ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" грудня 2024 р. м. Київ Справа №911/3175/24

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пісківський завод скловиробів» (Україна, 07820 Київська обл., Бучанський р-н, селище Пісківка, вул. Тетерівська, 1)

до Компанії ULTRAGLASS LTD (Болгарія, м.Софія)

про стягнення 21333,71 євро (927288,91 грн)

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява юридичної особи за законодавством України Товариства з обмеженою відповідальністю «Пісківський завод скловиробів» (далі позивач) до юридичної особи за законодавством Республіки Болгарія Компанії «УЛЬТРАГЛАСС ЛТД» (ULTRAGLASS LTD) про стягнення боргу у розмірі 21333,71 євро, що згідно з офіційним курсом гривні Національного банку України становить 927288,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі укладеного між сторонами контракту від 13.11.2023 №13/11/23 та Специфікації від 14.05.2024 №1 (далі Контракт) відвантажив відповідачу товар на загальну суму 217041,20 євро, а відповідач вказаний товар оплатив позивачу частково - в сумі 195707,49 євро, заборгованість відповідача перед позивачем (основний борг) становить 21333,71 євро, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Господарським судом встановлено, що позов подано до іноземної особи (нерезидента), а саме до юридичної особи за законодавством Республіки Болгарія Компанії «УЛЬТРАГЛАСС ЛТД» (ULTRAGLASS LTD) (Болгарія, м.Софія).

Частиною 1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п.1 ч.1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ст.366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, а саме з п.7.3 укладеного між сторонами зовнішньоекономічного контракту від 13.11.2023 №13/11/23, всі спірні питання, розбіжності або вимоги, що виникають або стосуються цього Контракту або у зв`язку з ним, підлягають вирішенню відповідно до чинного законодавства України в компетентному державному суді України за місцем знаходження Продавця Господарський суд Київської області.

Отже, сторони досягли домовленості про розгляд спору в Господарському суді Київської області за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви.

Суд зазначає, що дотримання необхідних вимог до позовної заяви, які встановлені статтею 162 цього Кодексу, пов`язане з виконанням завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору.

У п.2 ч.3 ст.162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі дані про місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

Однак в позовній заяві ТОВ «Пісківський завод скловиробів» не зазначено повне дійсне місцезнаходження відповідача, а саме: поштовий індекс відповідача та номер будинку адреси місцезнаходження (зазначено лише назву вулиці та номер квартири, але без номеру будинку - «вул.Фортов пт., кв.2»).

Також, позивач в позовній заяві не вказав про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача, а зазначена позивачем в позовній заяві в якості електронної адреси відповідача поштова адреса є, як вбачається, електронною адресою реєстратора компаній Болгарії, а не самого відповідача. Тобто, вбачається, що позивач в якості електронної адреси відповідача вказав електронну адресу, яка не належить останньому.

Водночас, зазначення у позовній заяві дійсних та повних реквізитів відповідача має істотне значення для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та виконання завдання господарського судочинства.

Отже, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги ст.162 Господарського процесуального кодексу України та подати письмові уточнення до позовної заяви, в яких зазначити:

- повну дійсну адресу місцезнаходження відповідача, в т.ч. поштовий індекс за наявності,

- дійсну адресу електронної пошти відповідача,

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.

Крім того, згідно з ч. 1 та 2 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачем до позовної заяви додана довідка реєстраційного агентства Болгарії від 31.03.2022, яка складена болгарською мовою і не містить українського перекладу.

Водночас, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/4473/17.

Отже, позивачу необхідно надати засвідчений належним чином переклад українською мовою довідки реєстраційного агентства Болгарії від 31.03.2022, яка додана позивачем до позовної заяви.

Також, згідно ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Позивачем в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів додано опис вкладення в цінний лист від 22.11.2024 та фіскальний чек «Укрпошти» від 22.11.2024, з яких вбачається, що вказаний цінний лист був направлений позивачем адресату на невірну поштову адресу, а саме: в поштовій адресі адресата зазначено назву вулиці та номер квартири - « АДРЕСА_1 », але при цьому не зазначено номер будинку адресата. Водночас, у реквізитах підписаного між сторонами контракту від 13.11.2023 №13/11/23 адресою відповідача вказано АДРЕСА_2 .

Отже, надані позивачем опис вкладення в цінний лист від 22.11.2024 та фіскальний чек «Укрпошти» від 22.11.2024, які не містять повної адреси відповідача, не можуть вважатись належними доказами направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви та подати докази направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу на дійсну повну поштову адресу відповідача, якщо у відповідача відсутній електронний кабінет.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень пункту 1 ч.1 ст.164 та ч. 1 ст.172 цього Кодексу щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням:

- повної дійсної адреси місцезнаходження відповідача, в т.ч. поштового індексу,

- дійсної адреси (адрес) електронної пошти відповідача,

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача;

3.2. засвідченого належним чином перекладу українською мовою довідки реєстраційного агентства Болгарії від 31.03.2022, яка додана до позовної заяви;

3.3. доказів направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу на дійсну адресу відповідача.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2024 №911/3175/24.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова