ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Справа № 914/1737/24

м. Львів

За позовом: Релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич», м. Дрогобич Львівської області

до відповідача: Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич Львівської області

про визнання права власності на майно

Суддя: Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з: Надія ВАШКЕВИЧ

Представники сторін

від позивача: Лучків А.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

2. Релігійна організація «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич» звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю храму літ. А-2 загальною площею 1016, 6 кв.м. до якої відносяться: котельня літ. Б, господарська будівля літ. В, будівля охорони літ. Г, кімната смутку літ. Д, дзвіниця літ. Е, огорожа літ. 1, 2 та замощення літ. І., які знаходяться за адресою Україна, Львівська область, Дрогобицький район, Дрогобицька територіальна громада, місто Дрогобич, вулиця Орлика Пилипа, будинок 3/3, земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0191.

3. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 24.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

4. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судового засідання.

5. Ухвалою суду від 16.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2024 року.

6. Ухвалою суду від 16.10.2024 судове засідання відкладено на 13.11.2024.

7. В судове засідання 13.11.2024 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Також позивачем подано клопотання (вх.№27475/24 від 13.11.2024), яким позивач зазначав, що в разі задоволення позову в користь позивача, судові витрати по справі покласти на позивача.

8. Відповідач подав клопотання (вх.№ 25838/24 від 24.10.2024) яким просив проводити розгляд справи №914/1737/24 без участі уповноваженого представника Дрогобицької міської ради Львівської області з урахуванням відзиву на позовну заяву по даній справі, який було подано раніше.

9. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

10. В судовому засіданні 13.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

11. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Аргументи позивача

13. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що релігійною громадою Української Автокефальної Православної Церкви Київського патріархату (правонаступником якої є позивач) за власні кошти було побудовано будівлю церкви, будівлю котельні, будівлю трапезної, будівлю охорони та будівлю смутку, будівництво яких завершено у 2009 році, а також встановлено дзвіницю, огорожу, ворота з хвіртками та виконано бетонне замощення.

14. 02.05.2024 року Релігійна організація звернулася до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з метою отримання декларації про готовність будівлі церкви до експлуатації з подальшою реєстрацію права власності.

15. Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради, повідомив, що в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутнє чинне повідомлення про початок виконання будівельних робіт, такий об`єкт вважається збудованим без відповідного документа, який дає право виконувати, будівельні роботи, а тому, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, таке нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

16. Зазначене зумовило звернення Релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці «Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич» до суду зі відповідним позовом.

17. Щодо правонаступництва позивач вказує, що при зміні назви релігійної громади код ЄДРПОУ позивача 20848620 не мінявся і від дати реєстрації 15.10.1991 року по сьогоднішній день згідно всіх доданих матеріалів залишається одним і тим самим. Тому факт правонаступництва не потрібно жодним чином доводити згідно до статутів, як про це зазначає відповідач, так як це одна і та сама юридична особа отримувала право постійного користування на земельну ділянку, дозвіл на початок будівельних робіт, всю іншу технічну документацію і проводила будівництво будівель, право власності на які визнаються.

18. Що стосується доводів про наявність чи відсутність порушення прав третіх осіб (суміжних користувачів та власників земельної ділянки), позивач долучив до матеріалів справи кадастровий план земельної ділянки з нанесеними всіма будівлями та спорудами і показаними межами земельної ділянки. З вказаного плану на думку позивача вбачається відсутність порушення будь чиїх прав та обов`язків.

19. Аргументи відповідача

20. Відповідач щодо заявлених вимог заперечує з наступних підстав.

21. В статуті релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич», нічого не зазначено щодо правонаступництва, інших документів, які б свідчили про перехід прав та обов`язків від Автокефальної Православної Церкви Успення Пресвятої Богородиці до релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич позивачем не надано.

22. Дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Дрогобич №12 від 03.02.1998, виданий УАПЦ Київського патріархату, вул. П. Орлика, 3/1 на виконання будівельних робіт з будівництва церкви Успення Пресвятої Богородиці на вул. П. Орлика, 3/1.

23. Технічний висновок про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлових будівель по вул. П. Орлика, 3/1 в м. Дрогобичі, розроблений Дрогобицьким відділенням Державного інституту проектування міст «Містопроект» ще у 2018 році. Станом на момент подання позову пройшло більше п`яти років і з поданих документів невідомо, чи позивачем вчинялись дії щодо перебудови, реконструкції, перепланування або інші дії щодо предмета спору та чи є вищезазначені будівлі придатні для подальшої експлуатації станом на момент подання позову.

24. В матеріалах справи немає жодного документу, з якого б можна було побачити розміщення спірних нежитлових будівель на земельній ділянці (кадастровий номер :01:003:0191), переданій у постійне користування та відповідно неможливо встановити чи не порушуються права суміжних власників/ користувачів вищезазначеної земельної ділянки.

25. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №45706 Релігійну громаду Української православної церкви Київського патріархату в місті Дрогобичі Львівської області (ідентифікаційний код 20848620) зареєстровано 15.10.1991 року.

27. 15.10.1991 року зареєстровано Статут релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви в місті Дрогобичі Львівської області, вул. М. Грушевського (Свідоцтво про реєстрацію Статуту релігійної громади №552/5 від 15.10.1991).

28. Розпорядженням голови Львівської обласної ради народних депутатів № 492 від 10.07.1995 року зареєстровано зміни до статутів релігійних громад, а саме: у тексті статуту слова «Українська Автокефальна Православна церква» замінено на «Українська православна церква Київський патріархат» (п. 5 Розпорядження).

29. Також зареєстровано зміну до статуту релігійної громади УПЦ-КП м. Дрогобича, вул. Грушевського, а саме: у тексті статуту адресу «М. Грушевського» замінено на «П.Орлика» (п. 6 Розпорядження).

30. 10.10.2007 року розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації зареєстровано зміни до статутів релігійних громад Української православної церкви Київського патріархату, виклавши статути у новій редакції як статути релігійних громад Української автокефальної православної церкви.

31. 28.02.2024 року розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 155/0/5-24ВА зареєстровано зміни до статутів релігійних громад, зокрема Релігійної організації «Релігійна громада Української Автокефальної Православної Церкви в м. Дрогобичі» () (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 15.10.1991 № 552, зміни до статуту розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 10.10.2007 № 1066), виклавши статут у новій редакції як статут релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви (Православної Церкви України) м. Дрогобич».

32. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серія ЛВ-31 від 25.01.1996 року Українській Автокефальній Православній церкві Успення Пресвятої Богородиці по вул. П. Орлика та Св. Параскеви-Пятниці по вул. Коцюбинського надано у постійне користування 50 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування.

33. Землю надано у постійне користування для будівництва церкви Успення Пресвятої Богородиці відповідно до рішення сесії Дрогобицької міської ради народних депутатів від 31 березня 1995 року №92.

34. 03.02.1998 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Дрогобича видала УАПЦ Київського патріархату вул. П. Орлика, 3/1 Дозвіл на виконання будівельних робіт №12. Дозвіл видано на виконання будівельних робіт з будівництва церкви Успення Пресвятої Богородиці на вул. П. Орлика, 3/1. Дозвіл видано на весь об`єм робіт на весь період будівництва.

35. 03.06.2013 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за замовленням Релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви виготовлено Технічний паспорт на громадський будинок будівлю церкви №3/1 вул. П. Орлика в м. Дрогобич.

36. 23.03.2018 року церковний комітет Церкви Успення Пресвятої Богородиці м. Дрогобич, звертався до Дрогобицького відділення Державного інституту проектування міст «Містопроект» з заявою про виготовлення технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлових будівель по вул. П. Орлика, 3/1 в м. Дрогобич.

37. Дрогобицьким відділенням Державного інституту проектування міст «Містопроект» видано Технічний висновок про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлових будівель по вул. П. Орлика, 3/1. в м. Дрогобичі Львівської області.

38. Відповідно до Технічного висновку за результатами проведеного технічного обстеження будівля церкви літ. „А-1; нежитлова будівля літ. „Г-1; нежитлова будівля літ. „Д-1 та нежитлова будівля літ. „Є-1 на вул. П. Орлика, 3/1 в м Дрогобич Львівської обл., визначено: будівельні конструкції та інженерні мережі знаходяться в доброму стані.

39. Будівельні та оздоблювальні роботи виконано якісно. Будівля церкви літ. «А-1», нежитлова будівля літ. «Г-1»; нежитлова будівля літ. «Д-1» та нежитлова будівля літ. «Є-1»., рівень комфорту нежитлових приміщень відповідає вимогам ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення», санітарно-гігієнічним вимогам в розділі забезпечення освітленості та інсоляції приміщень - п.3.2, вимогам державних будівельних норм України ДБН.360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень.» (додаток 3.1 табл. 1) - Протипожежні вимоги, а саме дотримання протипожежних віддалей між будівлями, а також нормативним актам, з пожежної безпеки, санітарного законодавства.

40. Розташування на приватизованій ділянці: будівля церкви літ. «А-1», нежитлова будівля літ. «Г-1»; нежитлова будівля літ. «Д-1» та нежитлова будівля літ. «Є-1» не суперечать вимогам ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. Додаток 3.1 примітка 7 де зазначено: мінімальні протипожежні розриви між житловими і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються. Віддалі до сусідніх будівель складають більше 8,0 м.

41. За результатами проведеного технічного обстеження визначено: будівля церкви літ. «А-1», нежитлова будівля літ. «Г-1»; нежитлова будівля літ. «Д-1» та нежитлова будівля літ. «Є-1», які розташовані на вул. П. Орлика, 3/1 в м. Дрогобич Львівської обл. придатні для подальшої експлуатації і можуть бути легалізовані згідно вимог чинного законодавства.

42. Наказом №72 від 25.03.2024 року Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради об`єкту нерухомого майна Громадський будинок будівля церкви, літ. А-1, загальною площею 980,90 м, розташованому за адресою Львівська область, Дрогобицький р., м. Дрогобич, вул. П. Орлика; кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0191, присвоєно адресу Україна, Львівська область, Дрогобицький район, Дрогобицька територіальна громада., місто Дрогобич, вулиця Орлика Пилипа, будинок 3/3. Підстава для зміни адреси об`єкта нерухомого майна упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна.

43. Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано Довідку №985/1 від 30.04.2024 року, відповідно до якої згідно даних технічного архіву КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО» станом на 02.04.2024р. за адресою Львівська область, м. Дрогобич, вул. Орлика Пилипа №3/3 проінвентаризовано будівлю храму літ. А-2 загальною площею 1016,6 кв.м. До будівлі храму відносяться: котельня літ. Б, господарська будівля літ. В, будівля охорони літ. Г, кімната смутку літ. Д, дзвіниця літ. Е, огорожа літ.1,2, замощення літ І. Право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012 р. - не зареєстровано. Вартість майна становить 4129281 (чотири мільйони сто двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят одна) грн.

44. З Витягу з Державного реєстру речових прав встановлено, що 09.04.2024 року зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:003:0191, загальною площею 0,5 га.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Номер запису про інше речове право: 54534937.

Документи подані для державної реєстрації: державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: ЛВ №31, виданий 25.01.1996, видавник Дрогобицька міська Рада народних депутатів.

Зміст, характеристика іншого речового права: постійне користування для будівництва та обслуговування будівель, громадських та релігійних організацій.

Відомості про суб`єкта іншого речового права:

Власник: Дрогобицька міська рада ,

Правокористувач: Релігійна організація «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич»,

45. Листом №3-24/2292 від 12.04.2024 року Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради у відповідь на звернення повідомив, що місце розташування будівлі церкви «Успення Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви (Православної Церкви України) м. Дрогобич» на вул. Орлика Пилипа, 3/3, відповідає містобудівній документації, а саме: генеральному плану м. Дрогобича, затвердженого рішенням від 09.11.2012 року №769 «Коригування Генерального плану (внесення змін) м. Дрогобича» та в громадській зоні Г- 4 підзоні Г- 4- 4 - зоні розміщення культових та обрядових споруд (переважні види забудови та іншого використання земельних ділянок: культові споруди та комплекси), затвердженого рішенням № 2642 від 15.10.2020 "Корегування плану зонування території м. Дрогобича".

46. Листом №86 від 20.05.2024 року Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради, у відповідь на звернення, повідомив, що в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутнє чинне повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці к.н. :01:003:0191, такий об`єкт вважається збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, а тому, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, таке нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

47. Також в означеному листі вказано, що відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», отримати декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта можливо виключно після визнання права власності на такий об`єкт за рішенням суду.

48. ОЦІНКА СУДУ

49. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

50. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності.

51. Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

52. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

53. За приписом ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

54. Частина 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

55. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено захист прав існуючого власника, право власності якого не визнається або оспорюється іншою особою, в той час як позивач у спорі про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, не будучи власником спірного об`єкта нерухомості, звертається до суду з метою набуття права власності на таке майно, тобто визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

56. Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

57. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

58. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України).

59. Відповідно до ч. 4-5 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

60. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

61. Водночас, виходячи із системного аналізу норм діючого законодавства щодо регулювання самочинного будівництва, звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

62. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року справа № 306/2140/17, від 18 лютого 2019 року справа № 308/5988/17-ц, від 26 грудня 2018 року справа № 727/720/17, від 07 лютого 2018 року справа № 127/18746/15-ц.

63. При цьому у постанові Верховного Суду України від 27.09.2017 у справі N 6-718цс17, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.02.2022 у справі N 369/14226/18 зазначено: "За положенням спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначається через сукупність його основних ознак, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, зокрема якщо такий об`єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

64. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

65. Стаття 376 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою, п`ятою цієї статті.

66. Так, відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

67. При цьому, частиною 5 цієї статті визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

68. З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку розташовану під збудованим нерухомим об`єктом, такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об`єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі N 11/384-06.

69. При цьому, зі змісту ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України вбачається, що при вирішенні справ за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, потрібно встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

70. Доказів порушення прав і законних інтересів інших осіб, в т. ч. суміжних землекористувачів, створення самочинно збудованим майном загрози життю, здоров`ю людей, майну фізичних та юридичних осіб учасниками процесу суду не подано, про наявність таких обставин суду не повідомлено.

71. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, у позивача належним чином оформлене право користування земельною ділянкою на якій здійснено будівництво; призначення зведеного об`єкту відповідає цільовому призначенню земельної ділянки та меті для якої вона була відведена; зведення об`єкту не призвело до порушення прав як власника земельної ділянки так і інших суб`єктів; проведено технічну інвентаризацію об`єкту; об`єкт побудовано відповідно до вимог містобудівної документації; технічний стан об`єкта задовільний, що дає можливість його подальшої безпечної експлуатації; позивач звертався до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради з метою отримання декларації про готовність до експлуатації з подальшою реєстрацією права власності, у відповідь на звернення зазначено, що в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутнє чинне повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці к.н. :01:003:0191, що свідчить про віднесення його до самочинного;

72. Отже, враховуючи наведене вище, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України позовні вимоги про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю храму літ. А-2 загальною площею 1016, 6 кв.м. до якої відносяться: котельня літ. Б, господарська будівля літ. В, будівля охорони літ. Г, кімната смутку літ. Д, дзвіниця літ. Е, огорожа літ. 1, 2 та замощення літ. І., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0191 є обґрунтованими.

73. Також, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо правонаступництва позивача, оскільки матеріали справи містять ряд документів з яких встановлено дату реєстрації релігійної громади (ідентифікаційний код 20848620) та її статуту а також зміни які вносилися до нього, зокрема щодо назви та адреси.

74. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

75. У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

76. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

77. Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

78. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

79. Враховуючи вищевикладене та неспростовність іншими учасниками спору підстав заявлених позовних вимог, позовні вимоги Релігійної організації «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

80. Судовий збір за подання позовної заяви залишається за позивачем за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Релігійною організацією «Релігійна громада Успення Пресвятої Богородиці Української православної церкви (Православної церкви України) м. Дрогобич» (82100, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вул. Сагайдачного Петра, будинок 106/1; ідентифікаційний код 20848620) право власності на самочинно збудовану будівлю храму літ. А-2 загальною площею 1016, 6 кв.м. до якої відносяться: котельня літ. Б, господарська будівля літ. В, будівля охорони літ. Г, кімната смутку літ. Д, дзвіниця літ. Е, огорожа літ. 1, 2 та замощення літ. І., які знаходяться за адресою Україна, Львівська область, Дрогобицький район, Дрогобицька територіальна громада, місто Дрогобич, вулиця Орлика Пилипа, будинок 3/3, земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0191.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2024 року.

Суддя Щигельська О.І.