УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

25.11.2024Справа № 910/14209/24

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши

позовну заяву Компанії "ВІЄМАР ХОЛДІНГ ЛТД" (VIEMAR HOLDING LTD)

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.12.2023 року № 2921/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті",

,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Компанія "ВІЄМАР ХОЛДІНГ ЛТД" (VIEMAR HOLDING LTD) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.12.2023 року № 2921/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті".

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов не підлягає прийняттю до розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною 1 статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До позовної заяви, поданою за правилами господарського судочинства встановлюються вимоги передбачені Главою 2 Розділу І ГПК України в частині дотримання, зокрема, правил предметної та суб`єктної юрисдикції.

Отже, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Як вбачається із позовної заяви, відповідачем у даній справі є Міністерство юстиції України, який є суб`єктом владних повноважень.

При цьому, предметом даного спору є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.12.2023 року № 2921/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті", тобто оскарження наказу суб`єкта владних повноважень.

Крім того, позивачем у своїй позовній заяві вказано, що на його переконання спірний наказ не відповідає одному із критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень - своєчасність прийняття рішення.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Дослідивши обставини, викладені позивачем у позові, господарський суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутній спір про право щодо речових прав на нерухоме майно, оскільки свої позовні вимоги позивач обґрунтовує саме порушенням Міністерством юстиції України вимог законодавства при розгляді скарги (строку розгляду скарги), тобто процедури її розгляду.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку, що даний спір є публічно-правовим і за суб`єктним складом сторін, а також предметною ознакою не може розглядатись в порядку господарського судочинства, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Водночас суд на виконання положень частини 6 статті 175 ГПК України роз`яснює позивачу, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд повертає позивачеві позовну заяву і додані до неї документи.

На підставі викладеного та керуючись 2, 4-5, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви Компанії "ВІЄМАР ХОЛДІНГ ЛТД" (VIEMAR HOLDING LTD) до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.12.2023 року № 2921/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті" відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 25.11.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ