ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" листопада 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3282/24
вх. № 3282/24

Суддя Міньковський С.В.

Без участі представників сторін

розглянувши заяву УАСП у формі ТОВ "Каіс" з грошовими вимогами до боржника

по справі за заявою : ІНЕРКО ТРЕЙД С.А.

до Товариство з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла заява Фермерського господарства "Подолянка" з вимогами до боржника на загальну суму 47 578 615,82 грн, яка підписана представником В.Ф. Вальтер.

Розглянувши подану заяву кредитора та додані до заяви документи, суд встановив, що вона не відповідає приписам ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Приписами частини першої статті 46 КУзПБ передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обгрунтування. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна (ліквідатору), а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

По-перше. Судом встановлено, що заяву від імені Фермерського господарства "Подолянка" з вимогами до боржника подано В.Ф. Вальтер, процесуальну дієздатність якого не підтверджено належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За приписами ч. 3 ст. 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У відповідності до ст. 58 ГПК України, представниками у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Тобто, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Як вказано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Отже, діяти від імені юридичної особи у господарських судах можуть: представники - адвокати або в порядку самопредставництва - керівник чи інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), повноваження якої на самопредставництво мають підтверджуватись документами, з яких вбачається належність такої особи до керівника або суб`єкта, якому надано право на самопредставництво положеннями закону, або статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). Зокрема такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 911/933/19, від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 09.06.2020 у справі № 904/92/20, від 17.09.2020 у справі № 910/3850/19, від 08.12.2020 у справі № 905/2488/15.

Судом встановлено, що подану заяву з грошовими вимогами до боржника від заявника Фермерського господарства "Подолянка" - підписано представником В.Ф. Вальтер.

Втім, заявником не надано до заяви з грошовими вимогами до боржника доказів на підтвердження наявності у Вальтер В.Ф. повноважень на вчинення дій від імені заявника - Фермерського господарства "Подолянка", зокрема на підписання та подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника в якості адвоката відповідно до ст. 60 ГПК України (довіреності, ордеру), або документів, визначених ч. 3 ст. 56 ГПК України (статуту, положення, трудового договору (контракту) тощо), які б підтверджували наявність у Вальтер В.Ф. повноважень, на вчинення дій від імені заявника - Фермерського господарства "Подолянка" в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає заяву і додані до неї документи також в разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Однак, у разі наявності сумнівів щодо достовірності, достатності та належності долучених до заяви документів на підтвердження повноважень у особи, яка підписала заяву як представник або в порядку самопредставництва, суд може залишити без руху таку заяву на підставі ст.174 ГПК України для усунення недоліків (надання відповідних документів (зокрема, статут, положення), передбачених вимогами процесуального законодавства (ч.3 ст.56 цього Кодексу). Аналогічний правовий висновок міститься в постанові КГС ВС від 17.08.2020 у справі №908/290/20.

По-друге. Крім того, судом встановлено, що заявник не надав суду належні докази направлення копії заяви боржнику і розпоряднику майна.

Так, відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви в обов`язковому порядку додаються докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом із описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом із описом вкладення.

Таким чином, належним та допустимим доказом надсилання документів, зокрема, заяви з грошовими вимогами до боржника іншим учасникам справи може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надісланням адресату листа із описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Разом із тим, до заяви в якості доказів надсилання її копії розпоряднику майна та боржнику додано лише фіскальні чеки від 22.11.2024 та накладні, з яких неможливо встановити, які саме документи були направлені ФГ "Подолянка".

Згідно ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Частиною 2 ст. 46 зазначеного Кодексу передбачено, що якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Отже, враховуючи вищевикладене, з метою усунення кредитором недоліків та керуючись ч. 3 ст. 45, ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства "Подолянка" з вимогами до боржника (вх. № 29620 від 25.11.2024) залишити без руху.

2. Повідомити про виявлені судом недоліки та зобов`язати заявника надати суду:

- докази надсилання копії заяви з доданими до неї документами боржнику та розпоряднику майна (фіскальні чеки та поштові описи вкладення або квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС);

- докази на підтвердження повноважень представника діяти від імені Фермерського господарства "Подолянка" (як адвокат або в порядку самопредставництва).

3. Роз`яснити заявнику необхідність усунення вказаних недоліків в строк не пізніше п`яти днів з дня вручення цієї ухвали суду.

4. Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 26.11.2024.

Суддя Міньковський С.В.