ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

28.11.2024м. СумиСправа № 920/1404/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянув заяву №б/н від 27.11.2024 (вх. №5117 від 27.11.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергосервіс про забезпечення позову у справі № 920/1404/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю

Торговий дім Енергосервіс (вул. Армійська, буд. 1,

м. Охтирка, Сумська область, 42703, )

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 319911 грн.02 коп.

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

22.11.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить стягнути з відповідача на свою користь 319911 грн 02 коп., з яких: 68022 грн 94 коп. пеня згідно пп.а) п. 8.1. договору, 22545 грн 58 коп. відсотки за користування коштами, 29342 грн 50 коп. інфляційні збитки, за неналежне виконання зобов`язань за Договором оренди нежитлового приміщення № 54 від 30.09.2020; а також просить судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.11.2024 у справі №920/1404/24 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

27.11.2024 від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову (вх. №5117 від 27.11.2024), у якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти у розмірі 334223, 86 грн, що знаходяться на всіх розрахункових (поточних) рахунках Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в Сумська філія АТ КБ ПРИВАТБАНК) , у тому числі, але не виключно на рахунках:

- Номер рахунку: НОМЕР_2 , СУМСЬКА ФIЛIЯ АТКБ "ПРИВАТБАНК", М.СУМИ, МФО банку 337546;

- Номер рахунку: НОМЕР_3 , ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", МФО банку 380634.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що порушення строків внесення орендної плати по договору (перерахування коштів за оренду майна не раз на місяць, а через два роки та сім місяців) свідчить про недобросовісність поведінки відповідача - ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку із чим наявна об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, позивач наголошує на тому, що згідно інформації Територіального сервісного центру МВС №5946 №31/32/5946/139-вз-126-2024 від 06.07.2024 згідно з обліковими даними ЄДР МВС за період з 30.09.2020 по 06.07.2024 за громадянином ОСОБА_1 були зареєстровані транспортні засоби: 08.02.2022- автомобіль AUDI Q7, 2019 року випуску, який 08.06.2022 перереєстровано на громадянку ОСОБА_3 ; 03.02.2023 автомобіль LEXUS LS 500, 2019 року випуску, який 18.11.2023 перереєстровано на громадянина ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , №404274374 від 18.11.2024 року, вбачається, що у ФОП ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно, а отже, у разі встановлення судом обґрунтованості позовних вимог та їх задоволення, фактичне виконання судового рішення суду буде залежати від наявності коштів на рахунках ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що на його думку, можна прийти висновку, що єдиним джерелом погашення існуючої заборгованості є грошові кошти на рахунках ФОП ОСОБА_1 якими він на даний час має можливість розпоряджатись безперешкодно та, як вважає позивач, у разі задоволення позову, фактичне виконання судового рішення суду буде залежати від наявності коштів на рахунку ФОП ОСОБА_1 , а витрачання наявних у нього грошових коштів для здійснення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Також позивач зазначає, що потрібно врахувати те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, існує ризик перерахування ФОП ОСОБА_1 чи зняття коштів із банківських рахунків з метою уникнення виконання грошових зобов`язань що, як наслідок, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

З урахуванням загальних вимог, які передбачені статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим для заявника є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивач в обґрунтування заяви зазначає, зокрема, що належні відповідачу транспортні засоби у 2022-2023 роках були перереєстровані на користь третіх осіб.

У той же час, позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах суми, заявленої до стягнення, а не на майно, що належить відповідачу.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.11.2024, а відповідач вчиняв дії по перереєстрації транспортних засобів у 2022-2023 роках, тобто до подання позову до суду.

Крім того, позивач вважає, що витрачання наявних у відповідача грошових коштів для здійснення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали заяви з додатками, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що існують обставини, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація нерухомого майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Позивач сам зазначає у позовній заяві, що заборгованість за орендними платежами по договору сплачена відповідачем у повному обсязі, а об`єкт оренди повернуто відповідачем позивачу згідно акту приймання-передачі. Таким чином, предметом розгляду в межах справи №920/1404/24 є стягнення з відповідача пені, відсотків за користування коштами орендодавця та інфляційних збитків.

Крім того, жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову до відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду позивачем надано не було. Посилання позивача на можливість використання відповідачем коштів, які знаходяться на його рахунках, на інші потреби саме по собі не є фактом, який підтверджує побоювання реального невиконання у майбутньому рішення суду відповідачем.

Отже, враховуючи, що заява позивачем не обґрунтована, то суд відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви №б/н від 27.11.2024 (вх. №5117 від 27.11.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергосервіс про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 28.11.2024.

Суддя С.В. Заєць