УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 927/335/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство "Азалія"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

(суддя - Фесюра М.В.)

від 25.06.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Андрієнко В.В., судді: Шапрана В.В., Буравльов С.І.)

від 23.10.2024

у справі № 927/335/24

за позовом Приватного підприємства "Мар`янівське-2014"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство "Азалія"

про визнання частково відсутнім зобов`язання зі сплати пені в розмірі 134 257,72 грн та інфляційних втрат у розмірі 147 656,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 у справі №927/335/24 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано відсутнім у Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" обов`язку зі сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Краншип" у межах договору позики від 28.09.2020 року №28/09-1 пені в розмірі 134 257,72 грн та інфляційних втрат у розмірі 147 656,12 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" на користь Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" судовий збір в сумі 3 028 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" до Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 200,71 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 у справі №927/335/24 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у справі №927/335/24, Товариство з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство "Азалія" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання відсутнім у Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" обов`язку зі сплати Товариству з обмеженою відповідальності "Краншип" у межах договору позики від 28.09.2020 № 28/09-01 пені в розмірі 134 257, 72 грн та інфляційних втрат у сумі 147 656, 12 грн, визначив позовну вимогу у грошовому виразі. Отже спірною сумою у даній справі є 281 913, 84 грн, а саме: (134 257, 72 грн + 147 656, 12 грн), що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу України справа №927/335/24 є малозначною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому, подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, то суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство "Азалія" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у справі №927/335/24, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство "Азалія" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у справі №927/335/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко