ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/9933/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Рогач Л. І., Могил С К.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗЛІССЯ»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 (колегія суддів: Агрикова О. В. - головуючий, Козир Т. П., Мальченко А. О.) та рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 (суддя Балац С. В.)

за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави

до: 1) Львівської обласної державної адміністрації

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗЛІССЯ»

про визнання недійсним розпорядження, договору та застосування наслідків недійсного правочину

за участю:

прокурора: Круш Т. О. (посвідчення)

відповідача-2: Гринюк В. Г. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Прокурор Львівської області (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави до суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗЛІССЯ» (далі - відповідач-2), у якому просив:

- визнати недійсним розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 07.08.2019 № 844/0/5-19 «Про продаж земельної ділянки», яким вирішено продати відповідачу-2 земельну ділянку площею 15,1563 га, кадастровий номер :02:000:0294, що розташована за межами населеного пункту с Стрілки, Перемишлянського району, Львівської області (далі - вимога -1);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.09.2019 № 1876, укладений відповідачами, посвідчений приватним нотаріусом Юзвою В.Я., на підставі якого відчужено земельну ділянку, площею 15,1563 га, кадастровий номер :02:000:0294 (далі - вимога -2);

- застосувати наслідки недійсності правочину шляхом скасування запису від 02.09.2019 № 33043713, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності відповідача-2 на вказану земельну ділянку та повернення її в державну власність (далі - вимога -3).

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка водного фонду не може перебувати у приватній власності, що свідчить про невідповідність спірного розпорядження вимогам законодавства, тому укладений договір належить визнати недійсним, оскільки він укладений на підставі незаконного рішення, не створює будь яких правових наслідків, що є підставою для застосування реституції.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Суди розглядали справу неодноразово.

2.2 В останньому рішенні Господарського суду міста Києва від 01.03.2023, з урахуванням ухвали цього ж суду від 20.04.2023 про виправлення описки, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023, позов задоволено повністю.

2.3 Свої висновки суди мотивували тим, що спірне розпорядження та оспорюваний договір вчинені на порушення вимог законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними в судовому порядку.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач-2 просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги відповідач посилався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник вказує, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 712/10864/16-а, від 23.12.2020 у справі № 757/28231/13-ц, від 09.02.2022 у справі № 361/3407/18, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 03.03.2021 у справі № 914/285/19 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17. Суди не дослідили зібрані у справі докази та суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, а саме: Львівська районна державна адміністрація Львівської області, до якої увійшла Перемишлянська районна державна адміністрація, Бібрська міська рада об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, Управління державної казначейської служби України в Перемишлянському районі Львівської області.

3.3 Заступник керівника Львівської обласної прокуратури у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на правильне застосування судами норм чинного законодавства, зазначив про безпідставність доводів та вимог викладених у касаційній скарзі, у зв`язку з чим просив відмовити у її задоволенні.

4. Мотивувальна частина

4.1. Суди встановили, що відповідач-2 набув у власність об`єкти профілакторію, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 24.07.2003 серія САА № 566060, свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 18.09.2009 серія САС № 514916, витягом про реєстрацію на права власності на нерухоме майно від 18.09.2009.

4.2. Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 18.09.2009 серія САС № 514916 відповідач-2, є власником майна, зокрема,: лодочна з пірсом - 676, 3 кв.м; берегове укріплення-бутебетонне І, берегове укріплення-бетонні плити ІІ, гідротехнічна споруда (дамба). Відповідно до витягу про реєстрацію на права власності на нерухоме майно від 05.01.2018 в комплекс будівель профілакторію входять, зокрема, насосна 3-1, площею 8,3 кв.м; громадський будинок (будинок на озері) площею 389 кв.м; господарські споруди берегове укріплення-бутебетонне І, берегове укріплення-бетонні плити ІІ, гідротехнічна споруда (дамба).

4.3. Розпорядженням Перемишлянської районної державної адміністрації від 07.11.2003 № 545 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Узлісся» на території Стрілківської сільської ради» вирішено надати в оренду відповідачу-2 земельну ділянку загальною площею 15,4412 га, у тому числі земельну ділянку, зайняту спорудами стаціонарної рекреації площею 0,2798 га, та для рекреаційних цілей площею 15,1614 га, що розташовані за межами села Стрілки в урочищі «Ріпище», на підставі якого укладено договір оренди земельної ділянки від 20.11.2003, відповідно до пункту 5.1 якого встановлено обмеження на земельній ділянці у зв`язку з наявністю на ній водоохоронної зони (озера).

4.4. Розпорядженням Перемишлянської районної державної адміністрації від 11.04.2007 № 199 «Про продовження ТОВ «Узлісся» терміну оренди земельних ділянок на території Стрілківської сільської ради», яким вирішено продовжити термін оренди вищезазначених земельних ділянок на 25 років. На підставі зазначеного розпорядження укладено договір оренди земельної ділянки від 23.05.2007.

4.5. 25.11.2009 Перемишлянською районною адміністрацією та відповідачем-2 був укладений договір оренди водного об`єкту № 24, відповідно до якого на підставі договору оренди землі від 23.05.2007 було передано в строкове платне користування водне дзеркало ставку площею 9,2065 га, розміщеного за межами с. Стрілки, строком на 22 роки до 25.11.2031. Також складений акт приймання-передачі водного об`єкта оренди від 25.11.2009.

4.6. Розпорядженням Перемишлянської районної державної адміністрації № 254 від 10.07.2018 «Про затвердження детального плану території з метою розширення території рекреаційного призначення будівництва та обслуговування об`єктів на території урочища Ріпище, Стрілківської сільської ради (за межами населеного пункту) с. Стрілки, Перемишлянського району» затверджено детальний план території з метою розширення території рекреаційного призначення за заявою відповідача-2 на підставі протоколу громадських слухань від 19.06.2018 та протоколу засідання архітектурно-містобудівної ради № 28 від 05.07.2018.

4.7. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Перемишлянському районі Львівської області № 32-13-0.28-632/171-18 від 01.11.2018 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) про кількісні характеристики земельних ділянок рекреаційного призначення на території Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області (станом на 01.01.2016) всього в адміністративно-територіальному підпорядкуванні с. Стрілки відповідачем-2 забудовані землі (землі призначення) - 6,2347 га, води (ставки) - 9,2065 га з усіх земель 15,4412 га - землі рекреаційного призначення.

4.8. Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 25.09.2018 року № 986/0/5-18 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано відповідачу-2 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною загальною площею 15,4412 га, розташованих за межами населеного пункту на території Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

4.9. Угодою від 15.11.2018 про дострокове розірвання договору оренди водного об`єкта № 24 від 25.11.2009 на підставі розпорядження Перемишлянської районної державної адміністрації від 15.11.2018 № 420 за взаємною згодою сторін було достроково розірвано договір № 24 від 09.11.2009. Об`єкт оренди повернутий орендодавцю на підставі акту, відповідно до якого відповідач-2 передає, а Перемишлянська районна державна адміністрація Львівської області приймає дзеркало ставку площею 9,2065 га.

4.10. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 11.03.2019 № НВ-019 земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0294, розташована у Львівській області, Перемишлянського району, Стрільківської сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, площа - 15,1563 га, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 25.10.2018 року, Перемишлянський РВВ Львівської РФ Центру ДЗК Ривак Р. Я.

4.11. Висновком від 17.01.2019 № 10 відділу містобудування та архітектури Перемишлянської районної державної адміністрації про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється Товариством для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, погоджено проект землеустрою.

4.12. Висновком Держгеокадастру про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.01.2019 № 572/82-19 погоджено проект землеустрою Товариства земельної ділянки, розташованої у Львівській області, Перемишлянського району, Стрільківської сільської ради. Проект землеустрою також був погоджений Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації (від 21.11.2018 № 31-2051/0/2-18).

4.13. У листі Державного агентства водних ресурсів України від 18.01.2019 № 17 (від 29.01.2019 № 27/ЛВ/21-19), який адресовано Перемишлянському районному виробничому відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», щодо питання погодження проекту землеустрою зазначено, що земельні ділянки в межах прибережних смуг можуть належати до будь-якої категорії земель. В матеріалах проекту запроектовану до відведення земельну ділянку віднесено до земель рекреаційного призначення (довідка відділу Держгеокадастру у Перемишлянському районі Львівської області від 01.11.2018 № 32-13-0.28-632/171-18). Враховуючи викладене, повідомлено, що погодження проектів землеустрою, в яких земельну ділянку не віднесено до земель водного фонду, не належить до компетенції Держводагентства.

4.14. Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 29.03.2019 № 269/0/5-19, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 15,1563 га (кадастровий № :02:000:0294), 0,2010 га (кадастровий № :02:000:0293) та 0,0839 га (кадастровий № :02:000:0242) (загальна площа 15,4412 га), розташовані за межами с. Стрілки Перемишлянського району Львівської області із зміною цільового призначення на «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».

4.15. Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 10.05.2019 № 445/0/5-19 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки» внесено зміни до пункту 1 договору оренди земельної ділянки, зазначеного в пункті 1 цього розпорядження, виклавши його в такій редакції: « 1. Львівська обласна державна адміністрація на підставі ст.122 Земельного кодексу України надає, а ТОВ «Узліясся» приймає в оренду земельні ділянки загальною площею 15,4412 га, з них земельні ділянки площею 15,1563 га (кадастровий номер :02:000:0294), площею 0,2010 га (кадастровий номер :02:000:0293) та площею 0,0839 га (кадастровий номер :02:000:0292), що розташовані за межами населеного пункту с. Стрілки Перемишлянського району Львівської області, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення терміном на 25 років».

4.16. 16.05.2019 Львівська обласна державна адміністрація (сторона 1), Перемишлянська районна державна адміністрація (сторона 2) та відповідач-2 (сторона 3) уклали додаткову угоду (про зміну сторони договору «орендодавця») до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Юзвою В. Я., приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу, 23.05.2007 за реєстровим № 1162, інше речове право (оренда), яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.04.2019, номер запису про інше речове право: 31328856, 31330136, 13127895, відповідно до пункту 3 якої, сторона 1 та сторона 3, враховуючи розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 29.03.2019 № 269/0/5-19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із зміною цільового призначення», домовились викласти пункт 1 основного договору оренди у наступній редакції: «Львівська обласна державна адміністрація на підставі ст. 122 Земельного кодексу України надає, а ТОВ «Узлісся» приймає в оренду земельні ділянки загальною площею 15,4412 га, з них земельні ділянки площею 15,1563 га (кадастровий номер :02:000:0294), площею 0,2010 га (кадастровий номер :02:000:0293) та площею 0,0839 га (кадастровий номер :02:000:0292), що розташовані за межами населеного пункту с. Стрілки Перемишлянського району Львівської області, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення терміном на 25 років».

4.17. Також відповідно до пункту 4 вищевказаної додаткової угоди всі інші умови договору сторона 1 та сторона 3 погодили залишити без змін і підтверджують свої зобов`язання по ньому.

4.18. Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 04.06.2019 № 571/0/5-19 відповідачу-2 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки зазначених вище земельних ділянок. Згідно рецензії на оцінку земельної ділянки кадастровий № :02:000:0294 вартість вказаної земельної ділянки становить 7 231 071, 00 грн.

4.19. Також встановлено, що відповідач-2 є власником комплексу будівель профілакторію, об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, с Стрілки, хутір Ріпище, будинок 1 - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 31.07.2019 № 175767235.

4.20. Позивачем до матеріалів справи долучено паспорт ставка № 50 від 26.07.2002, який розташований в с Стрілки, урочище «Ріпище», площею 9,2065 га, тип ставка - русловий, джерело живлення - канал, в басейні річки Дністер.

4.21. 07.08.2019 Львівською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 844/0/5-19 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення», яким зобов`язано: продати відповідачу-2 земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 15,1563 га, кадастровий № :02:000:0294, КВЦПЗ - 07.01, що розташована за межами населеного пункту с. Стрілки на території Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за ціною 7 231 071, 00 грн без розстрочення платежу; Перемишлянську районну державну адміністрацію від імені Львівської обласної державної адміністрації укласти договір купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства.

4.22. 02.09.2019 між Львівською обласною державною адміністрацією, від імені якої діяла Перемишлянська районна державна адміністрація, та відповідачем-2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Перемишлянського районного округу Юзвою В. Я., та зареєстрований в реєстрі за № 1876, відповідно до пункту 1.1 якого відповідач-2 придбав без зміни цільового призначення земельну ділянку площею 15,1563 га, кадастровий № :02:000:0294, яка належить продавцю на праві державної власності, що підтверджується витягом № 164776616 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Практикою А. Г., державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація» Львівської області 24.04.2019. Цільове призначення земельної ділянки - 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Категорія земель: землі рекреаційного призначення. Місце розташування земельної ділянки: за межами населеного пункту с. Стрілки, Перемишлянського району, Львівської області на території Стрілківської сільської ради, яка входить в Об`єднану територіальну громаду Бібрської міської ради (пункт 1.2 договору).

4.23. Відповідно до пункту 2.2 договору, сторони оцінюють покупку в - 7 231 071, 00 грн і підтверджують, що згадана ціна є реальною та такою, що не є нижчою ринкової вартості.

4.24. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, складеного відповідачами, відповідач-2 прийняв у приватну власність земельну ділянку площею 15,1563 га, кадастровий № :02:000:0294, розташовану за межами населеного пункту с. Стрілки на території Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області.

4.25. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 02.09.2019 внесено запис № 33043713 про право власності відповідача-2 на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0294, площею 15,1563 га.

4.26. Згідно додатку до листа Перемишлянської районної державної адміністрації від 08.09.2020 № 01-21/2004 поінформовано, що доручення Львівської обласної державної адміністрації від 25.04.2013 № 31, від 08.08.2016 № 70/0/6-16, а також матеріали інвентаризації/обстежень ставків/водойм на території Стрілківської сільської ради (за межами населеного пункту) за період 2002 року, 2008 року, 2011 року, 2016 року та письмові докази затвердження/погодження таких матеріалів Львівською обласною державною адміністрацією в райдержадміністрації відсутні.

4.27. Актом перевірки Управління з контролю за використанням охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.05.2020 підтверджено факт наявності водного об`єкта на спірній земельній ділянці та віднесення її до земель водного фонду, а також вибуття її з державної власності всупереч вимогам законодавства.

4.28. Прокуратурою було надано лист Басейнового управління водних ресурсів річок західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України від 11.05.2021 № 19221-21, в якому зазначено, що відсутність водних об`єктів на геопорталі не означає їх фактичну відсутність на місцевості. Згідно відомості інвентаризації водних об`єктів Перемишлянського району станом на 01.09.2016, складеної на виконання доручення Львівської обласної державної адміністрації від 08.08.2016 № 70/0/6-16, за межами населеного пункту с. Стрілки наявні землі водного фонду, паспорт ставка № 50, площею 9,2065 га, цільове призначення водного об`єкта - рекреація, орендар - відповідач-2. Також доданий до матеріалів справи лист Басейнового управління водних ресурсів річок західного Бугу та Сяну державного агентства водних ресурсів України від 05.10.2022 № 09/1465, в якому, зокрема, зазначено наступне: «Згідно інвентаризації водних об`єктів, проведеної на виконання доручення Кабінету Міністрів України, а саме пункту 5 Плану організації виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», введеного в дію Указом Президента України від 29.04.2021 № 180, схваленого на засіданні Кабінету Міністрів 19.05.2021 (протокол № 66), на території Бібрської ТГ за межами с Стрілки обліковується водний об`єкт площею водного дзеркала 9,2065 га. Паспорт водного об`єкта, порядок розроблення та погодження якого, затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 № 99, для даного водного об`єкту не розроблявся. Враховуючи те, що доступ до водного об`єкту, який розташований на приватній земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294 за межами с. Стрілки Бібрської ТГ Львівського району, обмежений, анкета водного об`єкта складалася комісією на основі даних попередніх інвентаризацій водних об`єктів, ГТС та паспорта № 50 (2002 року). В результаті проведених інвентаризацій встановлено, що даний водний об`єкт - це русловий ставок на річці Біла з розташованими на ньому гідротехнічними спорудами».

4.29. Суди встановили, що відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 12.02.2019 № 401-19 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду відповідачу-2 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення не повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

4.30. У листі Державне агентство водних ресурсів України від 05.05.2021 № 09/876 зазначило наступне: «На земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294 згідно даних інвентаризації ставків та водоймищ Львівської області 2002 року (розпорядження голови Львівської ОДА від 21.02.2002 № 141) був розташований ставок площею дзеркала 7,5 га. Відповідно до вказаного розпорядження був складений паспорт ставка (від 26.07.2002), за даними якого: тип ставка - русловий, джерело живлення - канал, площа дзеркала - 7,5 га, призначення ставка - рибогосподарські потреби, рекреація.

4.31. Листом від 02.10.2013 відповідач-2 звернувся до Львівського облводресурсів (БУВР Західного Бугу та Сяну) внести зміни в паспорт, а саме: джерело живлення - річка Біла, площа дзеркала - 9,2065 га, призначення ставка - спортивна риболовля. Також, вказаний ставок був включений в інвентаризації водних об`єктів 2008 (розпорядження голови Львівської ОДА від 24.01.2008 № 32/0/5-08), 2011 (Розпорядження голови Львівської ОДА від 23.09.20011 № 982/0/5-11), 2013 (доручення Львівської обласної державної адміністрації від 25.04.2013 № 31), 2016 (доручення Львівської обласної державної адміністрації від 08.08.2016 № 70/0/6-16) року.

4.32. На вказану земельну ділянку між Перемишлянською районною державною адміністрацією та ТОВ «Узлісся» були укладені договір оренди землі від 31.05.2007 терміном на 25 років та договір оренди водного об`єкта № 24 від 25.11.2009 терміном на 22 роки.

4.33. Також встановлено, що паспорт водного об`єкта, розташованого на вище вказаній земельній ділянці, порядок розроблення якого затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 року № 99, Держводагентством України не погоджувався. В Басейновому управлінні водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну відсутня інформація щодо зміни статусу і стану водного об`єкту, який розташований в с Стрілки Перемишлянського району за кадастровим номером :02:000:0294.

4.34. Причиною виникнення спору, за твердженням прокурора стало те, що спірна земельна ділянка має в своєму складі землі водного фонду, оскільки на ній розташовано об`єкт водного фонду площею більше 3 гектарів, який може перебувати у юридичних осіб тільки на праві оренди. Зазначені обставини зумовлюють протиправність оспорюваного розпорядження, недійсність оспорюваного правочину та, як наслідок, скасування внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності Товариства на земельну ділянку.

4.35. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.36. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

4.37. Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

4.38. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України).

4.39. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

4.40. У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05.05.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02)).

4.41. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86)).

4.42. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 90), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 68)).

4.43. Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387 - 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

4.44. У цій справі прокурор звернувся на захист права держави на землі водного фонду; просив визнати недійсним розпорядження, договір та застосувати наслідки недійсного правочину.

4.45. Суди, з`ясувавши, що на земельній ділянці несільськогосподарського призначення площею 15,1563 га, наданій для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, відчуженій за ціною 7 231 071,00 грн., знаходиться водний об`єкт - ставок площею 9,2065 га, визнали недійсним оспорювані розпорядження та договір, а також застосували наслідки недійсності, скасувавши запис про право власності, внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4.46. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово вказувала на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (див. також висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, у пункті 70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц), у пункті 80 постанови від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, у пункті 96 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, у пункті 45 постанови, пункт 73 постанови від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17).

4.47. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц), пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, пункт 97 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц).

4.48. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (абзац п`ятий пункту 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц. Відмова у задоволенні віндикаційного позову через обрання неналежного способу захисту не позбавляє позивача права заявити позов негаторний про повернення земельної ділянки водного фонду.

4.49. Щодо позовних вимог, заявлених у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.

4.50. За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду якщо рішення органу державної влади виконане, вимога про визнання такого рішення недійсним не відповідає належному способу захисту, бо її задоволення не призводить до відновлення прав позивача. При цьому якщо таке рішення не відповідає закону, воно не створює тих наслідків, на які спрямоване. Тому відсутня необхідність оскаржувати таке рішення - позивач може обґрунтовувати свої вимоги, зокрема, незаконністю такого рішення.

4.51. За умови законодавчої заборони на заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду, виникнення приватної власності на водні об`єкти (за винятком замкнених природних водойм загальною площею до 3 га) спірний договір є таким, що спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою, тобто, нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 228 ЦК України. . Нікчемний договір не може бути визнаний судом недійсним. Тому відсутні підстави для визнання такого договору недійсним.

4.52. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20, пункт 87)). Отже, заявлена прокурором вимога скасувати в Державному реєстрі запис про право власності ТОВ "УЗЛІССЯ" є неналежною.

4.53. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 сформульовані такі висновки:

4.54. « 38. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем (у спірних правовідносинах - за боржником) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (у спірних правовідносинах - за переможцем аукціону) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)) незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України)».

4.55. Отже, у справі, що переглядається, належний та ефективний захист порушеного права забезпечується наявністю підстав для державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку за державою за умови, що на час такої реєстрації право власності зареєстроване за відповідачем ТОВ "УЗЛІССЯ", за вимогою про повернення (витребування) від ТОВ "УЗЛІССЯ" на користь держави земельної ділянки. Така вимога заявлена не була, тому у задоволенні заявлених у позові вимог слід відмовити з підстав обрання прокурором неналежного способу захисту.

4.56. Оскільки обрання прокурором неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин, то це виключає необхідність надання Верховним Судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника.

4.57. Згідно статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина 1).

4.58. За вказаних обставин касаційна скарга заявника підлягає задоволенню частково, оскаржені судові рішення належить скасувати і прийняти нове рішення, у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 311, 315, 316, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗЛІССЯ» у справі № 910/9933/20 задовольнити частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 з урахуванням ухвали цього ж суду від 20.04.2023 про виправлення описки скасувати, прийняти нове рішення, у позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Л.І. Рогач

С.К. Могил