загальною площею 15,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101). В той же час, позовні вимоги по справі №904/4606/24 стосуються об`єкту нерухомого майна торгівельного павільйону літ-Г, що складається з торгівельної зали 1-1 14,3 кв.м., та торгівельної зали 1-2 5,4 кв.м., загальною площею 19,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101). Таким чином, вбачається, що предмет позову у вказаних справах є різними, а відтак, у даному випадку, застосування наслідків ст. 226 ГПК України є не обґрунтованим, а відповідно, залишення позову без розгляду таким, що суперечить чинному законодавству.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 20, 145, 226, 231, 234, 235, 254, 255, 256, 257 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 (відповідач-1) про закриття провадження по справі.

2. Відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 (відповідач-1) про залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Васильєв О.Ю.