ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/794/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович, за участю помічника судді Боднарчука В.В., який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання, розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Пентелейчука Івана Маріновича, Чернівецька обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю ДРОП ОЙЛ, Чернівецька обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне підприємство «ОІЛ СТАРТ», м. Київ

про витребування майна з чужого незаконного володіння

представники сторін:

від позивача Спасібухов Н.І., ордер серія АІ № 1633497 від 13.06.2024, Гінінгер А.З. ордер серія СЕ № 1098630 від 18.11.2024.

від відповідача Тарновецький В.І., ордер серія СЕ №1046869 від 15.05.2024

від третьої особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Пентелейчук Іван Марінович звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ДРОП ОЙЛ» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.01.2023 року позивач уклав з ПП «ОІЛ СТАРТ» (продавець) договір купівлі-продажу №01/04.01.23 згідно якого позивач зобов`язався придбати у продавця сталеві резервуари об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 штук за ціною 2 850 000 грн.

Позивач вказує, що у відповідності до умов договору купівлі-продажу, 50% вартості резервуарів у розмірі 1 425 000 грн. позивач був зобов`язаний оплатити у строк до 28.02.2023 року, після чого згідно п.2.6 Договору він набував право власності на резервуари.

При цьому, позивач зазначає, що він до 28.02.2023 року у повному обсязі виконав умови договору щодо сплати 50% вартості сталевих резервуарів. 06 березня 2023 року продавець передав позивачу згідно акту приймання-передачі оригінали технічних паспортів на резервуари у кількості 19 штук, а 07 березня 2023 року представник продавця по телефону повідомив, що резервуари можна буде забрати 14 березня 2023 року за адресою: 60400, Чернівецька обл., Глибоцький район, смт Глибока, вул. Першотравнева, 47-Г.

За твердженням позивача, 14 березня 2023 року він прибув за вказаною продавцем адресою та у супроводі представника продавця почав здійснювати завантаження резервуарів, однак здійснити це не вдалося, оскільки з`явилися невідомі люди, які перешкоджали завантаженню та вивозу резервуарів, посилаючись на те, що позивач не має права знаходитися на території де знаходилися резервуари та здійснювати вивезення будь-якого майна.

При цьому. позивач зазначає, що один з невідомих чоловіків, які блокували завантаження резервуарів, представився власником ПП «ДРОП ОЙЛ» і повідомив, що земельна ділянка де знаходяться резервуари належать його товариству, а самі резервуари є власністю ТОВ «ДРОП ОЙЛ», після чого власник ТОВ «ДРОП ОЙЛ» викликав поліцію, працівники якої прибувши на місце події повідомили, що в даному випадку мають місце цивільно правові відносини, які повинні вирішуватися в суді.

Позивач вважає, що відповідач без належної на те правової підстави утримує на своїй території резервуари, які за запевненням продавця тимчасово розміщені на території відповідача на підставі усної домовленості, і ніколи нібито не належали відповідачу.

Позивач просить витребувати з володіння відповідача на свою користь сталеві резервуари ємністю 100 м.куб у кількості 19 шт.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 справу №926/794/24 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Ухвалою від 20.03.2024 позовну заяву фізичної особи-підприємця Пентелейчука І.М. залишено без руху, встановлено позивачу строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення названих в ній недоліків шляхом надання до Господарського суду Чернівецької області доказів сплати судового збору в розмірі 40 066,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та доказів реєстрації електронного кабінету адвоката Єфремової Жанни Анатоліївни в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Ухвалою від 05.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне підприємство «ОІЛ СТАРТ», підготовче засідання призначено на 02.05.2024.

25.04.2024 до суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає, що між ОСОБА_1 та ПП «ОІЛ СТАРТ» було укладено договір купівлі-продажу від 04.01.2023 року відповідно до якого ПП «ОІЛ СТАРТ» продало Пентелейчуку І.М. 19 сталевих резервуарів об`ємом 100 м.куб. за ціною 2 850 000 грн. В договорі купівлі-продажу було передбачено умову сплати авансу в розмірі 50% вартості резервуарів до 28 лютого 2023 року, після чого у покупця виникало право власності на майно. Вважає, що відповідач неправомірно утримує на своїй території резервуари, а тому просить позов задовольнити.

02.05.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 02.05.2024 задоволено клопотання представника відповідача від 02.05.2024 про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 22.05.2024, відкладено підготовче судове засідання на 22.05.2024.

21.05.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення виїзної товарознавчої судової експертизи, заява про забезпечення доказів та заява про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

Клопотання позивача про забезпечення доказів обґрунтоване тим, що наразі сталеві резервуари перебувають на території підприємства відповідача, і позивач має обґрунтовані підстави припускати, що сталеві резервуари можуть бути знищені, вивезені, пошкоджені чи спотворені з метою унеможливлення їх ідентифікації, оскільки позивача до сталевих резервуарів не допускають, а відповідач, який не бажає їх віддавати, зацікавлений в тому, щоб унеможливити витребування сталевих резервуарів судом. Як наслідок, за твердженням позивача існує об`єктивний ризик переміщення, знищення чи пошкодження сталевих резервуарів відповідачем, їх огляд за місцезнаходженням буде ефективною мірою попередження подібних дій, а тому, позивач просив застосувати забезпечення доказів у вигляді огляду сталевих резервуарів об`ємом 100 метрів кубічних у кількості 19 штук, які наразі перебувають у фактичному володінні ТОВ «ДРОП ОЙЛ» за їх місцезнаходженням відповідача, а в подальшому позивач просить призначити товарознавчу експертизу з метою ідентифікації сталевих резервуарів та встановлення їх відповідності технічним паспортам на сталеві резервуари та специфікації до договору купівлі-продажу.

22.05.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві відповідач позов не визнає, та зазначає, що жодного майна позивача - ОСОБА_1 на території місцезнаходження ТОВ «ДРОП ОЙЛ» немає. За твердженням відповідача, ТОВ «ДРОП ОЙЛ» придбало дані резервуари в третьої особи ПП «Оіл Старт» згідно договору купівлі-продажу від 07.02.2023 року.

За твердженням відповідача, позивач - ОСОБА_1 є рідним братом засновника третьої особи - ПП «Оіл Старт» - Пентелейчук Дорела Маріновича, обидва проживають в селі Волока та мають зареєстровані підприємства за однією і тією ж адресою. Дані особи з метою незаконного заволодіння майном ТОВ «ДРОП ОЙЛ» видумали схему привласнення майна ТОВ «ДРОП ОЙЛ після того як третя особа ПП «Оіл Старт» реалізував ТОВ «ДРОП ОЙЛ» сталеві резервуари згідно договору купівлі-продажу від 07.02.2023 року.

Відповідач посилається на те, що 07.02.2023 року між ПП «Оіл Старт» та ТОВ «ДРОП ОЙЛ» було укладено договір купівлі-продажу згідно якого відповідач придбав у третьої особи металеві бочки об`ємом 100м.куб. у кількості 19 шт. загальною вартістю 190 000 грн. з ПДВ, які на той час вже знаходилися на території ТОВ «ДРОП ОЙЛ» в смт. Глибока, по вул. Першотравнева, 47Г, та фактично були передані у розпорядження покупця ще до підписання договору купівлі-продажу.

За твердженням відповідача, 07 лютого 2023 року ПП «Оіл Старт» виставило товариству «ДРОП ОЙЛ» рахунок на оплату № 141 на загальну суму 190 000 грн. з ПДВ, який відповідач у повному обсязі оплатив вартість резервуарів згідно платіжного доручення №204 від 09.02.2023 року, перерахувавши на розрахунковий рахунок ПП «Оіл Старт» 190 000 грн.

Разом з тим, 17.02.2023 року від ПП «Оіл Старт» отримано лист від 14.02.2023 року за №14-02/1 про односторонню відмову від договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що покупець нібито фізично не забрав Товар у продавця.

Зі своєї сторони, відповідач 21.02.2023 року надіслав на адресу ПП «Оіл Старт» лист відповідь в якому вказав, що з надісланого ПП «Оіл Старт» повідомлення є незрозумілим яким чином ТОВ «ДРОП ОЙЛ» не забрав Товар (металеві бочки у кількості 19 шт.), якщо такий товар вже декілька місяців знаходився на території підприємства Покупця, і сторонам залишалося тільки підписати Акт приймання-передачі Товару, а тому у листі просив підписати Акти приймання-передачі товару від 10.02.2023 року та один екземпляр акту разом з податковою накладною та паспортами на бочки надіслати на адресу ТОВ «ДРОП ОЙЛ».

22.02.2023 року відповідачу на підставі банківської виписки стало відомо про те, що ПП «Оіл Старт» повернув на рахунок ТОВ «ДРОП ОЙЛ» кошти у розмірі 190 000 грн. вказавши причину повернення «Повернення коштів згідно листа від 15.02.2023 року».

Разом з тим, відповідач стверджує, що він не звертався до ПП «Оіл Старт» з листом про повернення коштів від 15.02.2023 року, а тому 22.02.2023 року згідно платіжної інструкції №210 відповідач повернув на рахунок ПП «Оіл Старт» кошти у розмірі 190 000 грн. як помилково перераховані, після чого від ПП «Оіл Старт» знову надійшов лист від 24.02.2023 року в якому останній вказав, що між ПП «Оіл Старт» та ТОВ «ДРОП ОЙЛ» відсутні договірні відносини, а тому кошти будуть знову повернуті відповідачу.

У відповідь на вказаний лист, 01.03.2023 року ТОВ «ДРОП ОЙЛ» надіслав на адресу ПП «Оіл Старт» лист в якому зазначив, що положенням чинного законодавства не передбачено права продавця в односторонньому порядку відмовлятися від договору купівлі-продажу якщо покупець своєчасно виконав свої зобов`язання по оплаті за товар.

14.03.2023 року на територію ТОВ «ДРОП ОЙЛ» прибули невідомі особи та намагалися вивезти з території підприємства резервуари для пального, внаслідок чого була викликана поліція. Під час прибуття працівників поліції, один з невідомих осіб заявив, що вони мають забрати резервуари для пального, так як такі резервуари нібито були придбані ОСОБА_1 у ОСОБА_2 , який є власником ПП «Оіл Старт».

Відповідач зазначив, що металеві бочки (резервуари) об`ємом 100 м.куб. не є індивідуально визначеним майном, яке може бути витребуване в судовому порядку, оскільки на них немає жодних індивідуальних ознак, які б давали можливість ідентифікувати їх з поміж інших аналогічних бочок.

Відповідач також вказує, що згідно представлених позивачем документів право власності позивача на бочки придбані ним згідно договору купівлі-продажу від 04.01.2023 року виникло у позивача тільки після сплати позивачем 50% вартості товару, що за твердженням позивача та третьої особи відбулося 28 лютого 2023 року.

При цьому, у ТОВ «ДРОП ОЙЛ» право власності на бочки виникло після оплати за товар в повному обсязі 09 лютого 2023 року, тобто раніше ніж у позивача.

22.05.2024 від відповідача надійшла заява про попередній (орієнтовний) розмір витрат на правову допомогу.

22.05.2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів від 21.05.2024, оскільки позивачем у заяві про забезпечення доказів від 21.05.2024 не вказано індивідуальних ознак, що вирізняють 19 сталевих резервуарів від інших, та які б дозволяли суду під час огляду ідентифікувати їх з-поміж інших резервуарів, що знаходяться на території нафтобази.

13.06.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з якої вбачається, що 13.06.2024 року відбулася заміна представника позивача адвоката з адвокатського об`єднання «ПРІОРІТАС» на адвоката Спасібухов Н.І., який здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Ухвалою від 13.06.2024 задоволено заяву представника позивача від 13.06.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

19.06.2024 до суду від третьої особи надійшла заява про відкладення розгляду справи та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 19.06.2024 відкладено підготовче судове засідання на 15.07.2024, задоволено заяву представника третьої особи від 19.06.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання, призначене на 15.07.2024 о 10:00 год не відбулось у зв`язку з знеструмленням електромережі Господарського суду Чернівецької області, що підтверджується Актом щодо знеструмлення електромережі суду.

Ухвалою від 15.07.2024 призначено підготовче судове засідання на 03.09.2024.

Ухвалою суду від 03.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення виїзної товарознавчої судової експертизи від 21.05.2024, з тих підстав, що позивачем у клопотанні про призначення експертизи не вказано індивідуальних ознак, що вирізняють 19 сталевих резервуарів, які є предметом спору та мали б бути об`єктом експертизи від інших, та які б дозволяли експерту під час здійснення дослідження ідентифікувати їх з-поміж інших резервуарів, що знаходяться на території нафтобази. Суд також зазначив, що вказані в техпаспортах номери сталевих резервуарів на схемі не є їхніми індивідуальними ознаками в розумінні ст. 184 ЦКУ, якими вони наділені та які вирізняють їх з-поміж інших резервуарів, а лише вказують порядковий номер розташування резервуарів на схемі. В матеріалах справи також відсутня схема розташування сталевих резервуарів на нафтобазі відповідно до порядкових номерів, зазначених в технічних паспортах.

Ухвалою від 09.09.2024 відкладено підготовче судове засідання на 24.09.2024 року,

23.09.2024 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

Ухвалою від 24.09.2024 задоволено заяву позивача про зміну предмету позову від 23.09.2024, ухвалено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням наступного предмету позову (вимоги позивача): усунути перешкоди в користуванні майном, які чинить ФОП Пентелейчуку Івану Маріновичу ТОВ «ДРОП ОЙЛ» шляхом зобов`язання ТОВ «ДРОП ОЙЛ» забезпечити ФОП Пентелейчуку Івану Маріновичу або його уповноваженому представнику можливість доступу до нафтобази за адресою: 60400, Чернівецька обл., Глибоцький р-н., смт. Глибока, вул. Першотравнева, 47-Г та вивезення (з використанням відповідної техніки та транспорту) з її території сталевих резервуарів ємністю 100 метрів кубічних у кількості 19 штук, які належать ФОП Пентелейчуку Івану Маріновичу на підставі Договору купівлі-продажу № 01/04.01-23 від 04 січня 2023 р., закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 15.10.2024.

Ухвалами суду від 15.10.2024, 24.10.2024, 07.11.2024, 12.11.2024, 18.11.2024 розгляд справи по суті відкладався для надання можливості сторонам подати оригінали документів доданих до позову та відзиву на позов, судове засідання призначено на 22.11.2024.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.

10.01.2023 року позивач - Пентелейчук І.М. уклав з ПП «ОІЛ СТАРТ» (продавець) договір купівлі-продажу №01/04.01-23 згідно якого позивач зобов`язався придбати у продавця сталеві резервуари об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 штук за ціною 2 850 000 грн.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору купівлі-продажу, 50% вартості резервуарів у розмірі 1 425 000 грн. покупець зобов`язався оплатити у строк до 28.02.2023 р.

Пунктом 2.6 Договору купівлі-продажу передбачено, що право власності на резервуари переходить до Позивача з моменту здійснення позивачем оплати 50% вартості резервуарів в порядку, передбаченому п. 3.2.1 цього Договору.

Згідно представлених позивачем квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що позивач з 05.01.2023 р. по 27.02.2023 р. 38 разів кожного дня вносив в касу ПП «ОІЛ Старт» кошти по 10 000 грн. на загальну суму 380 000 грн., а решту суми передоплати у розмірі 1 045 000 грн. позивач вніс у касу продавця 28.02.2023 року.

14 березня 2023 року згідно акту приймання-передачі ПП «ОІЛ СТАРТ» передав ОСОБА_1 сталеві резервуари у кількості 19 штук, які знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з матеріалів справи вбачається, що 07.02.2023 року між ПП «ОІЛ СТАРТ» як продавцем та ТОВ «ДРОП ОЙЛ» як покупцем (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу металевих бочок об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 шт.

Згідно умов даного договору, продавець зобов`язався передати у власність покупця металеві бочки об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 шт. загальною вартістю 190 000 грн. з ПДВ протягом 5-ти днів після підписання цього договору, а Покупець зобов`язався оплатити товар протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання договору.

07 лютого 2023 року ПП «ОІЛ СТАРТ» для здійснення покупцем оплати за товар виставив товариству «ДРОП ОЙЛ» рахунок №141 на загальну суму 190 000 грн. з ПДВ.

09.02.2023 року ТОВ «ДРОП ОЙЛ» згідно платіжного доручення №204 від 09.02.2023 року сплатило на розрахунковий рахунок ПП «ОІЛ СТАРТ» 190 000 грн.

14.02.2023 року ПП «ОІЛ СТАРТ» надіслав на адресу ТОВ «ДРОП ОЙЛ» лист за №14-02/1 про односторонню відмову від договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що покупець не забрав товар.

21.02.2023 року ТОВ «ДРОП ОЙЛ» надіслав на адресу ПП «ОІЛ СТАРТ» відповідь, а також письмове підтвердження про оплату за товар (платіжне доручення №204 від 09.02.2023 року) та два примірника Акту приймання-передачі товару від 10.02.2023 року, які просив підписати, один екземпляр акту разом з податковою накладною та паспортами на бочки надіслати на адресу ТОВ «ДРОП ОЙЛ».

Згідно банківської виписки АТ «УкрСиббанк» вбачається, що ПП «ОІЛ СТАРТ» 15.02.2023 року повернув на рахунок ТОВ «ДРОП ОЙЛ» кошти у розмірі 190 000 грн. із зазначенням причини повернення «Повернення коштів згідно листа від 15.02.2023 року».

Лист - прохання від 15.02.2023 року щодо повернення коштів позивачем до суду не надано.

22.02.2023 року згідно платіжної інструкції №210 ТОВ «ДРОП ОЙЛ» повернув на рахунок ПП «ОІЛ СТАРТ» кошти у розмірі 190 000 грн., із зазначенням платежу «повернення помилково перерахованих коштів від 15.02.2023 року».

23.02.2023 року ТОВ «ДРОП ОЙЛ» надіслав ПП «ОІЛ СТАРТ» листа в якому зазначено, що ТОВ «ДРОП ОЙЛ» не звертався до ПП «Оіл Старт» з проханням про повернення коштів.

24.02.2023 року ПП «ОІЛ СТАРТ» на адресу ТОВ «ДРОП ОЙЛ» надіслав листа в якому зазначено, що між ПП «ОІЛ СТАРТ» та ТОВ «ДРОП ОЙЛ» відсутні договірні відносини, які б передбачали сплату коштів на рахунок ПП «ОІЛ СТАРТ», і що кошти в сумі 190 000 грн. будуть повернуті ТОВ «ДРОП ОЙЛ» протягом 3-х днів.

Доказів повернення коштів з рахунку ПП «ОІЛ СТАРТ» на рахунок ТОВ «ДРОП ОЙЛ» сторонами та третьою особою суду не надано.

01.03.2023 року ТОВ «ДРОП ОЙЛ» надіслав на адресу ПП «ОІЛ СТАРТ» відповідь на лист від 24.02.2024, в якому зазначив, що законодавством не передбачено право продавця в односторонньому порядку відмовлятися від договору купівлі-продажу згідно якого покупець своєчасно та у відповідності до умов договору виконав свої зобов`язання по оплаті за товар, у зв`язку із чим ТОВ «ДРОП ОЙЛ» просив ПП «ОІЛ СТАРТ» підписати Акти прийому-передачі товару та один екземпляр акту разом з податковою накладною надіслати на адресу ТОВ «ДРОП ОЙЛ».

Крім того, згідно листа ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області Відділення поліції №5 від 21.03.2023 року та листа ГУ НП в Чернівецькій області від 29.09.2023 року вбачається, що 14.03.2023 року на території ТОВ «ДРОП ОЙЛ» по вул. Першотравневій в смт. Глибока мала місце конфліктна ситуація відносно того, що позивач намагався вивезти з належної відповідачу території сталеві резервуари.

Інших листів щодо учасників спору матеріали справи не містять.

Судом на підставі матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що на території ТОВ «ДРОП ОЙЛ» в смт. Глибока по вул. Першотравнева, 47-Г знаходяться металеві бочки (резервуари) об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 штук, які позивач вважає своїм майном, а відповідач своїм.

Згідно частини 1 статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Згідно частини 2 статті 184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Металеві бочки (резервуари) об`ємом 100 м.куб. у кількості 19 штук, які є предметом спору не є індивідуально визначеним майном, оскільки на них немає жодних індивідуальних ознак, які б давали можливість ідентифікувати їх з поміж інших аналогічних бочок. Спірне майно визначено родовими ознаками, а тому є замінним.

Позивач в своїх позовних вимогах просить усунути перешкоди в користуванні майном, які чинить позивачу відповідач шляхом зобов`язання останнього забезпечити ФОП Пентелейчуку І.М. або його уповноваженому представнику можливість доступу до нафтобази за адресою: 60400, Чернівецька обл., Глибоцький р-н., смт. Глибока, вул. Першотравнева, 47-Г та вивезення з її території сталевих резервуарів ємністю 100 метрів кубічних у кількості 19 штук, які належать ФОП Пентелейчуку Івану Маріновичу на підставі Договору купівлі-продажу № 01/04.01-23 від 04 січня 2023 р.

Проте, позивачем не вказано індивідуальних ознак, що вирізняють 19 сталевих резервуарів, які є предметом спору та які б дозволяли ідентифікувати їх з-поміж інших резервуарів, що знаходяться на території нафтобази.

Суд також зазначає, що вказані в техпаспортах номери сталевих резервуарів на схемі не є їхніми індивідуальними ознаками в розумінні ст. 184 ЦКУ, якими вони наділені та які вирізняють їх з-поміж інших резервуарів, а лише вказують порядковий номер розташування резервуарів на схемі.

В матеріалах справи відсутня схема розташування сталевих резервуарів на нафтобазі відповідно до порядкових номерів, зазначених в технічних паспортах.

За таких обставин, в задоволені позову слід відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 73-75, 77, 79, 86, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2024 року.

Суддя С.О.Миронюк