РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024Справа № 910/8601/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ» (Україна, 01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 42574629)
до проM.BIOTECH LIMITED (Gladstone House, 77-79 High Street, Egham TW20 9HY, Surrey, United Kingdom) стягнення пені та штрафу у розмірі 29 672 672 грн. 26 коп.
Представники:

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до M.BIOTECH LIMITED (надалі також - «Відповідач») про стягнення пені та штрафу у розмірі 29 672 672 грн. 26 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі № 910/8601/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2024 року.

29.07.2024 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 02.10.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 06.11.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2024 року.

27.11.2024 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат.

27.11.2024 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача.

В судове засідання 27 листопада 2024 року представники Сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 06.11.2024 року, відміткою про відправлення на ухвалі суду від 06.11.2024 р. Представник Позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача, яке Судом розглянуто та задоволено.

При цьому, Суд зазначає, що M.BIOTECH LIMITED знаходиться в Сполученому Королівстві Великої Британії та є нерезидентом, яка не має свого представництва на території України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії регламентується Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі за текстом - Конвенція), учасниками якої є Україна та Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії.

У відповідності до статті 1 Конвенції, остання застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до статті 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном,

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави,

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Відповідно до статті 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесене, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Крім цього, згідно зі статтею 15 Конвенції кожна договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права hcch.net слідує, що Нотою, датованою 17.11.1967, уряд Сполученого Королівства Великобританії, не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 листопада 2024 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

27.06.2022 року між Державним підприємством «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ» (Замовник) та до M.BIOTECH LIMITED (Постачальник) було укладено Договір на закупівлю №09/159-06/2022, відповідно до умов якого ПОСТАЧАЛЬНИК бере на себе зобов`язання поставити ЗАМОВНИКУ фармацевтичну продукцію - Трастузумаб 150 мг; код ДК 021:20-6, визначену п. 1.2 Договору, а ЗАМОВНИК прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим Договором.. (а.с.54-83)

Поставка продукції здійснюється відповідно до Incoterms 2020. Поставка продукції здійснюється на умовах DAP - склад ЗАМОВНИКА (Київ чи Київська область, Україна). (п.п.2.1, 2.2 Договору)

Відповідно до п.2.4 Договору право власності на продукцію переходить від ПОСТАЧАЛЬНИКА до ЗАМОВНИКА після прийняття продукції в пункті призначення та підписання видаткової накладної та/або Акта приймання продукції згідно з Розділом 6 цього Договору.

Згідно з п.3.1 Договору валютою цього Договору є національна валюта України - гривня. Загальна ціна продукції складає 185 583 937,50 грн без ПДВ. Ціна за одиницю продукції вказується у Специфікації (Додаток №1), що є невід?ємною частиною цього Договору. Оплата за продукцію, яка є предметом цього Договору, звільняється від оподаткування податком на додану вартість, оскільки на таку операцію розповсюджується податкова пільга, встановлена пунктом 38 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

У п.4.1 Договору визначено, що ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у строк до 01 листопада 2022 року включно. Поставка продукції здійснюється партіями.

Вказані у пункті 4.1. цього Договору та/або заявках на поставку продукції строки поставки продукції можуть бути змінені за мотивованим зверненням Сторін за наявності обґрунтованих на те підстав та/або у разі здійснення ЗАМОВНИКОМ попередньої оплати, та/або у випадку, коли відповідно до дія цього Договору може бути продовжена законодавства у сфері публічних закупівель, але у будь-якому випадку - за взаємною згодою Сторін. (п.4.2 Договору)

Згідно з п.4.4 Договору заявка на поставку продукції подається ЗАМОВНИКОМ ПОСТАЧАЛЬНИКУ засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим Договором, та/або шляхом заповнення електронних форм електронному кабінеті ПОСТАЧАЛЬНИКА, створеному в інформаційно-аналітичній системі ЗАМОВНИКА.

Заявка на поставку продукції подається ЗАМОВНИКОМ ПОСТАЧАЛЬНИКУ не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати поставки, визначеної у п. 4.1. цього Договору. У разі неподання ЗАМОВНИКОМ ПОСТАЧАЛЬНИКУ заявки на поставку продукції, ПОСТАЧАЛЬНИК має й надалі виконувати свої зобов`язання за цим Договором та інформувати ЗАМОВНИКА про відправку продукції у строк, визначений У пункті 5.1 цього Договору, та здійснити поставку продукції у строк, визначений у пункті 4.1. цього Договору. (п.4.4.1 Договору)

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) продукції, ПОСТАЧАЛЬНИК сплачує ЗАМОВНИКУ пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки продукції понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни продукції, строк поставки якої порушено.

Додатковою угодою №4 від 29.12.2022 року до Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Сторони дійшли згоди щодо збільшення ціни за одиницю продукції без збільшення суми, визначеної в Договорі, при цьому зменшити обсяг закупівлі продукції та внести наступні зміни до Договору: У п. 3.1. Договору загальну ціну продукції зменшити до 185 583 159,84 грн. без ПДВ; У підпункті 3.1.2 пункту 3.1 Договору: 1) еквівалент загальної ціни продукції зменшити до 5 074 932,04 Доларів США (п?ять мільйонів сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять два Долари США 04 цента) без ПДВ за курсом купівлі умовних одиниць на міжбанківському валютному ринку України. Пункт 4.1 Договору викласти в такій редакції: "4.1. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у наступні строки:

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 18 000 флаконів - до 30 грудня 2022 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 20000 флаконів - до 31 січня 2023 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 30000 флаконів - до 28 лютого 2023 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 42 344 флаконів - до 31 березня 2023 року включно."

У п. 10.1. Договору цифри та слова "28 лютого 2023 року" замінити цифрами та словами "14 квітня 2023 року ". (а.с.89-90)

Додатковою угодою №6 від 04.05.2023 року до Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Сторони дійшли згоди внести до Договору: У п. 3.1. Договору загальну ціну продукції зменшити до 185 582 375,32 грн. без ПДВ; У підпункті 3.1.2 пункту 3.1 Договору: 1) еквівалент загальної ціни продукції зменшити до 5 024 662,04 Доларів США без ПДВ за курсом купівлі умовних одиниць на міжбанківському валютному ринку України. (а.с.85-86)

Додатковою угодою №8 від 14.07.2023 року до Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Сторони дійшли згоди внести наступні зміни до Договору: У п. 10.1. Договору цифри та слова "17 липня 2023 року" замінити цифрами та словами "15 вересня 2023 року ". (а.с.84)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Позивач перерахував на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 5 024 704,34 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №60 від 14.12.2022 року, випискою по рахунку Позивача за 14.12.2022 року. (а.с.98-99)

Крім того, на виконання умов Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Відповідач поставив товар, а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами приймання продукції №1 від 27.01.2023 року на суму 25 083 260 грн. 04 коп., №2 від 27.01.2023 року на суму 4 892 530 грн. 74 коп., №3 від 18.04.2023 року на суму 23 507 357 грн. 22 коп., №4 від 27.06.2023 року на суму 13 947 582 грн. 05 коп., №5 від 27.06.2023 року на суму 10 102 872 грн. 95 коп., №6 від 10.07.2023 року на суму 24 304 414 грн. 35 коп., №7 від 10.07.2023 року на суму 55 866 011 грн. 45 коп., №8 від 28.08.2023 року на суму 3 437 701 грн. 40 коп., №9 від 13.09.2023 року на суму 24 053 818 грн. 70 коп. (а.с.100-108)

Претензією №05/6674-11/2023 від 10.11.2023 року Позивач вимагав у Відповідача сплатити штрафні санкції за порушення строків поставки товару, яка була надіслана на електронну пошту Постачальника. (а.с.120-124)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив поставку товару у передбачені договором строки. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору Позивач просить суд стягнути з M.BIOTECH LIMITED на його користь пеню у розмірі 18 788 334 грн. 73 коп. та штраф у розмірі 10 884 337 грн. 53 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Позивач перерахував на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 5 024 704,34 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №60 від 14.12.2022 року, випискою по рахунку Позивача за 14.12.2022 року. (а.с.98-99)

Крім того, на виконання умов Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Відповідач поставив товар, а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами приймання продукції №1 від 27.01.2023 року на суму 25 083 260 грн. 04 коп., №2 від 27.01.2023 року на суму 4 892 530 грн. 74 коп., №3 від 18.04.2023 року на суму 23 507 357 грн. 22 коп., №4 від 27.06.2023 року на суму 13 947 582 грн. 05 коп., №5 від 27.06.2023 року на суму 10 102 872 грн. 95 коп., №6 від 10.07.2023 року на суму 24 304 414 грн. 35 коп., №7 від 10.07.2023 року на суму 55 866 011 грн. 45 коп., №8 від 28.08.2023 року на суму 3 437 701 грн. 40 коп., №9 від 13.09.2023 року на суму 24 053 818 грн. 70 коп., а загалом на суму в розмірі 185 195 548 грн. 90 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.100-108)

У п.4.1 Договору визначено, що ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у строк до 01 листопада 2022 року включно. Поставка продукції здійснюється партіями.

Додатковою угодою №4 від 29.12.2022 року до Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Сторони дійшли згоди щодо збільшення ціни за одиницю продукції без збільшення суми, визначеної в Договорі, при цьому зменшити обсяг закупівлі продукції та внести наступні зміни до Договору: У п. 3.1. Договору загальну ціну продукції зменшити до 185 583 159,84 грн. без ПДВ; У підпункті 3.1.2 пункту 3.1 Договору: 1) еквівалент загальної ціни продукції зменшити до 5 074 932,04 Доларів США (п?ять мільйонів сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять два Долари США 04 цента) без ПДВ за курсом купівлі умовних одиниць на міжбанківському валютному ринку України. Пункт 4.1 Договору викласти в такій редакції: "4.1. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у наступні строки:

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 18 000 флаконів - до 30 грудня 2022 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 20000 флаконів - до 31 січня 2023 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 30000 флаконів - до 28 лютого 2023 року включно;

ОГІВРІ (Трастузумаб 150 мг), флакони (порошок для концентрату для розчину для інфузії, по 150 мг), 42 344 флаконів - до 31 березня 2023 року включно."

У п. 10.1. Договору цифри та слова "28 лютого 2023 року" замінити цифрами та словами "14 квітня 2023 року ". (а.с.89-90)

Додатковою угодою №6 від 04.05.2023 року до Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Сторони дійшли згоди внести до Договору: У п. 3.1. Договору загальну ціну продукції зменшити до 185 582 375,32 грн. без ПДВ; У підпункті 3.1.2 пункту 3.1 Договору: 1) еквівалент загальної ціни продукції зменшити до 5 024 662,04 Доларів США без ПДВ за курсом купівлі умовних одиниць на міжбанківському валютному ринку України. (а.с.85-86)

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи умови Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року Відповідач повинен був здійснити поставку товару на загальну суму в розмірі 185 582 375,32 грн. по 31 березня 2023 року.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення умов Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року, Відповідач здійснив поставку товару на суму в розмірі 185 195 548 грн. 90 коп. з порушенням строку, визначеного Договором.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 31.12.2022 р. по 10.07.2023 р. у розмірі 18 788 334 грн. 73 коп. та 7% штрафу у розмірі 10 884 337 грн. 53 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно норми ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК)

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, Суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) продукції, ПОСТАЧАЛЬНИК сплачує ЗАМОВНИКУ пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки продукції понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни продукції, строк поставки якої порушено.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 31.12.2022 р. по 10.07.2023 р. у розмірі 18 788 334 грн. 73 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача, а тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 31.12.2022 р. по 10.07.2023 р. у розмірі 18 788 334 грн. 65 коп.

Суд, перевіривши розрахунок 7% штрафу у розмірі 10 884 337 грн. 53 коп. на підставі п.8.2 Договору на закупівлю №09/159-06/2022 від 27.06.2022 року, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ до M.BIOTECH LIMITED про стягнення пені та штрафу у розмірі 29 672 672 грн. 26 коп. є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявлених Позивачем до розподілу судових витрат на нотаріально завірений переклад українською мовою документів у сумі 2300 грн., Суд зауважує наступне.

Частина 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/8601/24 від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, та зобов`язано Позивача в строк до 29.07.2024 року надати належним чином нотаріально засвідчені копії перекладу ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/8601/24 від 15.07.2024 року на англійську мову у двох примірниках.

З метою виконання вищезазначеної ухвали Позивач звернувся до приватного нотаріуса Корнєєнкової Н.О., що підтверджується рахунком-фактурою від 22 липня 2024 р. № 22/07/2024 та платіжною інструкцією № 7200 від 25.07.2024 на суму в розмірі 2300 грн.

Відтак, з урахуванням відсутності будь-яких заперечень Відповідача щодо розподілу витрат на переклад документів та з огляду на належне підтвердження Позивачем понесення таких витрат, Суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат за нотаріально засвідчений переклад документів у розмірі 2 300 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Державного підприємства «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з M.BIOTECH LIMITED (Gladstone House, 77-79 High Street, Egham TW20 9HY, Surrey, United Kingdom, номер компанії 5918834) на користь Державного підприємства «МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ» (Україна, 01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 42574629) пеню у розмірі 18 788 334 (вісімнадцять мільйонів сімсот вісімдесят вісім тисяч триста тридцять чотири) грн. 65 коп., штраф у розмірі 10 884 337 (десять мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі триста тридцять сім) грн. 53 коп., судовий збір у розмірі 445 090 (чотириста сорок п`ять тисяч дев`яносто) грн. 08 коп. та витрати за нотаріально засвідчений переклад документів у розмірі 2 300 (дві тисячі триста) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29 листопада 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин