ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3766/24

За позовом: Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, , електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 25, , електронна адреса: )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Корчевський М.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення штрафу у розмірі 544 000 грн. та пені у розмірі 544 000 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3766/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2024р. Ухвалою суду від 24.09.2024р. відкладено підготовче засідання на 10.10.2024р. Ухвалою суду від 10.10.2024р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2024р.

Позивач - Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Згідно заяви, що надійшла до суду 24.09.2024р. , позивач просив суд розглядати справу за відсутності свого представника, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач - ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ», не скористався своїм правом на судовий захист, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Ухвала про відкриття провадження у справі №916/3766/24 направлялась за юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та була отримана під підпис, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 907.

Всі наступні ухвали по справі направлялись відповідачу на його офіційну електронну адресу: , зазначену в витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Позивач у справі зазначає, що рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023р. №60/150-р/к у справі №28/60/29-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД СЕРВІС 2016» (змінено найменування на ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» (ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ») накладено штраф у розмірі 544 000 грн за вчинення порушень, передбачених пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що стосується спотворення результатів торгів антиконкурентними узгодженими діями (далі - Рішення № 60/150-р/к).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Позивач зазначає, що Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України супровідним листом від 27.12.2023р. №60-02/5424 копію Рішення №60/150-р/к було направлено ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» (ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ») на адресу останнього, що була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день направлення: пр-т Голосіївський, 93, к. 446, м. Київ, 03127.

Однак, як стверджує позивач, копію Рішення №60/150-р/к разом із вищевказаним супровідним листом не було вручено відповідачу, що підтверджується довідкою ф.20 АТ «Укрпошта» на конверті з рекомендованим повідомленням №997 із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, якщо вручити рішення, розпорядження немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місце реєстрації); відсутності посадових осіб чи повноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

На підставі зазначених вище положень Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивачем інформацію про Рішення №60/150-р/к було опубліковано на сторінках газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №34 (7694) від 16.02.2024р.

Згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Таким чином, на думку позивача, Рішення №60/150-р/к вважається врученим ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» (ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ») 26.02.2024р. (оскільки 25.02.2024р. було вихідним/ неробочим днем - неділя).

Відповідно до ч. 3 та ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, як стверджує позивач, останнім днем двомісячного строку добровільного виконання Рішення №60/150-р/к є 26.04.2024р.

Позивач зазначає, що Рішення №60/150-р/к ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» (ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ») до господарського суду не оскаржувалось, не перебувало на перевірці в Антимонопольному комітету України, з огляду на що є обов`язковим до виконання.

Таким чином, на думку позивача, зі спливом двомісячного строку - останнім днем сплати штрафу відповідачем є 25.04.2024р., Рішення №60/150-р/к є чинним та обов`язковим до виконання згідно з приписами статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Разом з тим, як зазначає позивач, на дату подання цієї позовної заяви Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не отримувало від ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» ( ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ») документи, що підтверджують сплату штрафу у розмірі 544 000 грн.

Також позивач зазначив, що ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу , накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

На підставі зазначеного, позивач зазначає, що нарахування пені розпочалося з 26.04.2024р. - наступного дня після спливу двомісячного строку добровільної сплати штрафу, і за період з 26.04.2024р. по 02.07.2024р. нараховано відповідачу пеню у розмірі 546 720 грн. Але, враховуючи положення ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 544 000 грн.

Враховуючи все викладене, Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просить суд стягнути з ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» штраф у розмірі 544 000 грн. та пеню у розмірі 544 000 грн.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, в тому числі: правові засади і гарантії підприємництва; правила конкуренції та норми антимонопольного регулювання; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023р. №60/150-р/к у справі №28/60/29-рп/к.19 на ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» ( ) накладено штраф у загальному розмірі 544 000 грн.

Пунктами 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" також визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення від 27.12.2023р. №60/150-р/к у справі №28/60/29-рп/к.19 супровідним листом від 27.12.2023р. №60-02/5424 направлено засобами поштового зв`язку ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» на адресу: 03127, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 93, кім. 446, із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №382, яке повернуто з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

У подальшому інформація про прийняте Рішення №60/150-р/к була оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр" від 16.02.2024р. №34 (7694).

Однак, як встановлено судом, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 19.12.2023р. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №007042204, якою змінено найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД СЕРВІС 2016» на «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та місцезнаходження юридичної особи з м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 93, кім. 446 на м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 25.

При цьому, як вже зазначалося вище, рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023р. №60/150-р/к у справі №28/60/29-рп/к.19 винесено щодо ТОВ «БУД СЕРВІС 2016», яке станом на 27.12.2023р. вже змінило найменування на ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та місцезнаходження на м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 25.

Більш того, перевіривши надані позивачем докази направлення Рішення №60/150-р/к відповідачу, встановлено, що воно 27.12.2023р. направлялось на стару адресу відповідача, а саме: 03127, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 93, кім. 446.

Інформація про прийняте Рішення №60/150-р/к, яка була оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр" від 16.02.2024р. №34 (7694) також стосувалась ТОВ «БУД СЕРВІС 2016» і не містила відомостей щодо ідентифікаційного коду Товариства, що унеможливлює ототожнення його з відповідачем у справі.

Враховуючи зазначене, суд не погоджується з позицією позивача щодо того, що рішення було вручене ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» 26.02.2024р., адже воно було направлено зовсім на іншу адресу, доказів направлення на правильну адресу відповідача позивачем не надано.

За таких обставин, на думку суду, позивачем не дотримано встановленого ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порядку направлення (вручення) рішення .

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з ТОВ «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» штрафу у сумі 544 000 грн. та пені у розмірі 544 000 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення штрафу у розмірі 544 000 грн та пені у розмірі 544 000 грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 29 листопада 2024 р.

Суддя Н.В. Рога