ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" листопада 2024 р.м. ХарківСправа № 922/854/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

та за участю:

розпорядника майна - Артюх Ю.В.

представника боржника Виноградов В.О.

представника ФОП Демченка О.М. - Тоцька К.М.

розглянувши заяву ФОП Демченко Олександра Миколайовича (вх. № 12444 від 17.06.2023) з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою Фізична особа-підприємець Шевцов Олег Станіславович
про визнання банкрутом Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (); введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича (свідоцтво № 444 від 21.03.2013), призначено попереднє засідання господарського суду.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 24.03.2023 було оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про розпорядника майна.

За приписами ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

17.05.2023, тобто після завершення строку, визначеного ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду від Фізичної особи-підприємця Демченко Олександра Миколайовича надійшла заява (вх. № 12444 від 17.05.2023) з грошовими вимогами до боржника в загальній сумі 1 244 635,62грн.

Ухвалою суду від 17.05.2023 р. враховуючи, що заява відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, її призначено до розгляду у судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що оскільки заява з грошовими вимогами від ФОП Демченко О.М. надійшла до суду після завершення строку, визначеного ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим, відповідно до абз.3 ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Ухвалою суду від 14.11.2024 за результатами попереднього засідання визначено вимоги кредиторів які визнано судом та які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" ().

В судовому засіданні 28.11.2024 розпорядник майна повідомив про часткове визнання вимог ФОП Демченко Олександра Миколайовича в сумі 998 250,00 грн. основного боргу, 209 833,90 грн. пені. В іншій частині заявленої пені ним відмовлено, оскільки вона нарахована кредитором після відкриття провадження у даній справі.

Представник ФОП Демченко О.М. підтримала заяву кредитора та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник боржника зазначив, що визнає вимоги кредитора частково.

Розглянувши заяву ФОП Демченко Олександра Миколайовича з грошовими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (); введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича (свідоцтво № 444 від 21.03.2013), призначено попереднє засідання господарського суду.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 24.03.2023 було оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

З порушенням строку 17.05.2023, до суду від Фізичної особи-підприємця Демченко Олександра Миколайовича надійшла заява з грошовими вимогами до боржника в загальній сумі 1 244 635,62грн.

В обґрунтування поданої заяви ФОП Демченко посилається на неналежне виконання Комунальним підприємством "Міськелектротранссервіс" умов договору постачання № 125/22 від 17.06.2022, укладеного між ним та боржником.

Судом встановлено, що 17.06.2022 між ФОП Демченко та КП "Міськелектротранссервіс" укладено договір постачання № 125/22, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у зумовлений строк покупцю дизельне паливо, асортимент, найменування, кількість та ціна якого визначається згідно із Специфікацією, яка є Додатком 1, що є невід`ємною частиною Договору, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість в порядку та на умовах цього Договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.4 Договору, товар поставляється партіями відповідно до замовлень покупця, яке вважається погодженим, якщо постачальником на його підставі оформлено та надано покупцеві рахунок на оплату товару. Передача товару здійснюється згідно із видатковою накладною , де визначається асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару. Поставка товару здійснюється партіями в строк, що не перевищує 3 календарних дні з дня отримання замовлення від покупця на відповідну партію товару, або в іншій строк, зазначений покупцем у замовленні, але у будь-якому разі не пізніше одного календарного дня після здійснення покупцем оплати за відповідну партію товару.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору, ціна договору визначена у специфікації до Договору вартість товару за одиницю та його кількість визначені у специфікації до Договору, яка є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.4.5 Договору, покупець зобов`язаний здійснювати оплату вартості кожної партії не пізніше 90 банківських днів від дати поставки, вказаній у видатковій накладній.

Згідно із специфікацією товаром є дизельне паливо в кількості 100 000 л за ціною за 1 літр - 70,00 грн. з ПДВ на загальну суму 7 000 000,00 грн.

11.07.2022 р. сторони Договору уклали додаткову угоду №1 до Договору, згідно із якою у зв`язку із зменшенням ціни на дизельне паливо, домовилися внести зміни до Договору та виклали специфікацію в новій редакції.

Згідно із специфікацією в новій редакції, товаром є дизельне паливо в кількості 17 200 л за ціною за 1 літр - 70,00 грн. з ПДВ на загальну суму 1 204 000,00 грн. та дизельне паливо в кількості 95 801 л за ціною за 1 літр - 60,50 грн. з ПДВ на загальну суму 5 795 960,50 грн., а всього на суму 6 999 960,50 грн. з ПДВ.

ОСОБА_1 поставив боржнику дизельне паливо в кількості 16500 л на загальну суму 998250,00 грн. згідно із видатковою накладною № 1745 від 13.07.2022 та акцизною накладною форми "П" № 33785 від 13.07.2022.

Божник порушив умови Договору та не оплатив поставлене йому паливо , що не заперечується боржником.

Таким чином, загальна сума боргу за спірним договором складає 998250,00 грн. та до теперішнього часу є несплаченою.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже у боржника виник обов`язок оплатити поставлений товар до 16.11.2022 включно р., проте в порушення умов Договору боржник не виконав його умови по оплаті товару на суму 998 250,00 грн., що не заперечується боржником, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог до боржника у розмірі основного боргу на суму 998 250,00 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог до боржника у розмірі 998 250,00 грн. основного боргу.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2 Договору за прострочення оплати поставленого, але неоплаченого товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки від вартості несплаченої суми.

Кредитором нараховано на суму заборгованості пеню в сумі 246 385,62 грн. за період з 20.10.2022 по 19.04.2023 грн .

Проте, суд не погоджується із зазначеним періодом нарахування пені виходячи з наступного.

Як вже було зазначено, відповідно до п.4.5 Договору, покупець зобов`язаний здійснювати оплату вартості кожної партії не пізніше 90 банківських днів від дати поставки, вказаній у видатковій накладній.

Поставка відбулася 13.07.2022, що підтверджено видатковою накладною № 1745 від 13.07.2022 .

Таким чином, 90 банківських днів для оплати спливли 16.11.2022 року включно.

Крім того, відповідно до частин 1,2 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Відповідно до абз.4 ч.3 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

Отже, судом самостійно здійснено розрахунок пені за період прострочення з 17.11.2022 по 22.03.2023 та встановлено, що визнанню підлягає сума пені в розмірі 172 300,68 грн. Інші вимоги в частині заявленої пені в сумі 74 084,94грн. підлягають відхиленню, як необґрунтовані.

Відповідно до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно із абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як зазначено вище, офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" було здійснено 24.03.2023, водночас, заява Фізичної особи-підприємця Демченко Олександра Миколайовича надійшла до суду 17.05.2023, тобто, після закінчення строку, встановленого для її подання.

Згідно із абз. абз. 1-3 ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву Фізичної особи-підприємця Демченко Олександра Миколайовича (вх. № 12444 від 17.05.2023) з грошовими вимогами до боржника задовольнити частково, визнати грошові вимоги кредитора - ФОП Демченко О.М. до боржника в розмірі 998 250,00 грн. основного боргу та 172300,68 грн. пені, який є конкурсним без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору. Інші вимоги в частині заявленої пені в сумі 74 084,94грн. відхилити.

Керуючись ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.232-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Демченко Олександра Миколайовича (вх. № 12444 від 17.05.2023) з грошовими вимогами до боржника.

Визнати грошові вимоги кредитора - ФОП Демченко О.М. до боржника в розмірі 998 250,00 грн. основного боргу та 172300,68 грн. пені, який є конкурсним без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Інші вимоги в частині заявленої пені в сумі 74 084,94грн. відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.11.2024.

Суддя Лавренюк Т.А.