ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" грудня 2024 р. Справа№ 910/5030/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Скорика Дмитра Вікторовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2024

у справі №910/5030/24 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер дістрібьюшн"

до Фізичної особи-підприємця Скорика Дмитра Вікторовича

про стягнення 274 507,98 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер дістрібьюшн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Скорика Дмитра Вікторовича про стягнення 306 242,98 грн., у тому числі: 102 450,07 грн. боргу, 90 703,16 грн. пені, 80 278,29 грн. 36% річних, 32 811,46 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 у справі №910/5030/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скорика Дмитра Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер дістрібьюшн" 102 450,07 грн. боргу, 58 968,16 грн. пені, 80 278,29 грн. 36% річних, 32 811,46 грн. інфляційних втрат, 4 117,62 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Скорик Дмитро Вікторович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5030/24 від 22.07.2024 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер дістрібьюшн" в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5030/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Кропивна Л.В., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 04.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5030/24.

18.11.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України з наступних підстав.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване апелянтом рішення прийнято судом першої інстанції 22.07.2024, а отже, відповідно до приписів ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України двадцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення закінчується 12.08.2024.

Апеляційна скарга подана апелянтом до суду - 01.11.2024, тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Заявник у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що з оспорюваним рішенням зміг ознайомитися 17.10.2024, оскільки з порталу Дія дізнався, що в суді першої інстанції існує рішення, яким порушуються його права.

Також апелянт вказує на те, що відповідно до трекінгу Укрпошти, а саме номеру поштового відправлення, яким позивач на адресу відповідача відправив позовну заяву з додатками, вбачається що дані про відправлення не зареєстровані в системі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, клопотання (заява) про поновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було відправлено відповідачу 24.07.2024 за поштовою адресою 04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 54, кімната 57, яка збігається із адресою, вказаною у поданій апеляційній скарзі.

Поштове відправлення було повернуто суду першої інстанції 03.08.2024 з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

Згідно із положеннями частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, датою вручення оскаржуваного судового рішення є 03.08.2024, тому передбачений положенням частини 2 ст. 256 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення закінчився 23.08.2024, у той час як касаційну скаргу було подано 01.11.2024.

В той же час, скаржником не обґрунтовано звернення з апеляційною скаргою після спливу строку на оскарження рішення суду першої інстанції, не наведено аргументів та не надано доказів стосовно неможливості скаржника отримати копію оскаржуваного рішення за зареєстрованою адресою, а наведенні у клопотанні доводи не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною 17.07.1997 р., та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими".

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, наведені у клопотанні скаржником підстави пропуску ним процесуального строку на подання апеляційної скарги, не визнаються поважними та підлягають відхиленню.

Згідно положень ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, відповідачу необхідно у строк, визначений цією ухвалою звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою новою заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Скорика Дмитра Вікторовича на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 у справі №910/5030/24 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали він має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також роз`яснити наслідки неподання такої заяви у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження.

3. Копію ухвали у справі №910/5030/24 надіслати учасникам справи.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна