ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28 листопада 2024 року Справа № 906/1537/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.,
суддя Гудак А.В.,
суддя Петухов М.Г.
секретар судового засідання Стафійчук К.В.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галексан" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1537/23
за позовом Виконувача обов`язків керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:
1) Бердичівської міської ради
2) Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галексан"
про розірвання договору оренди землі, знесення самочинно збудованого об`єкта та повернення земельної ділянки
прокурор Ковальчук І.Л.,
позивачів - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.06.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 рішення Господарського суду Житомирської області від 03.06.2024 залишено без змін, апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури без задоволення.

07.11.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Галексан" надійшла заява щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якому останнє просить стягнути на його користь 5000,00 грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,3 ст.244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що під час апеляційного перегляду даної справи позивач 16.09.2024 разом із відзивом на апеляційну скаргу, заявою про приєднання додаткових доказів подав клопотання про долучення розрахунку судових витрат, де заявив про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Заява про прийняття додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат були подані позивачем до Північно-західного апеляційного господарського суду 07.11.2024, тобто в межах строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України.

Відтак, колегією суддів встановлено дотримання позивачем строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, а тому його заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає розгляду судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 вищевказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.11.2024 о 16:00 год.

Колегією суддів встановлено, що 26.11.2024 від Бердичівської окружної прокуратури надійшли заперечення на заяву ТОВ "Галексан" про стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви прокурор вказує, що обчислення гонорару адвоката у договорі про надання правової допомоги №12/09/24 суперечить тому, що вказано у акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.09.2024, зокрема у договорі зазначено про фіксований його розмір, водночас у акті приймання-передачі послуг зазначено погодинну оплату.

Вважає, що зазначені відповідачем у акті приймання-передачі правничих послуг - ознайомлення з матеріалами справи №906/1537/23, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про долучення доказів, участь в розгляді справи в апеляційному суді, не є складним процесуальним завданням, не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи, не свідчать про складність справи, а текст відзиву на апеляційну скаргу фактично дублює мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволені позовних вимог прокурора.

Враховуючи викладене, у разі стягнення витрат на правничу допомогу на користь ТОВ "Галексан", прокурор просить їх зменшити, так як вважає наданні послуги не співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У судове засідання 28.11.2024 з`явився прокурор, який підтримав позицію, викладену у поданому запереченні на заяву ТОВ "Галексан" про стягнення витрат на правничу допомогу. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, явку своїх повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про розгляд вказаної заяви в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи визначені процесуальним законодавством строки розгляду заяви про прийняття додаткового рішення, приймаючи до уваги те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви ТОВ "Галексан" щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за відсутності позивачів та відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву відповідача щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі та відповідно стягнення на користь ТОВ "Галексан" витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а також заяву Бердичівської окружної прокуратури про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

Згідно з ч.1,2 ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1,2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, та у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №922/2604/20 вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат" (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 01.06.2022).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, ч.4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

Колегія суддів зауважує, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було подано до суду: договір про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024; акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.09.2024; рахунок-фактуру №01 від 13.09.2024, платіжну інструкція №529 від 25.09.2024.

Матеріали справи також містять копію ордера серії АМ №1086376 від 13.09.2024 на надання правничої допомоги ТОВ "Галексан" адвокатом Вознюком О.М., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №10/2 від 22.06.2018.

12.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галексан" (клієнт) та Вознюком Олегом Миколайовичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №12/09/24, згідно п.1 якого предметом договору є: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснення з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво інтересів клієнта у Північно-західному апеляційному господарському суді по справі №906/1537/23 під час здійснення господарського судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п.3.1.1 договору, гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.

Сторони досягли згоди, що фіксована сума гонорару супроводження справи у Північно-західного апеляційного господарського суді №906/1537/23 складає 5000,00 грн. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг (п.3.1.2, 3.1.6 договору)

Згідно з п.3.1.7, 3.1.8,3.1.9 договору підставою для сплати гонорару є рахунок фактура. Клієнт сплачує гонорар протягом 10 днів з дати отримання рахунку-фактури. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок адвоката.

З акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.09.2024 вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024 адвокатом були надано ТОВ "Галексан" такі правові послуги: а) ознайомлення з матеріалами справи №906/1537/23; б) підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу та клопотання про долучення доказу; в) апеляційний розгляд справи у Північно-західному апеляційному господарському суді.

На виконання даних послуг адвокатом було витрачено 4 години, загальна вартість яких становить 5000,00 грн (1250,00 грн за 1 годину).

Також, адвокатом Вознюком Олегом Миколайовичем було виставлено рахунок-фактуру №01 від 13.09.2024, де вартість правових послуг, наданих відповідно до договору про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024, становить 5 000,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №529 від 25.09.2024, ТОВ "Галексан" на розрахунковий рахунок адвоката Вознюка О.М. було сплачено 5000,00 грн за правові послуги відповідно до договору про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024 згідно рахунку №1 від 13.09.2024.

Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на загальну суму 5000,00 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.3 ст.237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону).

Згідно ч.1 ст.30 Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.

Частинами 2, 3 статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Також суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).

Оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, колегією суддів встановлено, що останні у своїй сукупності разом із іншими матеріалами справи у повній мірі підтверджують обсяг наданої професійної правової допомоги відповідачу адвокатом Вознюком Олегом Миколайовичем та розмір понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України.

Доводи прокурора про те, що надані відповідачем послуги, які зазначені у акті приймання-передачі послуг №1 від 13.09.2024, не є складними процесуальними завданнями і не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, прокурор не надав.

Щодо посилання прокурора на різні форми обчислення гонорару адвокату, зокрема у договорі про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024 узгоджено його фіксований розмір, а у акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.09.2024 - погодинна оплата, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Згідно ст.627 ЦК України сторони вільні в укладанні договору.

Як вбачається з п.3.1.2 договору про надання правової допомоги №12/09/24 від 12.09.2024, сторонами досягнуто згоди про фіксований розмір гонорару у сумі 5000,00 грн.

У акті приймання-передачі послуг №1 від 13.09.2024 також зазначено, що адвокатом були надані ТОВ "Галексан" послуги на суму 5000,00 грн.

Відтак, додаткове зазначення кількості витрачених годин та ціну за кожну годину їх надання, не впливає на узгоджений між сторонами розмір гонорару у сумі 5000,00 грн.

З огляду на вказане суд не вбачає, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції є неспівмірними чи непропорційними до предмета спору, а тому доводи прокурора, викладені у запереченні на заяву ТОВ "Галексан" у справі №906/1537/23 є недоведеними та не обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн відповідає критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, такі витрати мають характер необхідних і є співрозмірними із обсягом виконаної роботою адвокатом у суді апеляційної інстанції, а тому апеляційний суд вважає заявлену до стягнення суму витрат на правову допомогу обґрунтованою.

Враховуючи, що Бердичівська окружна прокуратура не має статусу юридичної особи та підпорядкована Житомирській обласній прокуратурі (), тому саме на Житомирську обласну прокуратуру, як юридичну особу, покладаються витрати на правову допомогу відповідача у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галексан" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1537/23 - задоволити.

2. Стягнути з Житомирської обласної прокуратури (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул.Святослава Ріхтера,11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галексан" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 11, ) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Господарському суду Житомирської області видати судовий наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений "02" грудня 2024 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.