УХВАЛА

м. Київ

21.11.2024Справа № 910/20954/21
Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Боровик В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/20954/21.

За скаргою Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

За позовом Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44; ідентифікаційний код: 16286441)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Дивосвіт ЛТД» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44; ідентифікаційний код: 22860683)

про стягнення 62744, 31 грн

За участі представників сторін:

Від позивача/скаржника: Шутов В.В. (в залі суду) - адвокат, довіреність №02/3289 від 17.09.2021;

Від відповідача: не прибув;

Від органу ДВС: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 року у справі 910/20954/21 позовні вимоги Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Дивосвіт ЛТД» про стягнення 62 744, 31 грн задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу «Дивосвіт ЛТД» на користь Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» 59 959, 96 грн - основного боргу, 1 119, 53 грн - пені, 1 256, 63 грн - інфляційних втрат, 399, 19 грн - 3 % річних, а також 2 270, 00 грн 00 коп. - судового збору.

29.06.2022 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ.

28.10.2024 через відділ канцелярії суду позивач (стягувач) звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевича О. В . б/н від 27.09.2024 про повернення виконавчого документу стягувачу у справі №910/20954/21, відповідно до якої просить:

- скаргу Поліграфкомбінату «Україна» на дії та рішення державного виконавця задовольнити;

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) Полінкевича Олександра Васильовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадження №69473813 неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 призначено розгляд скарги Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» на дії та рішення державного виконавця в судовому засіданні на 21.11.2024. Запропоновано державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевичу О. В. не пізніше дати призначеного судового засідання надати пояснення щодо поданої скарги.

В судове засідання 21.11.2024 прибув представника позивача (скаржника). Представники відповідача та органу ДВС в судове засідання не прибули та про причини неявки суд не повідомили.

В силу приписів частини 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України - неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу на дії державного виконавця, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В скарзі на дії державного виконавця заявник зазначає, що державний виконавець постановою від 27.09.2024 (ВП №69473813) повернув заявнику виконавчий документ (наказ) №910/20954/21 від 29.06.2022 на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, заявник вважає, що державний виконавець передчасно і необґрунтовано дійшов висновку про відсутність майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення на виконання рішення суду, а винесення постанови від 27.09.2024 на підставі вищезазначеної статті Закону України «Про виконавче провадження» було поспішним та незаконним.

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.09.2024 в межах виконавчого провадження №69473913 встановлено наступне: «Заходи державного виконавця щодо виявлення майна, належного боржникові, виявились безрезультатними, а саме в ході проведення виконавчих дій було встановлено наступне: згідно відповіді від МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано; відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у реєстрі відсутні відомості щодо наявності зареєстрованого за боржником нерухомого майна; згідно відповіді від ДПС України боржник має відкриті рахунки у банках на які державним виконавцем накладено арешти, кошти на рахунках відсутні згідно відповідей від банків. У зв`язку з вищевикладеним, виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 стаття 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частина 2 стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення заходів примусового виконання рішень частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надається ряд прав, зокрема:

- З метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3);

- Викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (пункт 14);

- У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19);

- Отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (пункт 21).

Отже, як вбачається з постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.09.2024 в межах виконавчого провадження №69473913, державний виконавець не вжив всіх можливих заходів передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 в примусовому порядку на підставі наказу №910/20954/21 від 29.06.2022.

Орган ДВС заперечень або пояснень щодо скарги заявника до суду не надав та уповноважений представник органу ДВС в судове засідання для надання усних пояснень не прибув.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина 2 стаття 343 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, з огляду на все вищезазначене та відсутність заперечень та пояснень органу ДВС, суд доходить до висновку задовольнити скаргу Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевича Олександра Васильовича на підставі частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевича Олександра Васильовича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.09.2024 в межах виконавчого провадження №69473813.

3. Скасувати постанову від 27.09.2024 №69473813 про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевичем Олександром Васильовичем.

5. Згідно з частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 28.11.2024.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких