ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 листопада 2024 рокуСправа № 912/3546/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/3546/19 від 21.12.2019
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Майданюк Олени Петрівни (далі - ФОП Майданюк О.П.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про стягнення 120 000,00 грн
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача - участі не брав;
від відповідача - участі не брав.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням від 07.11.2024 господарський суд позов задовольнив повністю, стягнув з ФОП Майданюк О.П. на користь ТОВ "Маркхолдер" збитки у розмірі 120 000,00 грн, а також 1 921,00 грн судового збору.

26.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 26.08.2024 про намір стягнення витрат на правову (правничу) допомогу. 08.11.2024 від позивача надійшла заява №б/н від 08.11.2024 про надання доказів та стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу з вимогами:

Долучити до справи №912/3546/19 надані Позивачем документи щодо витрат на професійну правову (правничу) допомогу:

- копія акту про надання послуг від 07.11.2024 року;

- копія детального опису робіт (наданих послуг) від 07.11.2024 року.

Стягнути з Відповідача - ФОП Майданюк Олени Петрівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (, 69019, м. Запоріжжя, ВУЛИЦЯ РЕКОРДНА 26-Г) судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Розгляд даної заяви здійснити без участі представника Позивача.

Ухвалою від 08.11.2024 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15:30 - 26.11.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення суду у справі є 07.11.2024, тому, з огляду на приписи ч. 8 ст. 129 та ч. 5 ст. 240 ГПК України, останнім днем п`ятиденного строку для подання відповідних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є 12.11.2024.

Заява №б/н від 08.11.2024 позивача про надання доказів та стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу надійшла до суду через систему "Електронний суд" 08.11.2024, тобто в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідач повідомлений про час та місце засідання суду належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 08.11.2024 в його електронний кабінет.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про судові витрати, господарський суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ч. 1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2021 між адвокатом Гриценко Юлією Вікторівною (далі - Адвокат) та ТОВ "Маркхолдер" (далі - Клієнт) укладено договір №1 про надання правової допомоги (далі - Договір), за умовами якого Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №4 від 08.10.2021 до Договору сторони визначили фіксований гонорар Адвокату, що не залежить від обсягу наданих послуг і часу, витраченого Адвокатом за надання правової (правничої) допомоги щодо супроводження (підготовка, подача, направлення заяв, клопотань, пояснень, заперечень, скарг, відзивів, відповідей на відзив, участь в судових засіданнях тощо) судових господарських справ, зокрема, справи №912/3546/19 в суді першої інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

У п. 2. вказаної додаткової угоди сторонами погоджено, що гонорар сплачується Клієнтом протягом 30-ти днів з моменту підписання Сторонами Акта приймання-передачі наданих послуг за фактом надання правової допомоги.

Договір та додаткова угода №4 від 08.10.2021 підписані сторонами та скріплено печаткою Клієнта.

Сторонами складено та підписано акт №б/н від 07.11.2024 приймання-передачі наданих послуг до Договору, яким підтверджено виконання Адвокатом своїх зобов`язань відповідно до додаткової угоди №4 від 08.10.2021 до Договору.

Окрім цього, 07.11.2024 сторонами складено детальний опис наданих послуг (робіт), здійснених адвокатом Гриценко Ю.В. за Договором (з урахуванням додаткової угоди №4 від 08.10.2021) під час супроводження господарської справи №912/3546/19.

До справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги АР №1113996 від 10.02.2023, на підставі якого адвокат Гриценко Юлія Вікторівна представляла інтереси ТОВ "Маркхолдер".

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат у суді, а саме адвокатом Гриценко Ю.В. складено та подано: заяву №б/н від 12.08.2024 про поновлення провадження у справі, клопотання №б/н від 23.08.2024 про поновлення строку, долучення доказів у справі (накази, квитанції, лист), заява №б/н від 26.08.2024 про намір стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, клопотання №б/н від 09.09.2024 про долучення документів у справу.

Також адвокат Гриценко Ю.В. брала участь в судових засіданнях у справі, а саме: 08.10.2024, 18.10.2024, 07.11.2024.

Господарський суд з огляду на умови Договору та додаткової угоди до нього, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу у фіксованому розмірі 10 000,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання відповідача в порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Як вже зазначено, сторонами погоджено фіксований розмір гонорару адвоката у сумі 10 000 грн.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

При цьому, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

В пункті 28.2. постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №916/2087/18 зазначено, що враховуючи положення пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України, яким передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, метою впровадження якого є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору, а також положення частини 8 статті 129 ГПК України, сторони не позбавляються права на відшкодування судових витрат у разі їх підтвердження та подання у порядку та строки, встановлені процесуальним законом.

Згідно з пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За вказаних обставин, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 221, 233, 236-241, 244, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майданюк Олени Петрівни (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 26-Г) 10 000,00 грн судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити сторонам.

Повний текст додаткового рішення складено 28.11.2024.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.