Справа № 909/483/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Оліфіренко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

про стягнення заборгованості у розмірі 86768737 грн 71 к., з яких: 67320852 грн 80 к. - сума основного боргу, 16181632 грн 88 к. - пеня, 1380231 грн 70 к. - інфляційні втрати та 1886020 грн 33 к. - 3 % річних,

за участю:

представника позивача Піун С. П.,

представника відповідача Біяна Б. Р.,

ухвалив таке рішення.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 18.11.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості за зобов`язаннями з договору постачання природного газу № 3613-ПСО(ТКЕ)-15 від 30.12.2022 на суму 86768737 грн 71 к., з яких: 67320852 грн 80 к. - сума основного боргу, 16181632 грн 88 к. - пеня, 1380231 грн 70 к. - інфляційні втрати та 1886020 грн 33 к. - 3 % річних.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 27.05.2024 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 25.06.2024, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

25.06.2024 судове засідання не відбулося через технічні проблеми в роботі системи відеоконференцзв`язку, що підтверджується актом про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку № 19 від 25.06.2024.

Ухвалою від 25.06.2024 суд відклав підготовче засідання на 11.07.2024.

Протокольною ухвалою від 11.07.2024, суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначив на 15.08.2024.

Ухвалою від 15.08.2024 суд задоволив клопотання позивача про заміну сторони відповідача правонаступником, замінив відповідача ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго" його правонаступником ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", підготовче засідання відклав на 26.08.2024.

26.08.2024 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги системою цивільної оборони у м. Івано-Франківську та Івано-Франківській області.

Ухвалою від 26.08.2024 суд відклав підготовче засідання на 09.09.2024.

09.09.2024, суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 19.09.2024.

19.09.2024, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024.

17.10.2024, суд протокольною ухвалою призначив розгляд справи по суті на 18.11.2024.

На адресу суду від відповідача, в період розгляду справи, надійшло клопотання від 18.10.2024 (вх. № 17924/24 від 15.11.2024) про зменшення пені та процентів річних.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вищезазначене клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання, вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Ухвалою від 15.08.2024 суд замінив відповідача ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго" його правонаступником ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго".

11.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 10.09.2024 (вх. № 14195/24 від 11.09.2024).

У подальшому, 15.11.2024 представником відповідача було подано до суду клопотання про зменшення пені та процентів річних.

Суд зазначає, що клопотання від 15.11.2024 подане відповідачем з порушенням строку встановленого законом. Водночас, відповідачем не подано заяви про поновлення строку на подання клопотання, ні в тексті клопотанння, ні в доданих до клопотання документах не зазначено про причини пропуску такого строку та обґрунтування їх поважності, та не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

У контексті наведеного, клопотання відповідача 18.10.2024 (вх. № 17924/24 від 15.11.2024) про зменшення пені та процентів річних слід залишити без розгляду.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка представника позивача та представника відповідача в судове засідання свідчить про наведений вище факт.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- позивач в період з грудня 2022 по квітень 2023 (включно) передав у власність "Івано-Франківськ Теплоенерго" природний газ на загальну суму 95753489 грн 94 к.;

- у зв`язку з укладенням договору про переведення боргу № 24-ПБ-6450 від 29.03.2024 обов`язок погашення боргу за поставлений природний газ повернувся до первісного боржника ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго";

- внаслідок порушення ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" умов договору про переведення боргу № 24-ПБ-6450 від 29.03.2024 виникла заборгованість у розмірі 67320852 грн 80 к.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, мотивуючи наступним:

- договір № 24-ПБ-6450 від 29.03.2024 стосується переведення боргу, але первісним боржником за договором про спільну діяльність від 11.02.2021 є просте товариство, а не ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго";

- договір про спільну діяльність припинив дію 11.02.2024, тому на момент укладення договору про переведення боргу № 24-ПБ-6450 від 29.03.2024 первісний боржник вже не існував;

- договір про переведення боргу від 29.03.2024 фактично не є укладеним, а боргові зобов`язання мають врегульовуватися відповідно до норм цивільного законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з наведених підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

30.12.2022 між ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі Позивач, Постачальник) та ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго" (далі Відповідач, Споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3613-ПСО(ТКЕ)-15 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні п.п.1) п.4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5. Договору).

У подальшому між сторонами укладено Додаткові угоди до Договору постачання природного газу від 30.12.2022 № 3613-ПСО(ТКЕ)-15, а саме: № 1 від 15.04.2023 та № 2 від 15.04.2023.

На виконання умов Договору, Позивач в період з грудня 2022 по квітень 2023 передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 95 753 489 грн 94 к., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 на суму 11 229 449,20 грн; від 31.12.2022 на суму 1 204 733,84 грн; від 31.12.2022 на суму 8 618 454,10 грн; від 31.01.2023 на суму 10 366 713,61 грн; від 31.01.2023 на суму 1 066 600,03 грн; від 31.01.2023 на суму 7 314 748,58 грн ; від 28.02.2023 на суму 10 143 861,84 грн; від 28.02.2023 на суму 977 073,31 грн; від 28.02.2023 на суму 7 815 252,86 грн; від 31.03.2023 на суму 8 183 653,91 грн; від 31.03.2023 на суму 759 147,50 грн; від 31.03.2023 на суму 5 780 217,30 грн; від 30.04.2023 на суму 22 293 583,86 грн.

Відповідачем не було підписано акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2023 обсягом 579,21367 тис. куб. м., загальною вартістю 22 293 583 грн 86 к.

Відповідно до пункту 5.1 Договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання- передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Cпоживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разу відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.

Відповідно до абз. 3 п. 13.1 Договору у редакції Додаткової угоди № 1 від 15.04.2023, даний договір діє до "30" квітня 2023 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

11.02.2021 між ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго" (Сторона-1) та ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (Сторона-2) укладено договір про спільну діяльність (простого товариства) (далі договір про спільну діяльність), відповідно до якого сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль і майна, яке належить сторонам на відповідних правових підставах (право власності, господарського відання, оренди, тощо), спільно діяти в сфері теплопостачання без створення юридичної особи для досягнення наступних господарських цілей: забезпечення виробництва, транспортування, постачання теплової енергії та гарячої води споживачам м. Івано-Франківськ та проведення подальшого перепідключення/відключення тощо споживачів теплової енергії від котельні на вул. Індустріальна, 34 до інших джерел теплопостачання, а також проведення будівництва нових котелень у м. Івано-Франківськ (п. 1.1 договору).

У п. 8.3 договору про спільну діяльність сторони обумовили, що спільне майно сторін обчислюється на окремому балансі Сторони-1, який ведеться Стороною-1.

Згідно з п. 10.1, 10.2 договору про спільну діяльність, загальні витрати та збитки сторін покриваються за рахунок майна та грошових коштів, отриманого в результаті спільної діяльності. Збитки сторін від спільної діяльності не можуть бути покриті за рахунок майна або коштів Сторони-2. Фактичний обсяг спільної діяльності з його розподілом за видами затрат між Сторонами визначається в балансі, що складається Стороною-1.

Договір про спільну діяльність вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє 3 (три) роки (п. 21.1 договору).

Закінчення строку дії договору про спільну діяльність визначено як одну з підстав для його припинення (пп. 13.1.1 договору про спільну діяльність).

29.03.2024 між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "Івано-Франківськ Теплоенерго" та ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", укладено договір № 24-ПБ-6450 про переведення боргу (далі - договір про переведення боргу).

Відповідно п.п. 1.1 та 1.2 За цим Договором за згодою Кредитора Первісний боржник переводить на Нового боржника заборгованість, яка виникла у Первісного Боржника перед Кредитором за Договором постачання природного газу від 30.12.2022 № 3613-ПСО(ТКЕ)-15 (далі- "Зобов`язання"), укладеним між Первісним боржником та Кредитором станом на дату укладання цього договору, а Новий боржник приймає на себе заборгованість Первісного боржника у цьому Зобов`язанні та замінює Первісного боржника у Зобов`язанні. Кредитор дійсно дає згоду на заміну Первісного боржника у Зобов`язанні Новим боржником та на укладення цього Договору на встановлених у ньому умовах.

Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового Боржника, станом на дату укладання даного Договору дорівнює 67 320 852,80 грн. (п. 2.1. Договору про переведення боргу).

Відповідно до п. 3.1. Договору про переведення боргу, до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми заборгованості, що зазначена у пункті 2.1. цього Договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу від 30.12.2022 № 3613-ПСО(ТКЕ)-15.

Відтак, залишок непогашеної переведеної заборгованості на нового боржника склав 67 320 852 грн 80 к.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

За змістом ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

У відповідності до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1135 ЦК України, під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства. У разі спільного ведення справ для вчинення кожного правочину потрібна згода всіх учасників. У відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 1138 ЦК України, якщо договір простого товариства пов`язаний із здійсненням його учасниками підприємницької діяльності, учасники відповідають солідарно за всіма спільними зобов`язаннями незалежно від підстав їх виникнення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Предметом даного спору є стягнення заборгованості з ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" у розмірі 67 320 852 грн 80 к. відповідно до Договору № 24-ПБ-6450 про переведення боргу від 29.03.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не оплатив позивачу заборгованість, зобов`язання щодо сплати якої взяв на себе за договором про переведення боргу. На момент звернення до суду така заборгованість є прострочена і становить 67 320 852грн 80 к.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що заборгованість не могла бути переведена на нього за договором переведення боргу від 29.03.2024, оскільки договір про спільну діяльність від 11.02.2021 припинив свою дію 11.02.2024 внаслідок спливу строку договору простого товариства, оскільки припинення договору про спільну діяльність не припиняє зобов`язань учасників договору про спільну діяльність перед третіми особами, навіть якщо такі зобов`язання виникли в процесі виконання договору про спільну діяльність (договору простого товариства).

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суду не подано доказів визнання недійсними в судовому порядку договору про переведення боргу, договору про спільну діяльність чи договору постачання природного газу. Підстав для нікчемності зазначених правочинів судом не встановлено.

Одночасно, суд враховує, що договір про переведення боргу укладений щодо дійсної, існуючої на час його укладення заборгованості, зобов`язання зі сплати якої не є такими, щодо яких не може бути замінений боржник чи кредитор.

З урахуванням викладеного, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати заборгованості, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення основного боргу.

Що стосується нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Позивач визначив суму інфляційних втрат в розмірі 1 380 231 грн 70 к. та 1 886 020 грн 33 к. 3% річних. Суд перевірив правильність розрахунків позивача і встановив, що розрахунок зроблено арифметично і методологічно правильно. Заперечень щодо правильності здійснених розрахунків відповідач не надав.

Неналежне виконання споживачем обов`язку стосовно оплати за постачання теплової енергії стало підставою для нарахування пені.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За розрахунком позивача, сума пені становить 16 181 632 грн 88 к.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені та встановив, що такі розрахунки зроблені методологічно та арифметично правильно.

Висновок суду.

У контексті наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір у розмірі 847840 грн 00 к. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 202, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості у розмірі 86768737 грн 71 к., з яких: 67320852 грн 80 к. - сума основного боргу, 16181632 грн 88 к. - пеня, 1380231 грн 70 к. - інфляційні втрати та 1886020 грн 33 к. - 3 % річних - задоволити.

Стягнути з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б. Хмельницького, буд. 59А, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76014; ідентифікаційний код 03346058) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) 67 320 852 (шістдесят сім мільйонів триста двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 80 к. - основного боргу, 16 181 632 (шістнадцять мільйонів сто вісімдесят одна тисяча шістсот тридцять дві) грн 88 к. - пені, 1 886 020 (один мільйон вісімсот вісімдесят шість тисяч двадцять) грн 33 к. - 3% річних, 1 380 231 (один мільйон триста вісімдесят тисяч двісті тридцять одна) грн 70 к. - інфляційних втрат та 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 к. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28.11.2024.

Суддя Т. В. Стефанів