ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Справа № 917/1574/24

за позовною заявою Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» (адреса 37412, Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Мар`янівка, вул. Миру, 14, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса адреса 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б, 5)

про стягнення 2563970.69 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін: згідно протоколу

Приватне підприємство «Мар`янівське-2014» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» про стягнення 2563970.69 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р.

Ухвалою від 23.09.2024р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 15.10.24, запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов; позивачу - подати суду відповідь на відзив в строк до 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

10.10.24 від представника позивача надійшла заява, у якій просить долучити до матеріалів справи відповідь № 4261770, якою підтверджується, що станом на 09.10.2024 р. Відповідач (ТОВ «АСВ Капітал») не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Ухвалою від 15.10.2024р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 29.10.2024р.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

Інші заяви чи клопотання сторони не подавали.

У підготовчому засіданні, 29.10.2024р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 29.10.2024р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 28.11.24.

Відповідач явку представників в судове засідання 28.11.24 не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Суд зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою реєстрації відповідача є: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б.

Судом враховано, що Відповідач (ТОВ «АСВ Капітал») не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

З метою дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи ухвали у справі скеровувались відповідачеві рекомендованими листами на адресу: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б (адреса, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення (за адресою відповідача: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б) з відмітками про отримання відповідачем ухвал по даній справі.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України ухвали вважаються врученими відповідачу належним чином, отже відповідач обізнаний про наявність справи № 917/1574/24, яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Відповідач своїми процесуальними правами відповідач не скористався, відзиву не подав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача пред`явлені вимоги підтримав у повному обсязі, надала усні пояснення по суті позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.11.24р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Приватним підприємством «Мар`янівське-2014» (Позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (Відповідачем) був укладений договір про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р.

За умовами цього договору, ТОВ «АСВ «Капітал» (Замовник) доручив, а ПП «Мар`янівське-2014» (Виконавець) прийняв на себе зобов`язання виконати сільськогосподарські роботи власною технікою на площах Замовника (п.п. 1.1, 1.5 договору).

Характер, обсяг, вартість, умови оплати сільськогосподарських робіт визначаються сторонами згідно заявок Замовника у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору (п.п. 1.4, 4.2 договору).

Приймання результатів послуг фіксується сторонами в актах надання послуг, підписання яких слугує підтвердженням відсутності претензій Замовника до Виконавця та належним чином виконаних робіт (п.п. 2.3, 2.4 договору).

Підставою для оплати за послуги Замовником є рахунок-фактура Виконавця (п. 4.6 договору).

Термін дії договору до 31.12.2024 р. (п. 7.1 договору).

Позивач вказує, що в межах вказаного договору сторонами були підписані наступні документи:

1) Специфікація № 1 від 24.05.2024 р. на суму 1 534 370,69 грн.

Акт надання послуг № 45 від 31.05.2024 р. до неї.

За умовами специфікації, оплата за надані послуги мала бути здійснена не пізніше 31.07.2024 р. Проте виставлений Позивачем рахунок № 32 від 31.05.2024 р. на суму 1 534 370,69 грн. на момент подання позову не оплачений Відповідачем.

2) Специфікація № 2 від 19.07.2024 р. на суму 924 000 грн.

Акт надання послуг № 82 від 31.07.2024 р. на суму 847 200 грн.

Акт надання послуг № 83 від 02.08.2024 р. на суму 182 400 грн.

У специфікації передбачено, що оплата наданих послуг мала бути проведена протягом 7 банківських днів від дати підписання акту надання послуг (у даному випадку до 09.08.2024 р. та 13.08.2024 р. відповідно).

За твердженням позивача,, виставлені рахунки Позивача № 69 від 31.07.2024 р. на суму 847 200 грн. та № 70 від 02.08.2024 р. на суму 182 400 грн. Відповідач не оплатив, на момент подання позову загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р. складає 2 563 970,69 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача 2563970.69 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р.

Судом досліджено всі докази наявні в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При прийнятті рішення зі спору суд враховує наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р., враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про послуги ст. 901 - 907 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено, що за Договором відповідно до умов, визначених Специфікаціями до договору, позивачем відповідачу надано Послуг на суму 2 563 970,69 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами Замовника та Виконавця Актом надання послуг № 45 від 31.05.2024 р. (до Специфікації № 1 від 24.05.2024 р. на суму 1 534 370,69 грн.) та Актом надання послуг № 82 від 31.07.2024 р. на суму 847 200 грн., Актом надання послуг № 83 від 02.08.2024 р. на суму 182 400 грн. (до Специфікації № 2 від 19.07.2024 р. на суму 924 000 грн.). Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами Специфікації № 1 від 24.05.2024 р. оплата за надані послуги мала бути здійснена не пізніше 31.07.2024 р. За умовами Специфікації № 2 від 19.07.2024 р. оплата наданих послуг мала бути проведена протягом 7 банківських днів від дати підписання акту надання послуг (себто, у даному випадку до 09.08.2024 р. та 13.08.2024 р. відповідно).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Докази оплати вартості наданих послуг у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2563970.69 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог частково, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 38459,56 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса адреса 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б, 5) на користь Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» (адреса 37412, Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Мар`янівка, вул. Миру, 14, ЄДРПОУ 38803.69 грн. заборгованості, витрати по сплаті судового збору в сумі 38459,56 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.11.2024

Суддя Киричук О.А.