ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2024 Справа №905/1085/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок №1; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» (85510, Донецька область, Великоносілківський район, село Іскра, вулиця Шевченка, будинок №281-А; )

та до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 509 087,88 гривень

за участю представників:

від позивача: Скиданюк М.В.

від відповідача1: не з`явився

від відповідача2: не з`явився

Р У Х С П Р А В И

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 509 087,88 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» умов кредитного договору №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 в частині повернення тілу кредиту та сплати процентів. Вимоги до відповідача 2 обґрунтовані укладеним з позивачем договором поруки №1499/2020/СРД-МСБ-П від 09.10.2020 на виконання зобов`язань відповідача1 за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2024.

Від ОСОБА_1 17.09.2024 отримано клопотання про відкладення підготовчого провадження та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву. У своєму клопотанні відповідач2 повідомив про проведення реєстраційних дій щодо зміни керівника ТОВ «Іскрівське», у зв`язку з чим останній також позбавлений можливості направити відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 10.10.2024. Також даною ухвалою продовжено сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи.

Від ОСОБА_1 09.10.2024 отримано клопотання про об`єднання позовних вимог у справі №905/1085/24 та 905/1084/24 у зв`язку з тим що у цих справах однаковий суб`єктний склад. Розгляд клопотання просив здійснити без його участі.

Представник позивача у судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився.

Ухвалою суду 10.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача2 про об`єднання позовних вимог, відкладено підготовче засідання на 17.10.2024. Також вказаною ухвалою зобов`язано позивача в строк до 15.10.2024 подати розгорнутий розрахунок заборгованості суми основного боргу.

Від позивача 16.10.2024 отримано клопотання про продовження процесуального строку на подання розрахунку та відкладення підготовчого засідання, призначеного на 17.10.2024.

З міркувань безпеки, у зв`язку з тим, що 17.10.2024 з 09:50 по 14:11 у Харківській області було оголошено сигнал «Повітряної тривоги», підготовче засідання у справі №905/1085/24 призначене на 17.10.2024 об 11:00 год. в режимі відеоконференції не відбулось.

Ухвалою суду від 17.10.2024 відкладено підготовче засідання на 06.11.2024.

Від позивача 31.10.2024 надійшов розрахунок суми боргу на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2024.

Від ОСОБА_1 06.11.2024 отримано клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, проведення якої доручити експертам Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Розгляд вказаного клопотання просив провести без його участі.

Також, 06.11.2024 від позивача отримано клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.

У підготовчому засіданні 06.11.2024 судом розглянуто клопотання відповідача2 про призначення у справі судово-економічної експертизи та відмовлено у його задоволенні.

Враховуючи, що процесуальний строк на подання заяв по суті справи сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.011.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 19.11.2024.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити сторонам, які повинні знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням у відкритій господарській справі та скористатись своїми правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України.

Отже, оскільки відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, враховуючи вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідачів про розгляд судом справи, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

Товариством з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» 15.07.2020 подано до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заяву-анкету на отримання кредиту за програмою кредитування «ММСП» НУФ (транспортні засоби) код продукту 10.4.04.005.03. на суму 1 966 400,00 гривень строком на 60 місяців.

Програма «FmancEast» розроблена в рамках проекту «Підтримка Європейського Союзу для Сходу України», який реалізується відповідно до Угоди про фінансування (далі - Угода), підписаної 08.12.2017 між Урядом України в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Європейською Комісією, що діє від імені Європейського Союзу (далі - ЄС) за Компонентом 2 Угоди «Економічне відновлення та розвиток ММСП. Доступ до фінансування». Відповідно до умов Угоди, Програма реалізується за непрямого управління Кредитної установи для відбудови KfW через Німецько-Український фонд (далі - НУФ).

В рамках Програми під інвестиційним проектом розуміється середньо- або довгостроковий проект (більше 24 місяців), який передбачає фінансування Партнером витрат ММСП на створення, закупівлю, модернізацію або реконструкцію основних засобів ММСП на цілі, зазначені в розділі 11 цієї Програми. Відновлення фінансування інвестиційних проектів ММСП відбуватиметься через механізм надання НУФ фінансової підтримки ММСП у вигляді Субсидій та Компенсацій для реалізації ними інвестиційних проектів (далі - надання Фінансової підтримки), що складає до 50% від вартості інвестиційного проекту ММСП, який буде реалізовуватись за участі Партнерів, що надаватимуть ММСП кредитні або лізингові послуги. 2.2. В рамках реалізації Програми Партнери здійснюють фінансування інвестиційних проектів ММСП із залученням грошових коштів Фінансової підтримки НУФ, з дотриманням наступних умов: 20% вартості інвестиційних проектів має сплачуватися за рахунок Початкових платежів (коштів Субсидій та власних внесків ММСП) і, відповідно, 80% вартості інвестиційних проектів підлягає фінансуванню Партнерами.

09.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» (далі - Позичальник, Клієнт, відповідач1) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк, позивач) було укладено кредитний договір №1499/2020/СРД-МСБ за умовами якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювану кредитну лінію з лімітом у сумі 1 793 600,00 гривень для придбання сільськогосподарського обладнання на строк з 09.10.2020 по 15.02.2025 (включно) згідно Програми «FmancEast».

Пунктом 1.4. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього Договору, (далі за текстом - «Тарифи») та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього Договору з врахуванням встановленого - Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі 16,2% річних (п. 1.4.1. кредитного договору);

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п.1.3 цього Договору, у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п.1.4.1. Договору збільшеного на 5,0% річних (п. 1.4.2. кредитного договору).

Також, пунктом 1.4.3. передбачили:

Сторони укладаючи цей Договір домовилися, що Базова процент на ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, збільшується на:

- 3,0 (три) процентних пункти у разі недотримання Позичальником умов п.5.1. цього Договору. Збільшення розміру Базової процентної ставки встановлюється з 25-го числа другого місяця, наступного за звітним кварталом, у якому Позичальник не дотримувався умов п.5.1. цього Договору. Період, протягом якого діє умова щодо збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами, зазначена у цьому пункті, закінчується 24 числом другого місяця наступного за кварталом, в якому Позичальник виконав зазначені зобов`язання;

- 3.0 (три) процентних пункти у разі недотримання Позичальником умов п.2.5., 8.2.11.- 8.2.17., 8.2.21. цього Договору. Збільшення базового розміру процентів встановлюється з дати недотримання умов вказаних пунктів до дати дотримання зобов`язання. Період, протягом якого діє умова щодо збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами, зазначена у цьому пункті, закінчується в день дотримання зобов`язання;

- 2,0 (два) процентних пункти у разі недотримання Позичальником умов, щодо надання будь-якого документу зазначеного в п.8.2.4. цього Договору. Збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами встановлюється з 25-го числа другого місяця, наступного за звітним кварталом, у якому Позичальник не дотримувався умов п.8.2.4. цього Договору або з 25-го березня, якщо Позичальник не дотримувався умов п.8.2.4. цього Договору у четвертому кварталі календарного року до дня дотримання Позичальником зазначених зобов`язань в повному обсязі;

- 2.0 (два) процентних пункти у разі недотримання Позичальником умов п.п. 8.2.7.-8.2.8.. 8.2.36. цього Договору. Збільшення базового розміру процентів за користування кредит ними коштами діє з 25-го числа другого місяця, наступного за останнім звітним кварталом, у якому Позичальник не дотримав умов п.п. 8.2.7.-8.2.8.. 8.2.36. цього Договору і встановлюється на 30 (тридцять) календарних днів. За недотримання вимог п.п.8.2.7. -8.2.8.. 8.2.36. цього Договору у четвертому кварталі календарного року, збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами діє з 25-го березня і встановлюється на 30 (тридцять) календарних днів;

- 2.0 (два) процентних пункти у разі недотримання Позичальником умов, зазначеного в п.п. 8.2.35.1. - 8.2.35.3. цього Договору. Збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами діє з наступного банківського дня, що слідує за днем недотримання умов п.п. 8.2.35.1. - 8.2.35.3. Договору і до моменту дотримання Позичальником зазначених зобов`язань в повному обсязі;

- 1.0 (один) процентний пункт у разі недотримання Позичальником умов, зазначеного в п.п. 8.2.34. цього Договору. Збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами діє з наступного банківського дня, що слідує за днем недотримання умов п.п. 8.2.34. Договору і до моменту дотримання Позичальником зазначених зобов`язань в повному обсязі.

Вищезазначені умови про збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами застосовуються за взаємним волевиявленням та згодою Сторін, що виражено шляхом укладання цього Договору та не потребує укладання будь-яких договорів про внесення змін до цього Договору.

У випадку недотримання Позичальником одночасно двох або більше умов базовий розмір процентів за користування кредитними коштами підвищується на відповідну кількість процентних пунктів за кожне недотримання умов. При наявності одночасно декількох недотримань базовий розмір процентів підвищується на суму процентних пунктів за недотримання кожної з умов Договору. Загальний розмір підвищення Базової процентної ставки за даним пунктом не повинен перевищувати 10,0 (десять) процентних пунктів. У випадку повторного послідовного недотримання Позичальником будь-якої з умов, визначених даним пунктом, підвищений розмір процентів за користування кредитними-коштами повторно не застосовується у разі дії на дату застосування підвищеного розміру процентів за недотримання відповідних умов.

Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору, кредит надається банком позичальнику окремими траншами шляхом оплати 80% вартості основних засобів, що Позичальник придбає в рамках Проекту та в межах строків, визначених у п.1.3. цього договору, безпосередньо з позичкового рахунку в національній валюті.

Пунктом 3.3. кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього Договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп.1.4.1 цього Договору. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Пунктом 3.4. кредитного договору встановлено, що Проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано Кредит, у відповідності з п.1.3 цього Договору. У разі ненадходження платежів від Позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитним коштами у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими на наступний банківський день.

Пунктом 3.7. кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по Кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп.1.4.2 цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком у валюті Кредиту щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Відповідно до пунктів 8.2.2.-8.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі, у встановлені строки, на умовах і в порядку передбаченому кредитним договором повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту та сплачувати плату за кредит.

Пунктом 8.3.3. кредитного договору встановлено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки та інші витрати, понесені Банком за цим Договором, а також сплатити штрафи, пеню.

14.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №1499/2020/СРД-МСБ (далі - Додаткова угода №1) якою було:

- прийнято в заставу сівалку зернову Альфа-6, нову, 2020 р.в. (предмет застави-1); очисник вороху самопересувний ОВС -25 МЦУД, новий, 2020 р.в. (предмет застави-2); зернометальник самопересувний ПЗМ-120М , новий, 2020 р.в.(предмет застави-3); трактор колісний, марки FARMER 10286, 2020 р.в.(предмет застави-4);

- поруку ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

- внесено зміни до Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за договором (Додаток 1 до договору).

22.06.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору (далі - Додаткова угода №2) якою внесено зміни до Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за договором (Додаток 1 до договору) у зв`язку з отриманням грошової компенсації на суму 747 333,33 гривень.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 року між Банком (Кредитором), Позичальником та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Поручитель, відповідач2) було укладено договір поруки №1499/2020/СРД- МСБ-П від 09.10.2020 року.

Так, пунктом 1.1. Договору поруки, визначено, що Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по Кредитному договору.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договорів поруки, передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору №1499/2020/СРД-МСБ-П від 09.10.2020. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник.

Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до Позичальника та Поручителя.

Пунктами 2.2. і 2.3. Договору поруки зазначено, що Поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги Кредитора, перерахувати суму заборгованості Позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі Кредитора. У разі невиконання Поручителем пункту 2.2. цього договору, Кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне Поручителю у відповідності з вимогами чинного законодавства.

У відповідності до приписів п. 5.1. Договору поруки - цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє по 15 лютого 2035 року.

Згідно п. 5.2. Договору поруки - порука за цим Договором припиняється у разі: припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Позичальником або Поручителем.

Як зазначає позивач, Банк виконав свої зобов`язання за Договором про приєднання №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 року, надавши відповідачу1 право користуватись коштами кредитної лінії з загальним лімітом у розмірі 1 793 600,00 гривень.

У зв`язку з порушенням Позичальником договірних зобов`язань за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 Банк направив листи-вимогу Позичальнику та Поручителю про сплату заборгованості за кредитним договором, які залишені без відповіді та задоволення.

Станом на 12.07.2024 року за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 згідно даним виписок по рахункам у відповідача1 існує заборгованість в розмірі 509 087,88 гривень, з яких:

- по тілу кредиту у розмірі 203 187,74 гривень;

- прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 228 591,00 гривень,

- процентам за користування кредитними коштами у розмірі 10 175,58 гривень,

- по простроченим процентам за користування кредитними коштами у розмірі 67 133,56 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором відкривши позичальнику кредитну лінію та, згідно виписки по особовому рахунку відповідача1 за період з 09.10.2020 по 12.07.2024, перераховано на рахунок кореспондентів грошові кошти у розмірі 373 600,00 гривень, 676 000,00 гривень, 744 000,00 гривень, а всього 1 793 600 гривень на придбання сільськогосподарської техніки.

Факт видачі кредитних коштів підтверджуються матеріалами справи та не спростований позичальником.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» було погашено заборгованість за кредитом в загальному розмірі на 1 361 821,26 гривень, з яких 747 333,33 гривень грошова компенсація, отримана в рамках програми «FmancEast».

Залишок неповернутої суми кредиту склав 431 778,74 гривень.

Проте відповідач1 свої зобов`язання по своєчасному поверненню суми кредиту у встановлених графіком розмірі та строки не виконував належним чином, внаслідок чого позивачем заявлено позовні вимоги про дострокове повернення кредиту.

Відтак, у відповідача1 станом на момент звернення позивача до суду утворилась: внаслідок недотримання графіку зменшення ліміту кредитної лінії - прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 228 591,00 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача та розрахунком заборгованості, та поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 203 187,74 гривень;

Окрім суми заборгованості позивачем заявлено до стягнення також заборгованість за відсотками в розмірі 77 309,14 гривень за період з 15.12.2020 по 12.07.2024, з яких: 10 175,58 гривень поточна сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами 67 133,56 гривень прострочена сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно частини першої статі 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статі 1050 ЦК України).

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку процентів), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем розрахунку процентів, суд встановив, що відповідне нарахування відповідає вимогам чинного законодавства та погодженим сторонами умовам договору, а тому розрахунок є арифметично та методологічно правильним.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задовольняються в заявленому розмірі.

Як зазначено вище, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 між Банком (Кредитором), Позичальником та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Поручитель, відповідач2) було укладено договір поруки №1499/2020/СРД-МСБ-П від 09.10.2020.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Ст. 540 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

З зазначеного вбачається, що банк (позивач), на підставі ч 2 ст. 1050 ЦК України правомірно пред`явив вимогу до відповідачів щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором.

У матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020 відповідачами у добровільному порядку, а також доказів, які б підтверджували неправомірність нарахування банком даної суми заборгованості. Таких доказів не було надано також під час розгляду даного спору.

Відповідачем2 заявлялось клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, проте судом було відхилено вказане клопотання у зв`язку з відсутністю потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних у справі та перевірки здійсненого позивачем розрахунку.

Натомість відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідачі не були позбавлені можливості самостійно надати суду висновок експерта щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Щодо тверджень ОСОБА_1 щодо неотримання вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором №1499/2020/СРД-МСБ від 09.10.2020.

Господарським судом встановлено відсутність самих вимог про дострокове повернення кредитних коштів та доказів їх направлення (фіскальні чеки), як то зазначено позивачем у позові.

При цьому, враховуючи, місцем реєстрації відповідачів згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, є територія активних бойових дій, такі повідомлення не могли бути направлені засобами поштового зв`язку.

Верховний Суд у постанові від 3 березня 2021 року у справі № 522/799/16-ц (провадження № 61-2887св20) зазначив, що «законодавець не визначив імперативного правила щодо умов та підстав настання строку виконання основного зобов`язання у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з повернення кредиту, процентів у певні строки та у визначеному кредитним договором розміром. Як правило, такі умови визначаються сторонами у договорі.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуваннями вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 628 ЦК України та статті 629 ЦК України закріплено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

... Сторонами кредитних договорів на власний розсуд можуть бути визначені певні конкретні умови виникнення права вимоги щодо настання строку повернення кредиту у повному обсязі. Так, настання зазначеного строку повернення кредиту в тексті договору сторонами може:

а) бути зумовлене безпосередньо виникненням у позичальника прострочення з погашення заборгованості; або

б) пов`язується з моментом направлення вимоги боржнику; або

в) пов`язується з моментом отримання боржником вимоги; або

г) визначається кредитором у вимозі (якщо у кредитному договорі такі повноваження кредитора окремо застережені)».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) зазначила, що «аналіз змісту статей 1054, 1050 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, то відповідний строк для пред`явлення вимоги до боржника обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення.

Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яке направляється позичальнику, є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України), недотримання якого може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд».

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів та є правом, а не обов`язком кредитора (Постанова ВП ВС від 16.08.2019 у справі № 754/882/15-ц).

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та враховуючи те, що відповідачі не надали суду жодного документу, який б підтверджував повну та своєчасну сплату заборгованості по кредиту, по процентам за користування кредитом, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та заборгованості за процентами правомірні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного банку «Укргазбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 509 087,88 гривень, з яких: 203 187,74 гривень поточна заборгованість по кредиту, 228 591,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту, 10 175,58 гривень поточна заборгованість за процентами, 67 133,56 гривень прострочена заборгованість за процентами задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» (85510, Донецька область, Великоносілківський район, село Іскра, вулиця Шевченка, будинок №281-А; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного банку «Укргазбанк» (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок №1; ) 203 187,74 гривень поточної заборгованості по кредиту, 228 591,00 гривень простроченої заборгованості по кредиту, 10 175,58 гривень поточної заборгованості за процентами, 67 133,56 гривень простроченої заборгованості за процентами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 109,05 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 19.11.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2024.

Позивач: Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок №1; )

Відповідач1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» (85510, Донецька область, Великоносілківський район, село Іскра, вулиця Шевченка, будинок №281-А; )

Відповідач2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя С.М. Фурсова