ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" листопада 2024 р. Черкаси справа №925/1443/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» про стягнення 12 844 829,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» звернулося із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат», у якому просить суд стягнути із відповідача заборгованість за договором поставки №2/18.01.2024 від 18.01.2024 у розмірі 12 844 829,40 грн, яка складається з: 9 800 152,32 грн основної заборгованості, 120 493,70 грн 3% річних, 427 286,64 грн інфляційних витрат, 1046956,17 грн пені, 980 015,23 грн штрафу та 469 925,34 грн процентів за користування чужими коштами. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 192 672,44 грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, та які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» у межах суми стягнення 12 844 829,40 грн. Заява мотивована тим, що відповідач отримав у свою власність товар від позивача, але не оплатив отриманий товар у повному обсязі та водночас, є абсолютно необмеженим у можливості розпоряджатися своїми коштами та майном, що, на думку заявника, створює розбалансованість у матеріальних станах сторін та відповідно надає боржнику більше можливостей. Посилаючись на постановку Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 заявник вказує, що надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим необмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Враховуючи предмет спору, заявник вважає за доцільне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та рухоме/нерухоме майно відповідача.

26.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» до суду надійшов відзив на заяву про забезпечення позову, у якій відповідач зазначив, що заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухилення відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а доводи позивача зводяться виключно до припущень про таку можливість, які ґрунтуються на порушенні відповідачем строків оплати товару та наявності інших судових спорів, що саме по собі не може свідчити про ухилення відповідача від сплати коштів у випадку задоволення позову, враховуючи те, що як зазначив сам заявник відповідач не заперечує проти наявності суми основного боргу, що підтверджується актом звірки розрахунків, і відповідачем здійснюються дії з оплати вартості отриманого товару. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Зі змісту заяви про забезпечення позову випливає, що загальна сума отриманого відповідачем товару становить 35 105 188,46 грн, з яких несплаченою є сума у розмірі 9 800 152,32 грн, тобто відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов`язань, частково сплативши вартість отриманого товару та підтверджуючи наявність свого обов`язку зі сплати залишку заборгованості, підписавши акт взаємних розрахунків.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №2/18.01.2024 від 18.01.2024 у розмірі 12844829,40 грн, яка складається з: 9 800 152,32 грн основної заборгованості, 120493,70 грн 3% річних, 427 286,64 грн інфляційних витрат, 1 046 956,17 грн пені, 980 015,23 грн штрафу та 469 925,34 грн процентів за користування чужими коштами.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є припущення заявника, що існує ризик ухилення відповідача від сплати заборгованості у випадку прийняття рішення судом на користь позивача.

Водночас, мотивуючи необхідність застосування заходу забезпечення виконання рішення суду заявником не подано будь-яких доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується неможливість у подальшому виконати рішення суду, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» ґрунтується лише на припущеннях щодо настання можливої події. Водночас, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання взятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування - не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на грошові кошти у межах суми позовних вимог, а також накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача. При цьому позивачем не вказано на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт, обмежившись лише зазначенням у межах якої суми він просить забезпечити позов. На переконання суду, обраний заявником вид забезпечення позову арешту грошових коштів на усіх рахунках відповідача а також арешт усього рухомого та нерухомого майна призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, і навіть до суттєвого погіршення фінансового стану та платоспроможності останнього.

Заявником не надано суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, реалізацію майна. Заявник у заяві про забезпечення виконання рішення не довів належними доказами, що невжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача та майно відповідача в межах ціни позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заявником також не надало належних доказів вчинення відповідачем дій, які б свідчили про те, що грошові кошти, належні відповідачу на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути чи зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Оскільки, забезпечення позову застосовується судом у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, то наведена заявником підстава щодо арешту коштів та усього рухомого та нерухомого майна відповідач не відповідає меті та підставам заходів для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Лише покликання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням та не підтверджене доказами

Отже, оцінивши доводи заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» до задоволення не підлягає, оскільки вона є безпідставною, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат Тернопільський» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко