ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024м. ХарківСправа № 922/2509/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ", м. Харків
про стягнення 593386,23 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Зучек Є.Н., дов. № 6 від 10.04.2024 року

відповідача - Назаров О.М., директор

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ", м. Харків, в якій просить стягнути з відповідача 527694,63 грн орендної плати, 65691,60 грн пені за договором оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року та розірвати договір оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ". Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 22 серпня 2024 року о 13 годин.

06 серпня 2024 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" подано відзив (вхідний № 19732) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

14 серпня 2024 року через канцелярію суду, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області подано відповідь (вхідний № 20490) на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

19 серпня 2024 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" подано заперечення (вхідний № 20744) на відповідь на відзив, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 серпня 2024 року клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження задоволено; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 23 жовтня 2024 року та підготовче засідання відкладено на 30 вересня 2024 року о 13 годин.

25 вересня 2024 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" подано клопотання (вхідний № 24152) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи надані документи.

27 вересня 2024 року через канцелярію суду, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області подано клопотання (вхідний № 24319) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи надані документи.

Протокольною ухвалою суду від 30 вересня 2024 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 жовтня 2024 року о 13:40 годин.

Протокольною ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 04 листопада 2024 року о 14:20 годин.

Протокольною ухвалою суду від 04 листопада 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 11 листопада 2024 року о 14 годин.

Протокольною ухвалою суду від 11 листопада 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 14 листопада 2024 року о 13:30 годин.

Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (регіональне відділення Фонду державного майна України) діє в межах повноважень, які визначені "Положенням про Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України № 711 від 18 квітня 2023 року.

Згідно пункту 3 "Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України № 711 від 18 квітня 2023 року, завданнями регіонального відділення Фонду державного майна України є реалізація повноважень Фонду державного майна України, зокрема державної політики у сфері оренди.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про Фонд державного майна України", повноваженнями Фонду державного майна України в сфері оренди державного майна є здійснення контролю за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна.

Підпунктом "в" пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" встановлено, що Фонд державного майна України здійснює контроль за використанням майна, переданого в оренду, виконанням договорів оренди державного майна.

Згідно пункту 4.4. "Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України № 711 від 18 квітня 2023 року, регіональне відділення Фонду державного майна України здійснює повноваження орендодавця державного майна.

Відповідно до пункту 4.5. "Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України № 711 від 18 квітня 2023 року, серед основних завдань регіонального відділення Фонду державного майна України є здійснення контролю у сфері передачі державного майна в оренду.

Згідно пункту 5.3. "Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України № 711 від 18 квітня 2023 року, регіональне відділення Фонду державного майна України: здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна по договорах оренди (абзац 3 пункту 5.3.),здійснюєконтроль за використанням орендованого нерухомого майна (абзац 6 пункту 5.3.)

30 березня 2000 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (позивачем, орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" (відповідачем, орендарем) було укладено договір оренди № 434-ЦМК, відповідно до умов пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс - державний заклад "Станція юних техніків Південної залізниці", розташований за адресою: м. Харків, вул. Залізнична, 24-А, склад і вартість якого визначено відповідно до Акту оцінки та передаточного балансу вказаного закладу, складеного станом на 01 жовтня 1999 року, становить 371277,00 грн.

30 березня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, якою строк дії договору оренди № 434-ЦМК було продовжено на 2 роки 11 місяців, тобто з 30 березня 2010 року до 28 лютого 2013 року.

09 квітня 2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 6 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, якою договір оренди № 434-ЦМК було продовжено на 2 роки 11 місяців, тобто до 28 січня 2016 року.

03 липня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 8 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, якою договір оренди № 434-ЦМК було продовжено на 2 роки 11 місяців, тобто до 28 грудня 2018 року.

03 жовтня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 9 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року.

03 листопада 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 7 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року.

29 січня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 10 до договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, якою було продовжено на 3 роки, тобто до 28 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 3.1. договору оренди № 434-ЦМК (в редакції додаткової угоди № 7 від 03 листопада 2017 року), орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу" (Методика), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць перерахунку - березень 2016 року - 29524,00 грн (з урахуванням індексу інфляції за березень 2016 року).

Згідно пункту 3.6. договору оренди № 434-ЦМК (в редакції додаткової угоди № 9 від 03 жовтня 2017 року), орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами, - у розмірі 100 %.

Таким чином, як свідчать матеріали справи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" виникло зобов`язання по сплаті орендної плати за договором оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в України" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 5 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін дії якого продовжено.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 року, за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розмішене на території Харківської області (підпункт 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану").

Звільнення від орендної плати відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" здійснюється без окремого рішення орендодавця (підпункт 5 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану").

Підпунктом 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" визначено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, зокрема, орендарям на територіях визначених у підпункті 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", орендна плата після 30 вересня 2022 року нараховується у розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Таким чином, позивачем, згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" було звільнено за період з 24 лютого 2022 року по 30 вересня 2022 року від сплати орендної плати.

Також, відповідно до абзацу 4 підпункту 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" за договором оренди № 434-ЦМК з 01 жовтня 2022 року орендна плата мала нараховуватися у розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації), що відображено в акті звірянні взаєморозрахунків орендної плати за вищезазначеним договором оренди.

Проте, як зазначає позивач, на момент виникнення спірних правовідносин, вказані зобов`язання по сплаті орендної плати всупереч частині 4 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати перед Державним бюджетом України, за період з жовтня 2022 року по 15 квітня 2024 року у розмірі 527694,63 грн.

Згідно пункту 3.5. договору оренди № 434-ЦМК (в редакції додаткової угоди № 5 від 09 квітня 2014 року) орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до Державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з фактичною наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати (в частині платежів до Державного бюджету), Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області в порядку пункту 3.5. договору оренди № 434-ЦМК (в редакції додаткової угоди № 5 від 09 квітня 2014 року), було враховано пеню за період з 15 жовтня 2023 року по 15 квітня 2024 року включно у розмірі 65691,60 грн.

Листом від 18 квітня 2024 року № 17-03-01-01391 позивач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" про наявну заборгованість з орендної плати та пені і запропонував її сплатити.

До цього листа було додано акт звіряння взаєморозрахунків за договором оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року станом на 15 квітня 2024 року в 2 примірниках.

Станом на момент подання позову, вищезазначена заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" перед Державним бюджетом залишається несплаченою.

Таким чином, станом на дату подання цього позову заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" перед позивачем по пені за період з 15 жовтня 2023 року по 06 грудня 2023 року по договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року складає 65691,60 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В матеріалах справи міститься сертифікат № 6300-22-1311 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), згідно якого період дії форс - мажорних обставин (обставини непереборної сили) починається з 24 лютого 2022 року та закінчується 09 листопада 2022 року.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тому за кожен окремий період нарахування, за який позивач просить стягнути пеню (тобто за кожен повний чи неповний місяць), вона може бути нарахована не на усю суму заборгованості, а тільки на суму боргу за останні шість місяців.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 491703,37 грн орендної плати та 27106,38 грн пені за договором оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року.

Щодо позовних вимог в частині розірвання договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК для розірвання договору найму, з настанням правових наслідків, передбачених ЦК.

При цьому слід враховувати приписи частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути також розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Конституційний Суд України виходить з того, що співвідношення між нормами Кодексу і законів, які регулюють особливості найму (оренди) окремих видів майна, полягає в тому, що норми цих законів тією чи іншою мірою встановлюють правовий механізм реалізації відповідної норми Кодексу або передбачають додаткові умови її реалізації, або виключають застосування норм Кодексу, якщо це прямо передбачено ними чи випливає з їхнього змісту (абзац четвертий мотивувальної частини рішення від 10 грудня 2009 року у справі N 1-46/2009).

Як указав Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 917/28/19 істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата її повністю, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не в повному обсязі сплачував орендні платежі, що дає суду правові підстави стверджувати, що відповідачем істотно порушені умови укладеного договору, оскільки несплата орендної плати у порядку та розмірах, визначених договором, істотно порушує права позивача та наносить шкоду його майновим інтересам.

Відповідно до пункту 10.4 договору оренди № 434-ЦМК договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін, у випадку порушення стороною умов договору.

Згідно пункту 5.2. договору орендар зобов`язався своєчасно і у повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату.

Враховуючи положення наведених норм законодавства та пунктів 5.2., 10.4. договору, а також висновки суду, щодо несистематичної сплати орендної плати (понад трьох місяців), суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 10810,15 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди № 434-ЦМК від 30 березня 2000 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 44223324) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" (61040, м. Харків, вул. Залізнична, 24-А, ідентифікаційний код 30428038).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" (61040, м. Харків, вул. Залізнична, 24-А, ідентифікаційний код 30428038) на користь Державного бюджету (отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/22080100, код ЄДРПОУ отримувача: 37874947, рахунок UA0020649, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), призначення платежу: перерахування орендної плати та пені по договору від 30 березня 2000 року № 434-ЦМК) 491703,37 грн орендної плати та 27106,38 грн пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "ДОЗВІЛЛЯ" (61040, м. Харків, вул. Залізнична, 24-А, ідентифікаційний код 30428038) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 44223324, розрахунковий рахунок UA0156774, МФО 820172, ДКС України) 10810,15 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "25" листопада 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець