ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. ТернопільСправа № 921/591/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод", вул. Добропільська, буд. 2, м. Покровськ, Донецька область, 85300

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд", вул. Білецька, буд. 1 а, м. Тернопіль, 46003

про стягнення 530 916,93 грн заборгованості

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Згідно з ч.3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд", до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд", про стягнення 530 916,93 грн заборгованості, в тому числі: 524 800,00 грн - основний борг, 2 968,13 грн 3% річних, 3 148,80 грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №17/07 від 17.07.2024 щодо оплати поставленого позивачем товару в повному обсязі, що послугувало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22 жовтня 2024 року суд прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 25 листопада 2024 року о 09:05 год.

07.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№8509), у якому останній заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Зокрема, підтверджує укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд" договору поставки №17/07 від 17.07.2024 за допомогою системи електронного документообігу "M.E.Doc". Поряд з цим, вказує на наявність у нього сумнівів щодо дійсності існування господарських операцій, про які зазначає позивач, за Договором №17/07 від 17.07.2024. Вважає, що податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, є достовірними документами, які можуть засвідчити існування господарських операцій. Зауважує, що позивачем не долучено податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, отже, стороною позивача не доведено належними та достовірними доказами факту здійснення господарських операцій та наявності боргу у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд".

Одночасно у відзиві відповідач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод": оригінали електронних документів: Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Специфікації №1 від 17.07.2024 року до Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Специфікації №2 від 17.07.2024 року до Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Товарно-транспортної накладної №74 від 24 липня 2024 року; видаткової накладної №73 від 24.07.2024; інші первинні документи за Договором поставки №17/07 від 17.07.2024, якщо такі є; податкові накладні, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо контрагента (ТОВ "Лезер-Ленд", , по Договору поставки №17/07 від 17.07.2024).

Ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено заяву б/н від 20.11.2024 (вх.№8950 від 21.11.2024) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" адвоката Заїки Дмитра Євгенійовича про надання останньому доступу до електронної справи в системі "Електронний суд" №921/591/24.

Іншою ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" адвоката Заїки Дмитра Євгенійовича (вх. №8945 від 21.11.2024) про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Постановлено підготовче засідання у справі №921/591/24, призначене на 25 листопада 2024 року о 09:05 год., та всі наступні судові засіданні у цій справі за участю представника позивача Заїки Дмитра Євгенійовича, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче засідання 25.11.2024 представники сторін не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку (шляхом направлення копії ухвали суду від 22.10.2024 до їх зареєстрованих електронних кабінетів у ЄСІТС).

Також, представник позивача - адвокат Заїка Дмитро Євгенійович, на відеозв`язок для участі в засіданні 25.11.2024 не вийшов.

При цьому, згідно з ч.5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як вже зазначалось вище, відповідач у поданому суду відзиві на позовну заяву (вх.№8509 від 07.11.2024), заперечуючи проти позову, просить суд відповідно до ч.1 ст. 81 ГПК України витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод": - оригінали електронних документів: Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Специфікації №1 від 17.07.2024 року до Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Специфікації №2 від 17.07.2024 року до Договору поставки №17/07 від 17.07.2024; Товарно-транспортної накладної №74 від 24 липня 2024 року; видаткової накладної №73 від 24.07.2024; інші первинні документи за Договором поставки №17/07 від 17.07.2024, якщо такі є; - податкові накладні, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо контрагента (ТОВ "Лезер-Ленд", , по Договору поставки №17/07 від 17.07.2024).

Так, згідно з частинами 1-2 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

При цьому, як вбачається із викладеного у відзиві клопотання, відповідач, не погоджуючись із заявленими позивачем вимогами, вказує на наявність у нього сумнівів щодо дійсності існування господарських операцій, про які вказує позивач за Договором №17/07 від 17.07.2024. Просить врахувати, що позивачем до позовної заяви долучено підписані файли формату doc та docx, однак ані договору, ані специфікації, ані товарно-транспортної накладної в копіях, які зроблені з підписаного оригіналу електронного документа ним не долучено. Крім того, звертає увагу суду на те, що видаткова накладна №73 від 24.07.2024 року, яка зазначена у товарно-транспортній накладній №74 від 24.07.2024 як супровідний документ на вантаж, позивачем до позовної заяви не додана. Відтак, на думку відповідача, отримання зазначених ним доказів надасть можливість підтвердити чи спростувати наявність господарських операцій та підстав для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 530 916,93 гривень.

З аналізу статті 81 ГПК України слідує, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню лише у разі відсутності у заявника можливості самостійно зібрати докази, які мають значення для вирішення спору, з наданням заявником доказів, які підтверджують вжиття дій для їх отримання.

Завданням інституту витребування доказів є забезпечення змагальності сторін у випадку, якщо з об`єктивних причин учасник процесу не може самостійно отримати відповідні докази. При цьому такий учасник зобов`язаний довести суду як неможливість отримання доказів самостійно, так і той факт, що учасник процесу намагався отримати ці докази (чи звертався він до позивача або до інших підприємтсв/установ/організацій, органів державної влади тощо).

Всупереч наведеному, заявлене відповідачем клопотання про витребування доказів не містить відомостей про заходи, які ним вживалися для отримання цих доказів самостійно; доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів; також відсутня відмова у їх наданні, у зв`язку з чим суд вважає необґрунтованим клопотання ТОВ "Лезер-Ленд" про витребування доказів, викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№8509 від 07.11.2024), та відмовляє у його задоволенні.

Поряд з цим, суд враховує наступне.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1-3 статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до частини 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Так, відповідно до статті 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5 ч.3 ст. 162 ГПК України); зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8 ч.3 ст.162 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 2-5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частинами 2-4 статті 96 ГПК України передбачено, що електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Згідно з частиною 11 ст. 176 ГПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Після відкриття провадження у цій справі судом з`ясовано, що позивачем до позовної заяви не додано рахунку №60 від 24.07.2024 та видаткової накладної №73 від 24.07.2024, на які містяться посилання у позовній заяві в підтвердження обставини поставки товару відповідачу. Отже, позивачем не додано до позовної заяви усіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як стверджує позивач у позовній заяві, товарно-транспортна накладна №74 від 24.07.2024, а також видаткова накладна №73 від 24.07.2024 та рахунок на оплату №60 від 24.07.2024 сформовані сторонами за допомогою системи документообігу "M.E.Doc". Відтак, в силу положень ст.96 ГПК України, позивач вправі подати такі електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом (в тому числі роздрукованих з можливістю відображення на документах підпису та печатки у вигляді графічного зображення після підписання документа комплектом електронних підписів сторін).

Крім того, у позовній заяві відсутні відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності таких).

Наведене вказує на недотримання заявником вимог статей 162, 164 ГПК України, що є підставою для залишення позовної заяви відповідно до ч.11 ст. 176 ГПК України без руху.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви та строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" залишити без руху та надати заявнику можливість усунути допущені недоліки позовної заяви шляхом:

- подання належним чином засвідчених копій рахунку №60 від 24.07.2024 та видаткової накладної №73 від 24.07.2024, на які містяться посилання у позовній заяві в підтвердження обставини поставки товару відповідачу;

- зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частин 12, 13 ст. 176 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 13, 74, 79, 80, 81, 91, 96, 162, 164, 176, 232-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лезер-Ленд" в задоволенні клопотання про витребування доказів, викладеного у відзиві на позовну заяву (вх.№8509 від 07.11.2024).

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Покровський машзавод" (вх. №695 від 18.10.2024) - залишити без руху.

3. Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.13 ст.176 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати сторонам у справі відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 26.11.2024.

Суддя Н.В. Охотницька