РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.10.2024Справа № 910/7806/24
Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Боровик В. В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи № 910/7806/24.

За позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Трейд Груп" (04208, м. Київ, проспект Гонгадзе, буд. 9-а, кв. 121)

про стягнення штрафу та пені, а також зобов`язання вчинити дії

За участі представників сторін: не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Трейд Груп» в якому просить суд стягнути штраф у розмірі 68000, 00 грн та пеню у розмірі 68000, 00 грн, а також зобов`язати відповідача виконати пункт 3 Рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 140-р/к від 24.11.2023 року у справі № 144/60/87-рп/к.18, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн, пені у розмірі 68 000,00 грн та про зобов`язання відповідача виконати пункт 3 рішення Комітету щодо припинення порушення передбаченого статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

04.07.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 04.07.2024 для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із конкретизацією змісту позовних вимог, а саме прохальної частини позову.

10.07.24 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою позивач не повністю усунув недоліки позову.

25.07.2024 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 10.09.2024. Зобов`язано позивача, не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали, надати рішення, яке безпосередньо стосується визначених позовних вимог, задля їх повної конкретизації або повторно конкретизувати прохальну частину позову в частині номера спірного рішення.

26.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В підготовче судове засідання 10.09.2024 прибув представник позивача. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 22.10.2024.

Ухвалою від 24.09.2024 суд повідомив учасників справи про зняття з розгляду справи, розгляд якої призначений на 22.10.2024, та про визначення нової дати розгляду справи на 29.10.2024.

29.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судове засідання по суті 29.10.2024 представники сторін не прибули. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

24.11.2023 за результатами розгляду справи №144/60/87-рп/к.18 Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №140-р/к, яким визнано дії ТОВ «Севен Трейд Груп» порушенням передбачене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді використання без дозволу компанії «TORUNSKIE ZAKLADY MATERIALOW OPATRUNKOWYCH, Spolka Akcyjna», Республіка Польща, позначення «SENIpro», яке є схожим на позначення «SENI», яке компанія «TORUNSKIE ZAKLADY MATERIALOW OPATRUNKOWYCH, Spolka Akcyjna» раніше за товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «СЕВЕН ТРЕЙД ГРУП» почала використовувати в господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю компанії «TORUNSKIE ZAKLADY MATERIALOW OPATRUNKOWYCH, Spolka Akcyjna».

За зазначене порушення ТОВ «Севен Трейд Груп» відповідно до Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн.

Копію Рішення №140-р/к від 24.11.2023 відповідач отримав 12.02.2024, що підтверджується наступним.

Орган АМК України направив відповідачу копію витягу з рішення № 140-р/к від 24.11.2024 засобами поштового зв`язку, однак, підтвердження, що відповідач отримав копію рішення до відділення органу АМКУ не надходило.

У зв`язку із неможливістю вручення рішення № 140-р/к від 24.11.2023 відповідачу, орган АМК України оприлюднив інформацію про прийняте рішення в офіційному друкованому органі, яким у відповідності до приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є газета «Урядовий кур`єр», а саме № 23 (7683) від 01.02.2024.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Отже, факт отримання відповідачем рішення №140-р/к від 24.11.2023 підтверджується копією газети «Урядовий кур`єр» № 23 (7683) від 01.02.2024, копія якої наявна в матеріалах справи.

Таким чином, рішення №140-р/к від 24.11.2023 вважається врученим відповідачу - 12.02.2024, оскільки 10.02.2024 та 11.02.2024 припадали на вихідні дні (субота та неділя).

В силу приписів частини 3 та 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач, жодних підтверджуючих документів від ТОВ «Севен Трейд Груп» щодо сплати штрафу та зобов`язальної частини Рішення №140-р/к від 24.11.2023 не отримував.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього штрафу в розмірі 68 000, 00 грн за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та 68 000, 00 грн пені за прострочення сплати штрафу за період з 13.04.2024 по 18.06.2024 (67 днів).

Окрім цього, предметом спору також є нематеріальна вимога щодо зобов`язати відповідача виконати пункт 3 рішення органу АМКУ

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Так, згідно з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, відповідач прострочив двомісячний строк на оплату штрафів, а відтак зобов`язаний сплати штраф у розмірі 68 000, 00 грн та в силу частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пеню у розмірі розрахованому позивачем.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.07.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 25.07.2024 була повернена до Господарського суду міста Києва 28.08.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому суд направив відповідачу:

- ухвалу-виклик від 12.09.2024, яка повернулася до суду 21.10.2024 у зв`язку з «закінченням терміну зберігання»;

- ухвалу-виклик від 24.09.2024, яка повернулася до суду 23.10.2024 у зв`язку з «закінченням терміну зберігання».

Згідно із частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім цього, в ухвалі від 25.07.2024 суд повідомив відповідача, що у відповідності до статті 6 та статті 42 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 3200-ХІ, що введений в дію 18.10.2023 відповідач зобов`язаний зареєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС.

Однак, відповідач не виконав обов`язок, який передбачений частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України щодо реєстрації «Електронного кабінету» в ЄСІТС.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.07.2024, від 12.09.2024, від 24.09.2024 у справі №910/7806/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання відзиву в даній справі не скористався.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №910/7806/24, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 68 000, 00 грн з підстав вчиненням відповідачем порушення передбаченого статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та наявності та/або відсутності підстав для притягнення відповідача до такого виду відповідальності, як стягнення неустойки, за порушення двомісячного строку, встановленого законом, для сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповідь на питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи порушив відповідач строк сплати штрафу?;

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідача?;

- чи є законні підстави у позивача нараховувати відповідачу пеню та вимагати її стягнення?

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Суд зазначає, що позивач у власних мотивах просить стягнути з відповідача штраф, пеню та зобов`язати виконати рішення органу АМКУ на підставі рішення 60/140-р/к від 24.11.2023, однак, фактично до матеріалів справи позивач долучив рішення органу АМКУ №140-р/к від 24.11.2023, що в тім на переконання суду не є відмінними рішеннями за своїм змістом.

За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами (стаття 238 Господарського кодексу України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами (стаття 239 Господарського кодексу України).

Стаття 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пов`язує початок перебігу строку для добровільної сплати штрафу особою, на яку його накладено, саме з днем одержання відповідного рішення органу АМК України.

Відповідно до наявних у справі доказів копію рішення відповідач отримав 12.02.2024 шляхом опублікування оголошення в газеті "Урядовий кур`єр" від 01.02.2024.

Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця (стаття 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

За розрахунком позивача, строк добровільної сплати відповідачем штрафу накладеного рішенням №140-р/к від 24.11.2023 закінчився 12.04.2024.

Проте, відповідач на момент подання позивачем позовної заяви до суду та в подальшому в процесі розгляду справи не сплатив штраф по рішенню №140-р/к від 24.11.2023.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (частина 1 статті 231 Господарського кодексу України).

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України (частина 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

У зв`язку з простроченням відповідачем сплати штрафу, позивач нарахував відповідачу пеню.

Позивач, нараховує пеню з 13.04.2024 по 18.06.2024 (67 днів) і таким чином розмір пені становить 68 340, 00 грн.

Проте, оскільки в силу припису закону, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 68 000, 00 грн.

Доказів на підтвердження сплати штрафу у розмірі 68 000, 00 грн та пені у розмірі 68 000, 00 грн відповідачем до суду не надано, а отже, вимоги позивача в частині стягнення штрафу та пені підлягають задоволенню.

Суд констатує, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про: визнання недійсними нормативно-правових та інших актів, зокрема рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю чи розірвання угоди в разі невиконання ними у встановлені строки рішень органів Антимонопольного комітету України про скасування або зміну актів, прийнятих органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю, або про розірвання угоди; стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України; безоплатне вилучення товарів з неправомірно використаним позначенням та (або) копій виробів іншого суб`єкта господарювання; вилучення, накладення арешту на майно, документи, предмети, інші носії інформації у місцях проживання та інших володіннях особи; з інших підстав, передбачених законом.

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі (пункт 4 частина 1 стаття 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Доказів виконання рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.11.2023 140-р/к в частині пункту 3 зазначеного рішення, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач рішення органу АМКУ №140-р/к від 24.11.2023 не виконав, позовні вимоги позивача в частині зобов`язати відповідача виконати пункт 3 рішення Комітету підлягають задоволенню.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повнму обсязі.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Трейд Груп» про стягнення 68 000, 00 грн штрафу та 68 000, 00 грн пені - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Трейд Груп» (Код , 04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, 9а, к. 121) штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок та нараховану пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на діючий рахунок IBAN УДКСУ за місцем реєстрації суб`єкта господарювання.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Севен Трейд Груп» (Код , 04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, 9а, к. 121) виконати п. 3 Рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Код , вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035) від 24.11.2023 №140-р/к.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Трейд Груп» (Код , 04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, 9а, к. 121) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Код , вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок (Код , вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код одержувача: 21602826; р/р UA0016268).

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.12.2024.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких