УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

26.11.2024Справа № 910/11980/24
За позовом Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор» (02152, м. Київ, вул. А. Бучми, буд. 1)

До Фізичної особи-підприємця Гузинець Мар`яни Михайлівни ( АДРЕСА_1 )

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив «Механізатор» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Гузинець Мар`яни Михайлівни в якому просить зобов`язати відповідача за власні кошти привести до первинного стану зовнішній вигляді будинку у межах квартири АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив ухвалу від 07.10.2024 року, якою встановив заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, а шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням вірного місцезнаходження відповідача та наданням суду доказів на підтвердження реєстрації позивачем власного електронного кабінету у ЄСІТС;

(2) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із конкретизацією змісту позовних вимог та навести правові підстави позову (конкретизувати які саме дії та у який спосіб мають бути вчинені відповідачем для відновлення порушеного права позивача та зазначити які саме права позивача порушено внаслідок реконструкції власником квартири АДРЕСА_2 власної квартири);

(3) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із обґрунтуванням необхідності залучення до участі у справі третіх осіб;

(4) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

(5) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

(6) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

(7) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

(8) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням доказів надіслання позовної заяви, що подана у письмовому вигляді на адресу місцезнаходження відповідача (опис вкладення, поштова накладна та фіскальний чек на відправку) або через електронний кабінет (після виконання позивачем обов`язку визначеного статтею 6 ГПК України).

11.11.2024 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

В ухвалі від 07.10.2024, суд наголошував позивачу, який є юридичною особою, яка зареєстрована за законодавством України щодо необхідності в порядку частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

В розумінні частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України одним із видів рішень суду є ухвала.

Згідно частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Таким чином, ухвала суду від 07.10.2024 в даній справі набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина 2 стаття 326 Господарського процесуального кодексу України).

В заяві про усунення недоліків, яка надійшла до суду 11.11.2024 позивач повідомив суд, що всупереч приписам чинного процесуального законодавства не має наміру реєструвати електронний кабінет в ЄСІТС, а отже, немає наміру виконувати вимоги ухвали суду від 07.10.2024 в частині реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС.

Обґрунтовуючи власні дії позивач зазначає:

- що Закон України №3200-ІХ від 29.06.2023, який вносить доповнення до процесуальних кодексів України щодо обов`язковості реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС не підписаний Президентом України, а тому на думку позивач зазначений Закон не набрав чинності та набере чинності через 90 днів після його підписання;

- що позивач наділений правом здійснювати самопредставництво під час розгляду справи у суді.

- що бажає отримувати процесуальні документи в паперовому вигляді.

Суд констатує, що Закон України №3200-ІХ прийнятий Верховною Радою України 29.06.2023 та пунктом 1 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через 90 днів з дня його опублікування.

В свою чергу частиною 1 статті 139 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» передбачено, що підписані Президентом України закони публікуються в газеті "Голос України" та у Відомостях Верховної Ради України, а також розміщуються на офіційному веб-сайті Верховної Ради. Публікація законів та інших актів Верховної Ради у цих офіційних друкованих виданнях є офіційним оприлюдненням.

Закон України №3200-ІХ від 29.06.2023 підписаний Президентом України був опублікований в газеті «Голос України» №316 від 20.07.2023, а отже в силу приписів пункту 1 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» набрав чинності 21.07.2023 та був введений в дію 18.10.2023.

Таким чином частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №3200-ІХ від 29.06.2023 з урахуванням внесених змін Законом України №3424-ІХ від 19.10.2023 внормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, частина 6 статті 6 вищезазначеного кодексу є імперативною (обов`язковою до виконання) нормою щодо осіб зазначених в переліку, в тому числі і до юридичних осіб резидентів України.

Судом встановлено, що позивач (Житлово-будівельний кооператив «Механізатор») в силу частини 1 статті 2 Закону України «Про кооперацію» є юридичною особою, відтак, на позивача поширюються до обов`язкового виконання приписи частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, станом на дату підписання даної ухвали, позивач всупереч приписам чинного господарського процесуального закону та всупереч вимогам ухвали від 07.10.2024 не зареєстрував електронний кабінет в ЄСІТС.

Щодо тверджень позивача, що він наділений правом здійснювати самопредставництво, суд не заперечує проти таких повноважень позивача, якими останній наділений в силу частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, таке право позивача не нівелює обов`язку позивача, як юридичної особи зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС.

Щодо бажання позивача отримувати процесуальні документи в паперовому вигляді, суд зазначає, що таким правом сторони судового провадження наділені частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України за умови подання окремої заяви, але таке право також не нівелює обов`язку позивача, як юридичної особи зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС.

З огляду на зазначене, суд дослідивши позовну заяву та виявивши ряд недоліків, зокрема, відсутність у позивача зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС в порядку абзацу 2 частин 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України 07.10.2024 постановив ухвалу про залишення позову без руху та в порядку абзацу 2 частини 2 зазначеної статті, суд в ухвалі від 07.10.2024 повідомив про обов`язок позивача зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС та відповідні докази подати до суду.

Проте, позивач не зареєстрував електронний кабінет в ЄСІТС, більше того позивач в заяві про усунення недоліків повідомив, що не має наміру реєструвати електронний кабінет в ЄСІТС, таким чином, позивач власними діями знехтував вимогам встановлених чинним Господарським процесуальним кодексом України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на дату підписання даної ухвали, тобто після спливу встановленого судом строку для усунення недоліків позовної заяви, від заявника не надходила заява про повне усунення недоліків поданого позову, а саме відомостей про реєстрацію позивачем електронного кабінету в ЄСІТС, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заявник не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, а відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор» з додатками повернути заявнику.

2. Звернути увагу заявника, що згідно частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

3. Згідно з частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких