ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"26" листопада 2024 р. Справа №914/3681/23(442/3307/23)
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Матущак О.І.
секретар судового засідання Бабій М.М.
представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 і боржника адвокат Воробець С.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за апеляційними скаргами Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області (суддя Артимович В.М.) від 19 червня 2024 року у справі № 914/3681/23(442/3307/23) за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця та скасування постанови
у межах справи №914/3681/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина»
Господарський суд Львівської області ухвалою від 19 червня 2024 року у справі №914/3681/23(442/3307/23) задовольнив скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» від 16.05.2023 вих. № 10пв/АО31 на дії приватного виконавця; визнав незаконними дії Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 71752405 та при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 71752405 від 08 травня 2023 року; скасував постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 08 травня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71752405.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.06.2024р. та постановити рішення яким у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» відмовити в повному обсязі; вирішити питання судових витрат за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 17 жовтня 2024 року задовольнив апеляційні скарги Апеляційні скарги Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. та ОСОБА_1 ; скасував ухвалу Господарського Львівської області від 19 червня 2024 року у справі №914/3681/23(442/3307/23); відмовив у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина на дії приватного виконавця.
04 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Кусий Андрій Васильович сформував в системі Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина на користь ОСОБА_1 422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 80 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в суді першої і апеляційної інстанцій.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 08 листопада 2024 року суд призначив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №914/3681/23(442/3307/23) на 21 листопада 2024 року.
У зв`язку із тимчасовим закінченням повноважень судді Малех І.Б., проведено повторний автоматизований розподіл і визначено склад колегії суддів: Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Матущак О.І.
Суд повідомив учасникам справи №914/3681/23(442/3307/23), що 21 листопада 2024 року розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №914/3681/23(442/3307/23) не буде проводитись та призначив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №914/3681/23(442/3307/23) на 26 листопада 2024 року у приміщенні Західного апеляційного господарського суду.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат апеляційний суд ураховує наступне:
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч.1). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. (ч.2). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3).
Відповідно до частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша).
Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21).
У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд апеляційної інстанції констатує, що у своїй апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович просив вирішити питання судових витрат за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
У судовому засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини було покладено судові витрати на скаржника.
22 липня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області сплачено судовий збір, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 червня 2024 року по справі 914/3681/23(442/3307/23) у розмірі 2 422,40 грн.
На підтвердження розміру судових витрат у першій інстанції надано договір № 72 П про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 09 травня 2024 року, який укладений між приватним виконавцем Білецьким І. М. та адвокатом Кусим А. В., та ордер серії ВС № 1257431 від 09 травня 2024 року.
Пунктом 1.1 цього договору визначено, що клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, щодо справи за скаргою Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
У пунктах 3.2 договору сторони погодили, що надання правової допомоги в межах надання правової допомоги в суді першої інстанції у справі визначеній в пункті 1.1. цього Договору становить 40 000,00 гривень, що сплачуються на протязі 5-ти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.
На підтвердження розміру судових витрат у апеляційній інстанції надано договір № 88П про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 05 липня 2024 року, який укладений між приватним виконавцем Білецьким І. М. та адвокатом Кусим А. В., та ордер серії ВС №1294226 від 05 липня 2024 року.
Пунктом 1.1 цього договору визначено, що клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, щодо справи за скаргою ПАТ «НПК-Галичина» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. та скасування постанови приватного виконавця від 08.05.2023 про відкриття виконавчого провадження № 71752405
У пунктах 3.1, 3.2 договору сторони погодили, що надання правової допомоги в межах надання правової допомоги в Західному апеляційному господарському суді у справі визначеній в пункті 1.1. цього Договору становить 40 000,00 гривень, що сплачуються на протязі 5-ти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.
Отже, заявник вказав, що витрати на професійну правничу допомогу складають 80 000, 00грн.
Згідно з ч. 1 ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Суд апеляційної інстанції констатує, що у поданому Господарському суду Львівської області відзиві на скаргу на дії приватного виконавця (подана 10 травня 2024 року) приватний виконавець просив вирішити питання судових витрат, вказав попередній розрахунок у сумі 40 000 грн.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначено суму 40 000 грн судових витрат, які просив покласти на скаржника.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору або є неспівмірним зі складністю справи.
Дослідивши документи, надані на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що розмір заявлених приватним виконавцем витрат на правничу допомогу в сумі 80 000,00 грн є завищеним, неспівмірним із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанцій не у повній мірі відповідає критерію обґрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, витраченому адвокатом часу.
Отже, згідно з розділом 3 договорів №№ 72П та 88П про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) за надання правової допомоги згідно даного Договору, Клієнт оплачує Адвокату гонорар, шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Адвоката на протязі 5-ти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку. Вартість надання правової допомоги в межах надання правової допомоги в Західному апеляційному господарському суді у справі визначеній в пункті 1.1. цього Договору становить 40 000,00 гривень, що сплачуються на протязі 5-ти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку. Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо). Передбачувані витрати Адвоката у зв`язку із наданням правової допомоги відповідно до умов цього Договору (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення, нотаріальні послуги та інші) сплачуються Клієнтом понад узгоджену суму гонорару.
Відповідно до п. 1.2. договорів №№ 72П та 88П про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) правова допомога надається Адвокатом шляхом: перевірки на відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів Клієнта, надання допомоги Клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів; участі в підготовці та юридичному оформленню різного роду договорів, що укладаються Клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, наданні допомоги в організації контролю за виконанням зазначених договорів, контроль за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, які не виконують договірні зобов`язання; представництва у встановленому порядку інтересів Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів; захисту прав та законних інтересів Клієнта (його співробітників); узагальнення та аналізу: практики розгляду судових та інших справ; спільно з іншими підрозділами Клієнта результатів розгляду претензій; практики укладення та виконання договорів; надання Клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надання консультації, висновків, довідок з правових питань, що виникають у Клієнта в процесі здійснення діяльності; інформування Клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організації спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами Клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням розгляду цієї справи апеляційним господарським судом, не є пропорційним до предмета спору (за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця та скасування постанови) та заявленою сумою до стягнення.
З огляду на те, що стягнення судом витрат на правничу допомогу у заявленому приватним виконавцем розмірі суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та відшкодування ОСОБА_1 за рахунок Публічного акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина частини передбаченого договорами гонорару, а саме: 30 000,00 грн, з яких 20 000,00 грн - за надання правничої допомоги в суд першої інстанції, 10 000,00 грн за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції. Суд вважає такі витрати необхідними, а розмір цих витрат розумним та виправданим.
Решту суми гонорару суд покладає на ОСОБА_1 .
Щодо судового збору.
Згідно з частиною першою статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.06.2024 по справі 914/3681/23(442/3307/23) 22 липня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Оскільки Західний апеляційний господарський суд задовольнив апеляційні скарги Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. та ОСОБА_1 , - з боржника на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 422,40 грн судового збору.
Керуючись статтями п. 10 ч. 3 ст. 2, ст. 114, 123, 124, 126, 129, 244, 281, 282, 284 ГПК України, суд
Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
У задоволенні решти клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття.
Додаткова постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.
Повний текст додаткової постанови складено 26 листопада 2024 року.
Суддя В.М. Гриців
Суддя О.В. Зварич
Суддя О.І.Матущак