ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27.11.2024 Справа № 905/1320/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича про передачу справи №905/1320/24 на розгляд до Господарського суду Закарпатської області

по справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги (49001, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д; )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 66 358,23 грн., з яких: 63 517,52 грн. заборгованість, 798,61 грн. 3% річних, 2042,10 грн. інфляційні нарахування, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

В С Т А Н О В И В

В провадженні судді Господарського суду Донецької області Зельман Ю.С. знаходиться справа №905/1320/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги до Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича про стягнення 66 358,23 грн., з яких: 63 517,52 грн. заборгованість, 798,61 грн. 3% річних, 2042,10 грн. інфляційні нарахування.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.11.2024 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи №905/1320/24 на розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що фактично він проживає за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Сторожниця, вул. Вишнева, 11, на підтвердження чого надав копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2104- від 13.11.2024.

Розглянувши вказане клопотання відповідача про передачу справи №905/1320/24 на розгляд до Господарського суду Закарпатської області, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, основними видами якої є загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно приписів ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 вказаної статті).

Як встановлено судом, в позовній заяві в якості відповідача визначено Фізичну особу-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича (ІПН НОМЕР_1 ).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження та найменування юридичної особи (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та зазначено позивачем у вступній частині позовної заяви, станом на дату звернення з позовною заявою до Господарського суду Донецької області (10.10.2024) місцем реєстрації відповідача є: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Железняка, буд. 38, тобто місце реєстрації відповідача відноситься територіально до Донецької області.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1941 шляхом здійснення попередньої оплати рахунку 19.11.2019 в сумі 597,40 грн., що підтверджується банківською випискою за вказану дату. Судом встановлено, що вказані кошти були сплачені відповідачем саме як фізичної особою-підприємцем, а не просто фізичною особою.

Таким чином, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору.

Разом з цим, у зв`язку з поданим клопотанням відповідача та зазначенням в ньому про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області, то суд при дослідженні питання про територіальну підсудність виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене визначення є місцем проживання в приватно-правовому розумінні.

Натомість відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено наступне:

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265.

Відповідно до пункту 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого вищевказаною постановою, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Оскільки судом було встановлено, що місцем реєстрації відповідача є місто Покровськ, Донецької області, яке згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, є територією можливих бойових дій, а також враховуючи загальновідомий той факт, що Покровська міська військова адміністрація з 24 вересня 2024 року розпочала примусову евакуацію цивільних мешканців вказаної територіальної громади, ухвалою від 15.10.2024 судом був здійснений запит до Міністерства соціальної політики щодо відомостей про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

29.10.2024 на адресу суду від Міністерства соціальної політики надійшла відповідь на запит, в якій зазначено про те, що з 01.08.2022 ОСОБА_1 значиться в Інформаційній базі про внутрішньо-переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Абзацом 1 ч.1 ст.1 вказаного Закону передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1жовтня 2014 № 509, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Крім того, згідно ч.2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Як вже зазначалося, відповідач в обґрунтування заявленого клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області посилається на те, що фактично він проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд зазначає, що провадження у справі №905/1320/24 було відкрито 14.10.2024, в той час як довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2104- була видана 13.11.2024, тобто після відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, надана відповідачем довідка про взяття іі на облік як внутрішньо переміщеної особи №2104- від 13.11.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , виходячи з норм чинного законодавства, не є підставою для передачі справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст. 27, ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України та відсутністю відповідних змін до чинного процесуального законодавства щодо розгляду справи за місцем реєстрації сторони в Інформаційній базі про внутрішньо-переміщених осіб, суд дійшов висновку, що дана справа територіально підсудна за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке знаходиться у Донецькій області та за загальним правилом справа про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича відноситься до територіальної підсудності Господарського суду Донецької області.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що справа №905/1320/24 призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч.13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 5 ст.42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право відповідача на доступ до правосуддя буде забезпечено у повній відповідності до закону та не буде обмежено у зв`язку з місцем реєстрації внутрішньо-переміщеної особи в іншій області, оскільки відповідач може подавати будь які заяви та клопотання, які будуть розглянуті судом.

Таким чином, реєстрація відповідача як внутрішньо-переміщеної особи не призведе до обмеження його прав, а розгляд справи буде здійснений у відповідності до чинного процесуального закону.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Керуючись ст.ст.8, 30, 31, 42, 176, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Бойка Михайла Анатолійовича про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області - відмовити.

Повідомити учасників справи про те, що всі заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, а також будь-які інші документи можуть бути подані засобами електронного зв`язку через особистий кабінет в системі Електронний суд. У разі неможливості надсилання документів в електронному вигляді - звичайною поштою на офіційну адресу суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання, в порядку передбаченому частиною першою статті 235 Господарського процесуального кодексу України, і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Зельман