ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" листопада 2024 р. Справа № 911/94/22 (911/2103/24)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши

заяву Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данилевич Людмили Іванівни, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишгородтранссервіс"

про забезпечення

позову Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данилевич Людмили Іванівни, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишгородтранссервіс"

до 1) ОСОБА_1

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм"

3) Акціонерного товариства "Кредобанк"

про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним договору іпотеки, визначення часток майна

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/94/22 за заявою Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Вишгородтранссервіс про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду 31.01.2022 р.

07.08.2024 р. до суду надійшов позов Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данилевич Людмили Іванівни, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишгородтранссервіс" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм", Акціонерного товариства "Кредобанк", в якому він просить суд:

1. Визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, яке передається до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ФАРМ" () від 13.12.2022, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм", засвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Наталією Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №2034,2035.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм", проведених 12.12.2022 та затверджених протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм" () №22 від 12.12.2022 в частині надання дозволу на внесення додаткового вкладу у негрошовій формі учасником Товариства ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ "Оіл Фарм", а саме: Пташник /А-1/, загальною площею 3650,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та Виробничий цех /А-2/, загальною площею 513,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в частині затвердження, що учасником Товариства ОСОБА_1 вноситься додатковий вклад у не грошовій формі за рахунок внесення у статутний капітал Товариства наступного майна: Пташник /А-1/, загальною площею 3650,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП: 080, вартістю 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок) та Виробничий цех /А-2/, загальною площею 513,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП: 080, вартістю 100 000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок).

3. Визнати недійсним договір іпотеки від 09.03.2023, укладений між Акціонерним товариством "Кредобанк" (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код 09807862) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ФАРМ" (43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22А, код 39861877), посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Документ сформований в системі "Електронний суд" 07.08.2024 19 ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №741, в частині передачі в іпотеку АТ "Кредобанк" об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, Пташник /Літер А-1/, загальною площею 3 650,3 кв.м, що розташований аз адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за іпотекодавцем на підставі: акту приймання-передачі нерухомого майна від 13.12.2022, справжність підпису на якому 1. засвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В. за реєстровим №2034,2035, протоколу №22 загальних зборів учасників ТОВ "ОІЛ ФАРМ" від 12.12.2022. Право власності Іпотекодавця на вищевказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 48714526, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2022 року за індексним номером 317783569, виданим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В. (пп.1.3.1 п.1.3 договору іпотеки №741 від 09.03.2023).

4. Визначити 1/2 частку майна боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у нежитловому приміщенні, Пташник /Літер А-1/, загальною площею 3 650,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

5. Визначити 1/2 частку майна боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у нежитловому приміщенні, виробничий цех /Літер А-2/, загальною площею 513,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення наведеного позову, в якій він просить суд:

1. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлове приміщення, Пташник /Літер А-1/, загальною площею 3 650,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитлове приміщення, виробничий цех /Літер А-2/, загальною площею 513,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.08.2024 р. розгляд заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову призначено на 14.08.2024 р.

13.08.2024 р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі.

14.08.2024 р. до суду від ТОВ "Оіл Фарм" (відповідач-2) надійшли письмові заперечення на заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2024 р. розгляд заяви позивача про забезпечення позову призначено на 06.11.2024 р.

22.10.2024 р. до суду від відповідача-2 надійшли доповнення до заперечень.

06.11.2024 р. до суду від ліквідатора ТОВ "Вишгородтранссервіс" надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

У судовому засіданні, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне:

Вказана заява вмотивована:

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2023 р. у справі № 911/94/22 (911/2436/23) задоволено заяву ліквідатора ТОВ "Вишгородтранссервіс" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 131 742,98 грн. на колишнього керівника; покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Вишгородтранссервіс" у сумі 1 131 742,98 грн. на громадянина України ОСОБА_3 , у зв`язку з доведенням ним товариства до банкрутства; стягнуто з громадянина України ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_3 ) на користь ТОВ "Вишгородтранссервіс" кошти у сумі 1 131 742,98 грн. для забезпечення задоволення вимог кредиторів.

Позов, який просить забезпечити позивач, поданий державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Данилевич Людмилою Іванівною, як такий, що спрямований на визнання недійсними правочинів щодо майна, що належало на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_3 , та яке у період, коли боржник та власник майна були обізнані про наявність спору, примусове виконання рішення за результатами розгляду якого є предметом ВП №75265787, було відчужене на користь третьої особи, пов`язаної із боржником та власником майна юридичної особи, з метою уникнення звернення стягнення на таке майно.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №375329078 від 22.04.2024 р., отриманої приватним виконавцем Пирогою С.С. в межах виконавчого провадження №72975816, встановлено, що у період перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , за ОСОБА_1 було зареєстровано об`єкти нерухомого майна, зокрема:

08.12.2022 р. - нежитлове приміщення, Пташник /Літер А-1/, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 3650,3, Адреса: АДРЕСА_1 , РНОНМ 080;

08.12.2022 р. - нежитлове приміщення, виробничий цех /Літер А-2/, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 513,7, Опис: А-2 - Виробничий цех; а прибудова; а1 сходи, Адреса: АДРЕСА_1 , РНОНМ 080.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №385761980 від 05.07.2024 р. вбачається, що у подальшому зазначене майно 13.12.2022 р. було відчужене ОСОБА_1 на користь ТОВ "Оіл Фарм" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Оіл Фарм" від 13.12.2022 р. №2034, 2035, укладеного на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ "Оіл Фарм", відображеного у протоколі №22 від 12.12.2022 р.

Вказані дії було вчинено після подання 23.11.2022 р. ліквідатором ТОВ "Вишгородтранссервіс" до господарського суду Київської області заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Вишгородтранссервіс", у зв`язку з доведенням його до банкрутства на колишнього керівника банкрута вих.№02-99/89 від 22.11.2022 р. та, відповідно, направлення копії такої заяви з доданими до неї документами відповідачу ОСОБА_3 .

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як станом на дату внесення майна до статутного капіталу, так і станом на дату подання цієї позовної заяви, ОСОБА_1 була керівником ТОВ "Оіл Фарм", а також його засновником із часткою в статутному капіталі товариства 50%.

Виходячи з наведеного, пташник загальною площею 3650,3 кв.м та виробничий цех загальною площею 513,7 кв.м залишилися під контролем боржника за рішенням суду у справі № 911/94/22 (911/2436/22) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в той же час внаслідок зазначених дій звернення стягнення на таке майно у випадку задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності стало значно ускладненим, у зв`язку із переходом права власності на вказане майно до третьої особи.

Окремо позивач наголосив на тому, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Оіл Фарм" № 22 від 12.12.2022 р. вирішено визначити вартість зазначених об`єктів нерухомого майна у розмірі: пташник площею 3 650,3 кв.м. 200 000,00 грн., виробничий цех площею 513,7 кв.м 100 000,00 грн., однак, такі ціни, на переконання позивача, є нижчими за ринкові.

Зокрема, відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-08044100 від 05.07.2024 р., вартість об`єкта нежитлової нерухомості площею 513,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 складає 373 105,73 грн.

Аналогічно, як вбачається із договору іпотеки №741 від 09.03.2023 р., менше ніж через 3 місяці після набуття ТОВ "ОІЛ ФАРМ" майна ОСОБА_1 , зокрема пташника площею 3 650,3 кв.м., вартість якого на загальних зборах учасників відповідача визначена у розмірі 200 000,00 грн., це майно було передано в іпотеку АТ "Кредобанк" за ринковою та заставною вартістю 6 247 000,00 грн.

Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи наявність спору про стягнення з ОСОБА_3 коштів, саме з метою уникнення звернення стягнення на майно, що перебувало у спільній сумісній власності її та ОСОБА_3 , вчинено умисні дії з відчуження спірних об`єктів нерухомості шляхом внесення їх до статутного капіталу ТОВ "Оіл Фарм" (), що є пов`язаним із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та фактично контролюється останніми.

Більше того, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ "ОІЛ ФАРМ" менше ніж через 3 місяці після набуття у власність спірного майна, передано таке майно, а саме нежитлове приміщення, пташник /літер А-1/, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 3650,3, адреса: АДРЕСА_1 , РНОНМ 080, в іпотеку АТ "Кредобанк" на підставі договору іпотеки №741 від 09.03.2023 р.

Здійснивши аналіз доданих до позову та заяви про забезпечення позову доказів, судом встановлено, що наведені обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову належним чином підтверджені ним.

Поряд з наведеним, позивач наголошує, що зазначеним вище договором іпотеки забезпечено виконання зобов`язань третьої особи перед АТ "Кредобанк", відповідно ТОВ "Оіл Фарм" не отримало вигоди від здійснення відповідної операції, а навпаки без здійснення зустрічних майнових дій від іншої сторони, фактично відмовилось від права розпорядження належним йому майном. Такі дії відповідачів щодо відчуження та передання в іпотеку спірного майна, на переконання позивача, підтверджують наявність ризику того, що в подальшому теперішнім власником такого майна ТОВ "Оіл Фарм", в особі його керівника ОСОБА_1 , можуть бути вжиті повторні заходи з метою його відчуження на користь інших третіх осіб, задля утруднення виконання судового рішення, за результатами розгляду наведеного позову, у разі його задоволення судом.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин спору в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведена заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 ГПК заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 р. у справі N 753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі N 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі N 910/72/20, від 15.01.2021 у справі N 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі N 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі N 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі N 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі N 911/3208/21).

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі N 910/1040/18.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Наведеного висновку також дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 20.09.2023 р. № 911/1430/23.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК).

Враховуючи предмет позову, а саме: визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним договору іпотеки, визначення часток майна, а також, визначений позивачем захід забезпечення позову заборона будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії відносно майна, що було предметом відчуження та предметом іпотеки за оспорюваними правочинами, в сукупності з наведеними обставинами, а саме: вчинення відповідачем-1 заходів з відчуження майна на користь ТОВ "Оіл Фарм" після заявлення до її чоловіка ОСОБА_3 вимог про покладення на нього субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Вишгородтранссервіс", подальше передання ТОВ "Оіл Фарм", керівником якого була та є станом на сьогодні ОСОБА_1 (відповідач-1) такого майна в іпотеку, суд дійшов до висновку про наявність підстав для вжиття в даному випадку заходів забезпечення позову, у зв`язку з наявністю достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Що стосується посилання відповідача-2, в обґрунтування заперечень, на те, що господарський суд не має законних підстав для застосування заходів забезпечення позову щодо майна ТОВ "ОІЛ Фарм" в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вишгородтранссервіс", оскільки останнє не є стороною у спорі, а також того, що забезпечення позову, про яке заявлено позивачем суперечить інтересам сторін та може завдати значної шкоди діловій репутації ТОВ "ОІЛ Фарм" та банківській установі, в іпотеці якої перебуває спірне майно, суд зазначає таке:

Як вбачається, зокрема, з матеріалів та змісту заяви про забезпечення позову, державний виконавець, звертаючись до суду з позовом та заявою про його забезпечення в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вишгородтранссервіс" керувалась висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 р. у справі №2-591/11 (провадження №14-31цс21), відповідно до яких повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження, в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна (оспорення фраудаторного правочину), є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Врахувавши наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 08.06.2022 р. у справі №2-591/11 (провадження №14-31цс21), виходячи з аналізу положень ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на те, що в даному випадку метою звернення державного виконавця з наведеними позовом та заявою про його забезпечення є саме стягнення у примусовому порядку на користь ТОВ "Вишгородтранссервіс", що є боржником у справі № 911/94/22 грошових коштів з ОСОБА_3 , майно якого, згідно тверджень позивача, було незаконно відчужено на користь відповідача-2 у цій справі, позивач обґрунтовано звернувся з вказаними заявами в межах провадження у зазначеній справі № 911/94/22.

Відносно тверджень про можливість завдання наведеним забезпеченням позову значної шкоди діловій репутації ТОВ "ОІЛ Фарм" та банківській установі, в іпотеці якої перебуває спірне майно, суд вважає за необхідне наголосити, що застосування заходу забезпечення позову, визначеного позивачем лише тимчасово унеможливлює відчуження майна, що є предметом оспорюваних договорів, отже, наведена заява спрямована виключно на збереження існуючого станом на дату звернення позивача до суду становища, а відтак, відсутні обставини, які б могли свідчити, що вжиття судом наведеного заходу забезпечення позову може призвести до нанесення відповідачам будь-якої шкоди.

Інші обставини, на які посилається відповідач-2 у запереченнях на заяву про забезпечення позову теж не спростовують обґрунтованості поданої позивачем наведеної заяви.

За таких обставин, враховуючи, що обставини наведені вище свідчать про наявність у даному випадку достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов до висновку, що наведена заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою, адже заборона реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо майна, яке є предметом відчуження та іпотеки за оспорюваними правочинами має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім того, суд наголошує, що вжиття зазначеного заходу забезпечення позову є достатнім і співмірним із заявленими позовними вимогами, адже унеможливить розпорядження майном, що було предметом відчуження та іпотеки за оспорюваними правочинами.

Також, слід зазначити, що метою заходу забезпечення позову є підтримання "status quo", поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява N 32715/06). У зв`язку з цим, вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви. Тому відсутні підстави вважати, що права відповідача та баланс інтересів сторін будуть порушені (п. п. 47 - 61 вказаної постанови).

Застосування заходу забезпечення позову лише тимчасово унеможливлює відчуження майна, що є предметом оспорюваних договорів та вимоги про визначення часток майна, отже, спрямоване на запобігання ймовірним порушенням речових прав позивача, при цьому, забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Вжиття наведеного заходу забезпечення позову у цій справі спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову (заяви).

Відповідно до ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з приписами частини третьої статті 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, здійснивши аналіз наявних в матеріалах справи документів, предмету позовних вимог та вжитого судом заходу забезпечення позову, судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, так як відсутня ймовірність понесення відповідачем збитків, спричинених забезпеченням позову у визначений у даній справі спосіб.

Поряд з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходу забезпечення позову вчиняються з метою забезпечення виконання рішення суду, виконання якого може бути ускладнене, у разі не вжиття в даному випадку таких заходів. Водночас, у разі встановлення, за результатами розгляду позову, що підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи, в тому числі з власної ініціативи, як то передбачено приписами статті 145 ГПК України.

Згідно з частиною восьмою ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 ГПК України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данилевич Людмили Іванівни, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишгородтранссервіс" від 07.08.2024 р. б/н про забезпечення позову задовольнити.

2. Застосувати заходи забезпечення позову, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлове приміщення, Пташник /Літер А-1/, загальною площею 3 650,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитлове приміщення, виробничий цех /Літер А-2/, загальною площею 513,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

3. Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

4. Стягувачем за ухвалою є ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 ).

5. Боржником за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оіл Фарм" (; 43021, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22А).

6. Ухвала набирає законної сили "25" листопада 2024 року та підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути пред`явлена в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у строк до "25" листопада 2027 року включно.

В порядку частини другої ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до пункту 3 частини першої ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої ст. 144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дата підписання ухвали 25.11.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін