ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3703/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП (65029, Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3, корпус 1, )

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 964 624,51 грн., з якої 607 459,77 грн. сума основного боргу, 76 115,88 грн. пеня, 45 920,31 грн. 3 % річних, 235 128,55 грн. інфляційні втрати

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА-РП (65058, м. Одеса, Овідіопольськая дорога, буд. 3, корп. 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, )

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

Від позивача Єгоров В.С. (адвокат, довіреність від 29.12.2023 № 29/12-2023/3);

Від відповідача Юциков Є.С. (ордер від 11.09.2024 серія ВН № 1408348).

Зміст позовних вимог. Рух справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА РП» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 964 624,51 грн., з якої 607 459,77 грн. сума основного боргу, 76 115,88 грн. пеня, 45 920,31 грн. 3 % річних, 235 128,55 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.09.2024.

19.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА-РП» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з вимогою про:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити списання кредиторської заборгованості ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БОНА ВІТА-РП» (Ідентифікаційний код юридичної особи в ) за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії" в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Ухвалою від 20.09.2024 прийнято зустрічну позовну заяву від 18.09.2024 (вх. 4233/24) до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/3703/24. Повідомлено, що підготовче засідання відбудеться 23.09.2024.

Протокольною ухвалою від 23.09.2024 відкладено підготовче засідання на 07.10.2024.

Протокольною ухвалою від 07.10.2024 відкладено підготовче засідання на 17.10.2024.

Протокольною ухвалою від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2024.

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в судовому засіданні підтримав вимоги за первісним позовом в повному обсязі та просив суд задовольнити їх, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 96, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 175, 193, 216, 217, 218, 230, 231, 264, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані несплатою Відповідачем вартості спожитого природного газу.

Позивач зазначає, що в період з 09.11.2021 по 18.11.2021 ним було поставлено Відповідачу природний газ в об`ємі 20 921,00 куб.м. на загальну суму 773 990,93 грн. (з урахуванням вартості транспортування).

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зазначає, що Відповідачем частково сплачено вартість поставленого газу 31.01.2022 в розмірі 166 531,16 грн.

Отже за твердженням Позивача сума заборгованості ТОВ «БОНА ВІТА - РП» за спожитий природний газ складає 607 459,77 грн. (773 990,93 166 531,16 = 607 459,77).

Позивачем на підставі норм частини другої статті 625 Цивільного кодексу України на суму боргу нараховано 3 % річних у розмірі 45 920,31 грн. за період з 01.01.2022 по 30.06.2024, а також інфляційне збільшення (втрати) у розмірі 235 128,55 грн. за період з 01.01.2022 по 30.06.2024.

Також Позивачем на підставі частини другої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, статті 549 Цивільного кодексу України на суму боргу нараховано пеню в розмірі 76 115,88 грн. за період з 01.01.2022 по 30.06.2022.

У Відповіді на відзив (за первісним позовом) від 20.09.2024 (вх. № 34493/24) і у Відзиві на зустрічну позовну заяву від 20.09.2024 (вх. № 34488/24) ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зазначає, що згідно з п. 2 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше: належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (підпункт 12); належність споживача до категорії виробників теплової енергії (підпункт 14); належність споживача до категорії бюджетних установ та організацій (підпункт 15).

Відповідно до п. 5 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема, визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13, 14, 15, 17 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи.

Тобто, належність споживача до тієї чи іншої категорії (промисловість, бюджет, виробники теплової енергії, населення, інші, передбачені законодавством) визначає Оператор ГРМ.

Так, на інформаційній платформі Оператора ГТС Відповідача віднесено до категорії виробників теплової енергії (теплогенеруюча організація/ТКЕ).

Відтак, визначення умов постачання природного газу постачальником "останньої надії" безпосередньо пов`язане із внесенням відповідних даних про споживача до Інформаційної платформи, якими постачальник "останньої надії" керується при виконання обов`язку щодо постачання природного газу.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачем було укладено договір постачання природного газу постачальником "останньої надії"; договір є таким, що виконаний в частині поставки та отримання природного газу, та відповідно, під час виконання договору сторонам були відомі істотні умови такого договору.

Відтак, у Позивача відсутні правові підстави для здійснення перерахунку вартості спожитого газу, оскільки такі дії стосуються насамперед виконання сторонами договірних зобов`язань за укладеним між ними господарським договором.

Представник відповідача ТОВ «БОНА ВІТА - РП» у судовому засіданні заперечував проти первісного позову у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Також просив задовольнити зустрічний позов повністю.

У Відзиві на позовну заяву (первісну) від 18.09.2024 і у Відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву від 23.09.2024 (вх. № 34597/24) та у Запереченнях від 23.09.2024 (вх. № 34588/24) Відповідач зазначає, що ТОВ «БОНА ВІТА-РП» є управителем багатоквартирних будинків, розташованих за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, корпус 1 та корпус 2 та у договірних відносинах з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" лише представляє спільні інтереси співвласників даних багатоквартирних будинків для забезпечення опаленням їх приміщень.

Теплова енергія, в яку перетворює природний газ дахова котельня у Будинках, призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців Будинків в опаленні житлових приміщень. Тобто, Відповідач фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з Позивачем (постачальником "останньої надії" за Договором) виступає колективним споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників Будинків.

ТОВ «БОНА ВІТА - РП» зазначає, що в листопаді 2021 року, відповідно до наданих Позивачем документів, спожив природного газу в обсязі 20 921,00 тис. куб.м. та сплатив на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за даний період 166 531,16 грн., тобто виходячи із ціни 7,96 грн. за 1 куб. метр.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України (далі Позивач, Постачальник, Постачальник останньої надії) відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу, постачальник останньої надії визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно із частиною першою статті 15 цього Закону, у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БОНА ВІТА-РП» (далі - Відповідач, Споживач) у спірний період автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

- листом Оператора ГТС від 19.02.2024 №ТОВВИХ-24-2434;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10);

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі «Кодекс ГТС»).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Разом із цим, відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити:

- ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача;

- прізвище, ім`я, по батькові (для побутових споживачів);

- назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими);

- поштову адресу об`єкта споживача.

На виконання зазначеного пункту оператором ГРМ було надано Позивачу вказаний реєстр за Формою № 10 (додається).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Так, відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, Позивач проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. Ціна природного газу також підтверджується довідкою Позивача.

Разом із цим, відповідно до пункту 4.4. Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

На виконання вказаного пункту Позивачем направлено на адресу Відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу. Однак повну оплату за отриманий природний газ Відповідач не здійснив.

Крім цього, порядок здійснення оплати визначений пунктом 4.4. Договору, яким передбачено, що Споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань.

В період з 09.11.2021 по 18.11.2021 року Позивач поставив Відповідачу природний газ в об`ємі 20 921,00 куб.м., що підтверджується інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодами 56XQ00015GO9J00A та 56XQ00017FTAU00X і не заперечується Відповідачем.

Спір між сторонами виник щодо ціни поставленого газу.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із частинами першою, другою статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно із статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Cтаттею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина друга статті 202 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Частинами 1, 3 статті 275 Господарського кодексу України, передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Згідно з частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 2 статті 265 ГК України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Тобто, виходячи з частини 2 статті 265 ГК України та предмету Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, а також враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та укладеним між ними Договором, який за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

Отже, всі відносини між Споживачем та Постачальником після укладання договору регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативними актами, а саме, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015р. № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2501.

Щодо вартості (ціни) поставленого газу, слід зазначити наступне.

За приписами частини 6 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до частин другої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

За визначенням, зазначеним у статті 1 Закону України "Про теплопостачання", виробництво теплової енергії - це господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.

Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність.

Під господарською діяльністю за визначенням, передбаченим у статті 3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Як встановлено судом, Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 1 від 11.10.2020, ТОВ БОНА ВІТА-РП обрано управителем даного багатоквартирного будинку.

На підставі вказаного рішення між ТОВ БОНА ВІТА-РП співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 1 укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02.01.2021.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 2 від 01.06.2021, ТОВ БОНА ВІТА-РП обрано управителем даного багатоквартирного будинку.

Таким чином, ТОВ БОНА ВІТА-РП є управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 1 та корп. 2 та у договірних відносинах з ТОВ ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ НАФТОГАЗ УКРАЇНИ лише представляє спільні інтереси співвласників даних багатоквартирного будинку для забезпечення опаленням їх приміщень.

Отже з урахуванням наведеного, теплова енергія, в яку перетворює природний газ дахова котельня у будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 1 та корп. 2, призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців багатоквартирних будинків в опаленні житлових приміщень та гарячій воді. Тобто, ТОВ БОНА ВІТА-РП фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України (постачальником "останньої надії" за Договором) виступає колективним споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства та встановлені у справі обставини свідчать, що за метою придбання природного газу та характером діяльності ТОВ БОНА ВІТА-РП прирівнюється до побутового споживача, визначення якому встановлено у пункті 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", а саме, побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до Закону України Про ринок природного газу від 09.04.2015 № 329-VIII (зі змінами) захищені споживачі побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної системи.

Відповідно до постанови КМУ № 1102 від 25.10.2021 Про внесення змін до Постанов КМУ від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236 переможець конкурсу погоджується, що він як постачальник останньої надії буде здійснювати постачання природного газу з 01 жовтня по 30 листопада 2021 для побутових споживачів за ціною, що не може перевищувати 7,96 гривні за 1 куб.м. з урахуванням податку на додану вартість.

Висновки суду щодо первісного позову.

Відповідно даних інформаційної платформи ТОВ „Оператор газотранспортної системи України Відповідачем протягом періоду з 09.11.2021 по 18.11.2021 було спожито природний газ в обсязі 20 921,00 куб.м.

Згідно із пунктом 4.4 Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" споживач зобов`язався оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Отже, вартість спожитого природного газу із урахуванням вимог Закону № 2479-ІХ не має перевищувати 166 531,16 грн. (20 921,00 м. куб. х 7,96 грн. за 1 кум. метр).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2022 ТОВ Бона Віта-РП перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 166 531,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2022 № 833.

Тобто Відповідачем сплачено суму основного боргу в повному обсязі за тарифом для побутових споживачів 7,96 грн. за 1 куб.м., встановленим постановою КМУ від 25.10.2021 № 1102. А відтак, заборгованість за спожитий природний газ у Відповідача відсутня.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 607 459,77 грн.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач, з огляду на умови пункту 4.4 Типового договору, повинен був сплатити вартість поставленого газу до 31.12.2021, а фактично сплатив 31.01.2022.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за договором за періоди з 01.01.2022 по 30.01.2022 складають суму в розмірі 410,63 грн., яка розраховується наступним чином:

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/01/2022 до 30/01/2022 166 531,60 x 3 % x 30 : 365 : 10030410,63 грн.

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 410,63 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення 3 % річних в розмірі 45 509,68 грн. (45 920,31 410,63 = 45 509,68) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за договором за періоди з 01.01.2022 по 30.01.2022 складають суму в розмірі 2 164,91 грн., яка розраховується наступним чином:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000

Інфляційне збільшення:

166 531,60 x 1.01300000 - 166 531,60 = 2 164,91 грн.

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 164,91 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 232 963,64 грн. (235 128,55 2 164,91 = 232 963,64) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Щодо стягнення пені, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.5 договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором від сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за договором у періоди з 01.01.2022 по 30.01.2022 складає суму в розмірі 1,37 грн. (166 531,60 / 365 Х 0,01 /100 Х 30 = 1,37).

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми пені в розмірі 1,37 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 76 114,51 грн. (76 115,88 1,37 = 76 114,51) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Щодо зустрічної позовної заяви слід зазначити наступне.

19.08.2022 набрав чинності Закон України від 29.07.2022 № 2479-ІХ Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Вказаний Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування.

При цьому, абзацом 3 п. 1 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ, визначено, що непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії", підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Враховуючи вищенаведені приписи вказаного Закону, суд доходить висновку, що заборгованість ТОВ БОНА ВІТА-РП за спожитий у листопаді 2021 року природний газ в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною, що перевищує 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних, має бути списана. Оскільки як встановлено судом, ТОВ БОНА ВІТА-РП є уповноваженою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 корп. 1 та корп. 2, на підставі договору особою, що забезпечувала мешканців будинку тепловою енергією з дахової котельні, та що споживала природній газ за вказаною адресою, для забезпечення потреб побутових споживачів мешканців.

На підставі викладеного, суд вважає такою, що підлягає задоволенню зустрічну позовну заяву про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснити списання кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНА ВІТА - РП" за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії" в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частиною першою статті 610, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, абзацом 3 пункту 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП (65029, Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3, корпус 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 2 164,91 грн. (дві тисячі сто шістдесят чотири гривні 91 коп.) інфляційних втрат, 410,63 (чотириста десять гривень 63 коп.) 3 % річних, 1,37 грн. (одна гривня 37 коп.) пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 30,92 грн. (тридцять гривень 92 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП в частині стягнення 607 459,77 грн. суми основного боргу, 76 114,51 грн. пені, 45 509,68 грн. 3 % річних, 232 963,64 грн. інфляційних втрат.

4. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА-РП до Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України задовольнити.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) здійснити списання кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП (65029, Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3, корпус 1, ) за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії" в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА РП (65029, Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3, корпус 1, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов