ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2024 Справа №905/1265/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Акцент-Банк», м.Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Громи Миколи Вікторовича, м.Маріуполь

про стягнення 123050,61 грн

без виклику учасників справи

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство «Акцент-Банк», м.Дніпро звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Громи Миколи Вікторовича, м.Маріуполь про стягнення 123050,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № N20.79. від 11.02.2021 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати наданого за договором кредиту у розмірі 123050,61грн, з яких 72764,15 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22166,46 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22120,00грн - загальний залишок заборгованості за винагородою; 1000,00 грн - штрафу (фіксована складова) та 5000,00 грн - штрафу (змінна складова).

Ухвалою суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1265/24; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; сторонам встановлено строк для здійснення дій процесуального характеру.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 07.10.2024 була доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету.

Крім того, ухвала від 07.10.2024 була направлена на адресу електронної пошти позивача та згідно з довідкою про доставку електронного листа, що сформована програмою «Діловодство спеціалізованого суду», документ доставлено до електронної скриньки 07.10.2024.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про рух справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Громи Миколи Вікторовича зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», розділу IІ. Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України - м.Маріуполь, Донецької області є тимчасово окупованим з 05.03.2022 (НОМЕР_3 вся територія Маріупольського району з 05.03.2022).

Відправлення поштової кореспонденції до м.Маріуполь не здійснюється у зв`язку з тимчасовою окупацією, а тому направити копію ухвали суду від 07.10.2024 у даній справі відповідачу у встановлений ст. 242 Господарського процесуального кодексу України спосіб, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення (у зв`язку з відсутністю у відповідача електронного кабінету), неможливо.

Згідно з ст.12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (із змінами та доповненнями) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Так, судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» 08.10.2024 було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали від 07.10.2024, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Ухвала суду від 07.10.2024 направлена на адресу відомої електронної пошти відповідача та згідно з довідкою про доставку електронного листа, що сформована програмою «Діловодство спеціалізованого суду», документ доставлено до електронної скриньки 07.10.2024.

Окрім того, суд намагався передати телефонограму відповідачу на зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер телефону, однак встановити телефонний зв`язок з відповідачем не вдалось, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма від 07.10.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи, Громи Миколи Вікторовича , м.Маріуполь.

24.10.2024 на електронну адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист за змістом, якого повідомлено, що згідно відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб станом на 10.10.2024 в ЄІБД ВПО відносно відповідача міститься така інформація: місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування та фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 з 01.05.2022, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел. НОМЕР_1 .

Ухвала суду від 07.10.2024 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу: м.Ізмаїл, вул.Спортивна, буд.93, що підтверджується конвертом зі зворотнім рекомендованим повідомленням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас, ухвала суду від 07.10.2024 по справі №905/1265/24 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є офіційними та відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому відповідач мав можливість ознайомитись з нею у вказаному реєстрі.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про рух справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено учасникам справи необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

11.02.2021 між позивачем, Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - банк, кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Громою Миколою Вікторовичем (далі - позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № N20.79. (далі-договір), за умовами п. 1.1 якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (далі - кредит) надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що термін повернення кредиту зазначається у п.А.3 цього договору.

За приписами п. 1.3 договору усі істотні умови кредитування наведені у розділі А цього договору - «Істотні умови кредитування».

Згідно з п. А.1, А.2, А.3 Розділу А істотними умовами кредитування є вид кредиту - строковий кредит з лімітом у розмірі 100000,00 грн на фінансування поточної діяльності, наданий у термін до 09.02.2024. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно графіком платежів (Додаток №1 до цього договору).

Пунктом А.3 договору також передбачено, згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 09 лютого 2024 року.

У п.А.5 договору сторони визначили, що зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки № N20.79. від 11.02.2021.

У п.А.6 договору сторони дійшли згоди, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних.

Відповідно до п.А.8 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеної у п.А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування сплати процентів здійснюється у дату сплати (п.А.10 договору).

Відповідно до п.п. 2.2.2-2.2.3. договору, позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14., 2.3.2. цього договору.

Згідно з пункту 2.2.5. договору позичальник зобов`язується сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

За умовами п. 4.1. договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно з п. 1.2., 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1., 4.2. цього договору, здійснюється відповідно до п. А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дати фактичного повного погашення кредиту є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3 договору).

Згідно зі пункту 4.5. договору постачальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А.10 цього договору.

Відповідно до п. 4.7. договору, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п.4.10.-4.11. договору).

У п.5.8. договору сторони погодили, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формою: 1000,00грн +5% від суми встановленого у п.А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Пунктами 6.1.-6.3. договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Цей договір у частині п. 4.4. цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором. Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Договір підписано уповноваженими представниками позивача та відповідачем без зауважень та застережень, а також скріплено печаткою позивача.

Додатком 1 до кредитного договору № N20.79. від 11.02.2021, який є невід`ємною його частиною, сторонами погоджено графік погашення, який містить такі складові: термін повернення частини кредиту та сплати процентів за відповідний розрахунковий період; розмір частини кредиту, що підлягає поверненню у відповідну дату, гривня; сума процентів, що підлягає сплаті у відповідну дату; сума комісійних винагород; кредит та проценти та комісія разом, гривня.

Як встановлено судом, відповідно до означеного графіку, відповідач взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту частинами, починаючи з 11.03.2021 по 09.02.2024.

На виконання умов договору банком видано транш в розмірі 100000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.16767854.26993.64999 від 11.02.2021.

В матеріалах справи наявна виписка/особовий рахунок з 11.02.2021 по 22.09.2024 по рахунку відповідача, згідно якої ФОП Громою Миколою Вікторовичем частково виконувались умови договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків по кредитному договору № N20.79. від 11.02.2021 в частині своєчасного та в повному обсязі повернення суми кредиту та процентів, винагороди, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача про стягнення 123050,61грн, з яких 72764,15 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22166,46 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 22120,00грн - загальний залишок заборгованості за винагородою; 1000,00 грн - штрафу (фіксована складова) та 5000,00 грн - штрафу (змінна складова).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір № N20.79. від 11.02.2021 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Свої зобов`язання за кредитним договором № N20.79. від 11.02.2021 позивач виконав та надав відповідачу кредит в розмірі 100000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.16767854.26993.64999 від 11.02.2021.

Факт видачі кредиту підтверджуються матеріалами справи та не спростований позичальником.

Як зазначалось, пунктом А.3 договору № N20.79. від 11.02.2021 встановлювався термін повернення кредиту 09.02.2024.

З наявної у матеріалах справи банківської виписки по рахунку відповідача та розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором вбачається, що відповідачем вчинялись дії з повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій. Водночас повністю кредит повернуто не було, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 72764,15 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на умови кредитного договору № N20.79. від 11.02.2021, додатку №1 до нього (графік погашення), суд дійшов висновку, що термін повернення відповідачем кредиту є такими, що настав.

Позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в заявленому розмірі.

Окрім суми заборгованості позивачем заявлено до стягнення також заборгованість за відсотками в розмірі 22166,46 грн за період з 11.02.2021 по 10.06.2024 та заборгованість за винагородою в розмірі 22120,00грн за період з 11.02.2021 по 10.06.2024.

За ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 навела висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 наведено висновки про те, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст.1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст.625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що вона вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України та охоронна норма ч. 2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи умови кредитного договору № N20.79. від 11.02.2021 відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором до 09.02.2024.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово було продовжено та діє на теперішній час.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що позичальник відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, беручи до уваги те, що кінцевий термін погашення кредиту - 09.02.2024 (згідно умов кредитного договору), то належним є нарахування процентів за період до 09.02.2024 (включно), що складає 21718,35грн, при цьому нарахування позивачем процентів як плати за користування кредитом після визначеного договором терміну повернення кредиту, тобто після 09.02.2024 є безпідставним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що кінцевий термін погашення кредиту - 09.02.2024 (згідно умов кредитного договору), належним є нарахування відсотків за період до 09.02.2024, що складає 21718,35 грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача суми винагороди ґрунтуються на положеннях А.10 договору, згідно яких позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеної у п.А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування сплати процентів здійснюється у дату сплати.

Перевіривши заявлений позивачем до стягнення розмір винагороди в розмірі 22120,00грн, суд дійшов висновку про його помилковість з огляду на проведення розрахунку позивачем до 10.06.2024, а не до дати, по яку відповідач правомірно користувався кредитними коштами, тобто, до 09.02.2024, з огляду на що судом здійснено власний розрахунок, за яким розмір винагороди становить 18762,50 грн.

Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач нарахував штраф (фіксована складова) - 1000,00 грн та штраф (змінна складова) - 5000,00 грн.

У п.5.8. договору сторони погодили, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формою: 1000,00грн +5% від суми встановленого у п.А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського суду України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, на теперішній час воєнний стан продовжено.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, позичальник звільняється від відповідальності від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором.

Зважаючи на викладені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення 1000,00 грн штрафу (фіксована складова) та 5000,00 грн штрафу (змінна складова) задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, ст.86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, враховуючи наявні в матеріалах справи докази суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, за процентами та за винагородою є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме до стягнення підлягає 72764,15 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 21718,35грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 18762,50 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою. У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача сум штрафів слід відмовити.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк», м.Дніпро до відповідача, Фізичної особи-підприємця Громи Миколи Вікторовича м.Маріуполь про стягнення 123050,61 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Громи Миколи Вікторовича (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, ) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 72764,15 грн; залишок заборгованості за процентами у розмірі 21718,35 грн; залишок заборгованості за винагородою у розмірі 18762,50 грн, судовий збір у розмірі 2786,71 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2024.

Суддя Г.Є. Курило