ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. Справа № 918/846/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Хмари Станіслава Петровича

до Приватного підприємства "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС"

про стягнення заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача: Іванов Олексій Вікторович;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Хмара Станіслав Петрович (далі Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватного підприємства "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" (далі Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 3 188 794,06 грн., з яких 3 086 076,89 грн. основний борг, 30 860,77 грн. пеня, 21 633,40 грн. інфляційні втрати, 50 223,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору оренди техніки з екіпажем від 23.06.2023 № 10-23М (далі Договір) у частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих за Договором послуг у строки, встановлені умовами Договору. Враховуючи порушення Підприємцем взятих на себе зобов`язань Позивачем на суму заборгованості нараховано пеню, інфляційні втрати, 3% річних на підставі умов Договору та вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та розгляд справи призначити на 16.10.2024.

Представник Відповідача в судове засідання 16.10.2024 не з`явився.

Відповідач у підготовче засідання 16.10.2024 не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 23.09.2024, до електронного кабінету Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс". У той же час про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 16.10.2024 підготовче засідання було відкладено на 31.10.2024.

Відповідач у підготовче засідання 31.10.2024 не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 16.10.2024, до електронного кабінету Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс". У той же час про причини неявки суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні 31.10.2024 представник Позивача повідомив, що ним подано всі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Заперечень щодо завершення підготовчого провадження у цьому судовому засіданні та можливості початку розгляду справи по суті, представником позивача не висловлено.

Ухвалою суду від 31.10.2024 закрито підготовче провадження у справі № 918/846/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2024.

Від Відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Представник Позивача у судовому засідання 27.11.2024 підтримав позицію викладену у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання 27.11.2024 не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 31.10.2024, до електронного кабінету Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс". У той же час про причини неявки суд не повідомив.

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених статями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме з 24.09.2024, що підтверджується довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа (ухвали суду від 23.09.2024) до електронного кабінету Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс", Відповідач мав подати відзив на позовну заяву до 09.10.2024, однак Відповідачем відзив на позовну заяву взагалі не було подано.

Крім того суд звертає увагу, що Відповідачем відповідно до вимог частини другої статті 119 ГПК України не було подано заяву про продовження строку на подання відзиву до закінчення такого строку (09.10.2024).

Тобто Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим частиною першою статті 178 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому суд наголошує, що згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наразі, від Відповідача станом на час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення відповідних дій відповідно до статей 165, 178 ГПК України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи.

З огляду на викладене, оскільки Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, останнім не надано відзиву на позовну заяву, суд, на підставі частини дев`ятої статті 165 ГПК України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Крім того судом враховано, що Відповідачем про поважні причини неявки його представника у судові засідання 16.10.2024, 31.10.2024 та 27.11.2024 суд не повідомлено.

Частиною першою статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин та враховуючи, що неявка Відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 23.06.2023 Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Орендар) укладено Договір, за умовами пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове володіння та користування техніку, визначені у цьому Договорі (далі - техніка), а також зобов`язується забезпечити своїми силами їх керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу (водіїв) Орендодавця і зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Відповідно до пункту 1.2 Договору під технікою в цьому договорі розуміються трактори з причепами та/або зернозбиральні комбайни, - марка, державні (реєстраційні) номери яких зазначаються у додатках до цього договору.

Згідно з пунктом 1.3 Договору право власності на техніку Орендодавця підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію.

Розділом 3 ?Порядок передачі техніки в оренду? Договору передбачено, що техніка передається Орендарю до виконання за його заявкою (пункт 3.1). Бажане місце подачі техніки зазначається Орендарем у заявці (пункт 3.2). Передача техніки в оренду здійснюється за актом приймання-передачі. Орендодавець зобов`язаний надати техніку для огляду в місці її передачі та пред`явити документи на право керування нею. За результатами огляду техніки та документів, Орендар перевіряє чи Техніка відповідає найменуванню, вона справна, не пошкоджена, належної якості, належної комплектності, наявна вся необхідна документація на керування та розпорядження технікою (пункт 3.3).

Відповідно до пункту 4.1 Договору строк оренди становить два місяці та діє до 15.09.2023. При умові не повернення техніки з оренди в зазначений строк, строк оренди продовжується до моменту фактичного перебування техніки в оренді.

Згідно з пунктом 4.2 Договору строк оренди може бути скорочено за згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до Договору.

Розділом 5 ?Орендна плата та порядок розрахунків? Договору сторони передбачили, що розмір орендної плати визначається в протоколі погодження ціни, з ПДВ за кожен місяць оренди (пункт 5.1). Плата за подачу техніки не здійснюється (пункт 5.2). Підписання акта виконаних робіт (наданих послуг) здійснюється останнього дня місяця в якому сільськогосподарську техніка повернута Орендодавцю з тимчасового володіння та користування (пункт 5.3). Орендна плата сплачується в безготівковому порядку протягом 10-ти банківських днів після підписання акта виконаних робіт (наданих послуг). Орендар має право здійснювати авансову оплату (пункту 5.4).

Відповідно до підпунктів 6.1.1, 6.1.3, 6.1.5, 6.1.7 пункту 6.1 Договору Орендодавець за цим договором зобов`язується: надати в оренду техніку у технічно справному стані; забезпечувати своїми силами керування технікою і його технічну експлуатацію відповідно до цілей оренди, зазначених у пункті 2 Договору; забезпечити відповідність екіпажу (водія) і його кваліфікації до вимог звичної практики експлуатації транспорту цього виду та умов Договору, провести інструктаж з техніки безпеки та охорони праці відповідних спеціалістів та нести відповідальність за його порушення; страхувати техніку і відповідальність за шкоду, яку може бути заподіяно ними або у зв`язку з їх експлуатацією. Екіпажем (водіями) є працівники Орендодавця. Вони підпорядковуються розпорядженням Орендодавця щодо керування та технічної експлуатації і розпорядженням Орендаря щодо комерційної експлуатації транспортних засобів.

Згідно з підпунктами 6.2.1-6.2.3 пункту 6.2 Договору Орендар за цим договором зобов`язується: своєчасно сплачувати орендні платежі; нести витрати, що виникають на оплату пального; нести витрати на утримання Екіпажу Орендодавця (забезпечення проживання та харчування).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що повернення техніки провадиться за актом приймання-передачі, аналогічним тому, який складається при передачі техніки від Орендодавця Орендарю. Паливо-пастильні матеріали, що не використані та залишаються в техніці підлягають поверненню.

Відповідно до пунктів 8.1-8.4 Договору у разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором і чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Сторони не відповідають за порушення своїх зобов`язань за цим договором, якщо воно відбулося не з їх вини. Сторона вважається невинною, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів, які залежать від неї, для належного виконання зобов`язання.

У разі прострочення сплати орендних платежів Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу.

Орендодавець несе таку відповідальність за цим Договором: у разі прострочення передачі техніки в оренду Орендарю - штраф у розмірі місячної вартості оренди згідно цього договору, який стягується з орендних платежів, належних до сплати Орендодавцю.

Згідно з пунктом 9.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 та повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 9.2 Договору сторони передбачили, що усі правовідносини, які виникають у зв`язку з виконанням умов цього Договору та не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства. Підписавши цей договір, Орендодавець підтверджує, що він погоджується та йому відомі норми та правила Орендаря згідно ?Інструкції для техніки та працівників на період збирання урожаю?.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази, що сторонами було оспорено Договір, або визнання його недійсним.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини другої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З правового аналізу назви та змісту Договору вбачається, що він є договором найму транспортного засобу з екіпажем і тому правовідносини, які виникають між сторонами при його виконанні регулюються відповідними нормами матеріального права, тому саме такі норми права є необхідними для застосування до спірних правовідносин у даній справі.

Частиною першою статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Згідно з частиною першою статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 798 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Відповідно до статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 805 ЦК України управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Положеннями статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами першою та другою статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини другою статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом з наявних матеріалів справи встановлено, що сторонами було укладено додаток від 23.06.2024 № 1 до Договору, відповідно до пункту 1 якого на виконання пунктів 1.1, 1.2 договору оренди техніки з екіпажем, Сторони визначили в таблиці техніку яку Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове володіння та користування на умовах Договору оренди техніки з екіпажем.

Таблиця

№п/пНазва техніки Марка/Модель технікиРік випускуДерж № техніки ШБ водія № телефону водія
1.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 01 ВА
2.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 05 ВА
3.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 79 ВА
4.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 80 ВА
5.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 64 ВА
6.Комбайн зернозбиральнийCLAAS LEXION 06 ВА

Згідно з пунктом 2 вказаного додатку даний додаток до Договору підписано у двох примірниках, один з яких перебуває у Орендодавця, другий - у Орендаря і кожен з них має однакову юридичну силу. Додаток є невід`ємною частиною Договору.

У подальшому сторонами підписано та скріплено печатками акт наданих послуг від 11.09.2023 № 1, згідно з яким Позивач надав послуги Відповідачу по оренді комбайнів за Договором на суму 4 486 076,89 грн.

Відповідач, у свою чергу, здійснив часткову оплату наданих послуг у розмірі 1 400 000,00 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви копіями платіжних інструкцій, а саме:

- платіжна інструкція від 30.08.2023 № 10155 на суму 300 000,00 грн;

- платіжна інструкція від 04.10.2023 № 181 на суму 300 000,00 грн;

- платіжна інструкція від 06.10.2023 № 261 на суму 300 000,00 грн;

- платіжна інструкція від 01.11.2023 № 1038 на суму 300 000,00 грн;

- платіжна інструкція від 12.02.2024 № 671 на суму 100 000,00 грн;

- платіжна інструкція від 01.03.2024 № 1341 на суму 100 000,00 грн.

У призначенні платежу у зазначених платіжних інструкціях вказано: ?Оплата за оренду техніки з екіпажем згідно дог. №10-23М від 23.06.23р.?.

Таким чином, із встановлених судом обставин, на підставі наданих Позивачем доказів, слід дійти висновку, що Відповідачем були прийняті послуги згідно з актом наданих послуг від 11.09.2023 № 1 на суму 4 486 076,89 грн, який підписаний Відповідачем та скріплений його печаткою без зауважень та застережень, крім того Відповідач підтвердив існування між сторонами правовідносин за Договором шляхом часткової оплати відповідних послуг відповідно до вказаних платіжних інструкцій у призначені платежу, в яких зазначено оплата за оренду техніки з екіпажем згідно з Договором.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає 3 086 076,89 грн.

За таких підстав, суд вважає, що Позивачем доведено порушення відповідачем строків оплати за Договором з урахуванням його умов, а саме пункту 5.4 Договору, яким сторони передбачили, що Орендна плата сплачується в безготівковому порядку протягом 10-ти банківських днів після підписання акта виконаних робіт (наданих послуг). Орендар має право здійснювати авансову оплату, тобто Відповідач повинен був здійснити оплату протягом 10-ти банківських днів після підписання акта виконаних робіт, що, у свою чергу, останнім здійснено не було.

За результатами з`ясування обставин, на які Позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були долучені до матеріалів справи, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено доведення Позивачем належними та допустимими доказами факту неналежного виконання Відповідачем умов Договору в частині своєчасної та повної оплати.

Як вже зазначалось Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому й не спростував вказані обставини належними та допустимими доказами.

Враховуючи існуючу заборгованість Позивач відповідно до умов Договору, а саме пункту 8.3, яким передбачено, що у разі прострочення сплати орендних платежів Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу, нарахував Відповідачу пеню у розмірі 30 860,77 грн. за період прострочення з 02.03.2024 (наступний день останньої оплати) по 16.09.2024 (по день звернення до суду з даним позовом; 198 днів).

Крім того Позивачем, відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України, нараховано Відповідачу інфляційні втрати за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, що станом на день подання до суду даного позову, за розрахунком Позивача складає 21 633,40 грн та 50 223,00 грн відповідно.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до частин четвертої, шостої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи вказані норми чинного законодавства та перевіривши, за допомогою системи пошуку судової практики ?Прецедент?, надані Позивачем розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних втрат, вважає їх арифметично неправильними, оскільки Позивачем здійснено розрахунок пені у період який становить понад шість місяців, що не відповідає вимогам частини шостої статті 232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас за розрахунком суду розмір пені у період визначений Позивачем складає 61 104,32 грн, що є більшим розміром ніж заявлено Позивачем у позовній заяві (30 860,77 грн.), а відповідно частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому суд дійшов висновку про те, що задоволенню підлягає пеня у заявленому Позивачем розмірі 30 860,77 грн.

Відповідно до проведеного судом розрахунку інфляційних втрат у період визначений Позивачем складає 176 444,93 грн, що також є більшим розміром ніж заявлено Позивачем у позовній заяві (21 633,40 грн.), а вже судом зазначалось, відповідно частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому суд дійшов висновку про те, що задоволенню підлягають інфляційні втрати у заявленому Позивачем розмірі 21 633,40 грн.

Згідно з проведеним судом розрахунком 3 % у період визначений Позивачем їх розмір складає 50 085,81 грн., у той час як за розрахунком Позивача 3 % річних складають 50 233,00 грн., тобто правильним та таким, що підлягає задоволенню є розмір 3 % річних у сумі 50 085,81 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов визнано судом частково обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню, тому витрати Товариства зі сплати судового збору, відповідно до вимог ГПК України, покладаються на Підприємця пропорціно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 38 261,77 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС" (35112, Рівненська обл., Дубенський р-н., с. Ярославичі, вул. Шкільна, буд. 50, ) на користь Фізичної особи-підприємця Хмари Станіслава Петровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 086 076,89 грн. (три мільйони вісімдесят шість тисяч сімдесят шість гривень 89 копійок) основного боргу, 30 860,77 грн. (тридцять тисяч вісімсот шістдесят гривень 77 копійок) пені, 21 633,40 грн. (двадцять одна тисяча шістсот тридцять три гривні 40 копійок) інфляційних втрат, 50 085,81 грн. (п`ятдесят тисяч вісімдесят п`ять гривень 81 копійка) 3% річних та 38 261,77 грн. (тридцять вісім тисяч двісті шістдесят одна гривня 77 копійок) витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 137,19 грн. (сто тридцять сім гривень 19 копійок) 3% річних.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 29 листопада 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон