ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024м. ДніпроСправа № 904/2383/24
за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", м. Харків

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега", м. Дніпро

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Дейнека А.В.

Представники:

Від позивача: Помалюк І.В., витяг з ЄДР, представник; Поліщук О.В., витяг з ЄДР

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Ромащенко К.В., довіреність від 08.01.2024, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:

- визнати договір поставки від 01.04.2022 №1340/п укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" недійсним;

- застосувати наслідки, визначені ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" кошти у сумі 67 672 800,00 грн, як такі, що були отримані за недійсним правочином;

- застосувати наслідки, визначені ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" в дохід держави кошти у сумі 67 672 800,00 грн, як такі, що були отримані за недійсним правочином.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наявної у позивача інформації він дійшов висновку про нереальність здійснених господарських операцій за договором поставки від 01.04.2022 №1340/п укладеного між відповідачами.

Також позивач просить поновити пропущений строк на звернення з позовною заявою.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечує, та зазначає, що по-перше позивачем пропущений шестимісячний строк для звернення до суду з даним позовом без поважних причин, у зв`язку з чим відповідач-2 просить застосувати відповідні наслідки та відмовити в позові. Крім того, відповідач-2 зазначає, що не декларувало та не відображало господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", а також не приймав та не оплачував товар на загальну суму 71 392 800,00 грн з рахуванням ПДВ по договору поставки від 01.04.2022 №1340/п. Відповідач-2 вказує про відсутність підстав для визнання договору спірного договору недійсним, оскільки вказаний правочин фактично не вчинений та не виконувався.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача-1, вказує, що платником у платіжних дорученнях за спірними господарськими операціями вказане Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега", вказаний банк платника, його рахунок, а тому постає питання яким чином внутрішні документи та інформація про рахунок опинилася у Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД".

Позивач подав заяву про виклик свідків, а саме просить викликати у судове засідання, допитати директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" - ОСОБА_1 та витребувати письмові пояснення, щодо встановлення дійсності факту укладення договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п, дійсності підпису договору посадовими особами та оригінальності печаток скріплених даний договір; викликати у судове засідання, допитати головного бухгалтера Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" - ОСОБА_2 та витребувати письмові пояснення, щодо встановлення дійсності факту укладення договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п, дійсності підпису договору посадовими особами та оригінальності печаток скріплених даний договір; викликати у судове засідання, допитати директора (головного бухгалтера) Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та витребувати письмові пояснення, щодо встановлення дійсності факту укладення договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п, дійсності підпису договору посадовими особами та оригінальності печаток скріплених даний договір.

Розглянувши подане позивачем клопотання про виклик свідків, суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Приписами ст. 88 Господарського процесуального кодексу України визначено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Враховуючи викладені вище положення процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що свідок може бути викликаний для допиту лише у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, або при письмовому опитуванні учасників справи як свідків, суперечать іншим доказам у справі. Отже, обов`язковою умовою для вирішення судом питання про виклик свідка є дослідження викладених свідком у заяві обставин, які мають значення для справи. При цьому, неподання стороною до суду заяви свідка виключає можливість встановлення судом вказаних обставин, а, отже, має наслідком відсутність правових підстав для виклику особи, якою не було викладено свої показання письмово, для її допиту у судовому засіданні. Приписами Господарського процесуального кодексу України не передбачено повноважень суду щодо покладення на особу, якою не було викладено свої пояснення у заяві свідка, обов`язку з`явитись у судове засідання для надання пояснень щодо обставин, які входять до предмета доказування.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19 та від 03.10.2019 у справі №910/2122/19, відповідно до яких передумовою для виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності в суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

З огляду на викладене вище, враховуючи неподання вказаними у заяві позивача про виклик свідків до суду письмової заяви свідка, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виклику та допиту в судовому засіданні директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" - ОСОБА_1 , головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" - Стюпан Світлани Андріївни, а також директора (головного бухгалтера) Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД".

Стосовно клопотання позивача зобов`язати відповідачів подати письмові пояснення за підписом директорів, щодо встановлення дійсності факту укладення договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п, дійсності підпису договору посадовими особами та оригінальності печаток скріплених даний договір суд звертає увагу, що в матеріалах справи (а.с.27, т.2) міститься лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" за підписом директора ОСОБА_1 , адресований Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Головному управлінню ДПС у Донецькій області щодо відсутності взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД".

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач-2 наголошує на тому, що у нього відсутнє декларування платником взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" за період з 01.04.2022 по 31.01.2024, що підтверджується листом Східного МУ ДПС по роботі з ВПП № 1051/6/32-00-04-03-03 від 29.02.2024. Вказує, що жодних господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" не проводило, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" апріорі не може бути вигодонабувачем "безпідставно сформованого податкового кредиту" через відсутність його (податкового кредиту) декларування.

Позивачем подане клопотання про долучення до матеріалів справи додатків до податкових декларацій з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", а також клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа ГУ ДПС у Львівській області від 09.12.2022 №23245/6/16-01-05-04-06 з платіжними дорученнями та податкових накладних складених Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД".

Від відповідача-2 надійшли заперечення на клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів, оскільки вони подані із пропуском строку. Також відповідач-2 подає уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ та уточнюючий додаток 1 Відомості про суми ПДВ, зазначені у ПНРК до податкових накладних, не зареєстрованих в ЄРПН та про податковий кредит з урахуванням його коригування. Відповідач-2 просить врахувати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" самостійно виявило помилки та виключило з податкової декларації за травень 2022 року відомості про взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД".

Від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до моменту набрання судовим рішенням, прийнятим за результатом розгляду заяви Державної податкової служби України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі №200/4317/22..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-2 про зупинення розгляду справи.

Позивачем подане клопотання, у якому просить застосувати заходи процесуального примусу, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" та до представника ОСОБА_3 за не виконання вимог ухвал суду від 12.09.2024 та 18.09.2024, щодо ненадання письмових пояснень за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" із зазначенням того, яким чином до декларації за травень 2022 року було включено податкові накладні, які не було зареєстровано; яким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" взагалі дізналося про вказані податкові накладні.

Розглянувши клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу, суд зазначає наступне.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 цієї статті Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, проте не встановлює виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Згідно ст. 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу згідно ст. 132 Господарського процесуального кодексу України є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення ухвали про застосування заходів процесуального примусу, що визначені ст. 131 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на норми процесуального законодавства суд зазначає, що метою для вжиття заходів процесуального примусу зокрема є спонукання осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами.

Суд не вбачає підстав для застосування до відповідача-2 заходів процесуального примусу, оскільки наявних доказів у справі у своїй сукупності є достатнім для ухвалення рішення.

Від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа Головного управління національної поліції в Донецькій області від 06.09.2024 №9580/20/02-2024 та витяг з ЄРДР від 06.09.2024 по кримінальному провадженню №0000557.

Від відповідача-2 надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати від ГУ ДПС у Донецькій області наступну інформацію та документи: 1. Чи забезпечено Товариство з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі № 200/4317/22 реєстраційним лімітом в системі електронного адміністрування ПДВ, необхідним для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкових накладних: №1 від 02.05.2022, №2 від 03.05.2022, №3 від 05.05.2022, №4 від 05.05.2022, №5 від 05.05.2022, №6 від 09.05.2022, №7 від 09.05.2022, №8 від 10.05.2022, №9 від 10.05.2022, №10 від 10.05.2022, №11 від 11.05.2022, №12 від 11.05.2022, №13 від 11.05.2022, №14 від 11.05.2022, №15 від 12.05.2022, №16 від 12.05.2022, №18 від 12.05.2022, №19 від 13.05.2022, №20 від 13.05.2022, №21 від 13.05.2022? 2. Який розмір реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ рахується за Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" станом на 17.09.2024? 3. Чи можливо виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі № 200/4317/22 та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №1 від 02.05.2022, №2 від 03.05.2022, №3 від 05.05.2022, №4 від 05.05.2022, №5 від 05.05.2022, №6 від 09.05.2022, №7 від 09.05.2022, №8 від 10.05.2022, №9 від 10.05.2022, №10 від 10.05.2022, №11 від 11.05.2022, №12 від 11.05.2022, №13 від 11.05.2022, №14 від 11.05.2022, №15 від 12.05.2022, №16 від 12.05.2022, №18 від 12.05.2022, №19 від 13.05.2022, №20 від 13.05.2022, №21 від 13.05.2022, - у разі недостатності реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ?

Протокольною ухвалою від 10.10.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Відповідач-1 не скористався правом на участь уповноваженого представника на участь у судовому засіданні та поданні відзиву на позов. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Направлені за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ухвали суду від 01.07.2024, 31.07.2024, 14.08.2024, 28.08.2024, 12.09.2024, 18.09.2024, 10.10.2024 повернулася на адресу суду, як не вручені. Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач-1 за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Суд наголошує на тому, що ухвала суду надсилалася відповідачу-1 завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Поштове відправлення з копіями ухвал суду від 01.07.2024, 31.07.2024, 14.08.2024, 28.08.2024, 12.09.2024 повернулися на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань.

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Додатково суд намагався повідомити відповідача-1 про перебування справи на розгляді телефонограмою, проте за відомими суду номерами телефону відповіді не було.

Крім того, суд звертає увагу, що до позовної заяви додані докази направлення позивачем відповідачу-1 копії позовної заяви з додатками, що також свідчить про належне повідомлення відповідача (обізнаність відповідача про подання позивачем позову до суду) (правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 у справі №910/1384/21).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-1 у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 14.11.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення/неукладення відповідачами договору поставки від 01.04.2022 №1340/п, обставин виконання/невиконання відповідачами вказаного договору, наявність/відсутність підстав для визнання цього договору недійсним та застосування наслідків визначених ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що на супроводженні в Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області перебуває адміністративна справа № 200/4317/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні: №1 від 02.05.2022 №2 від 03.05.2022, №3 від 05.05.2022, №4 від 05.05.2022, №5 від 05.05.2022, №6 від 09.05.2022, №7 від 09.05.2022, №8 від 10.05.2022, №9 від 10.05.2022, №10 від 10.05.2022, №11 від 11.05.2022, №12 від 11.05.2022, №13 від 11.05.2022, №14 від 11.05.2022, №15 від 12.05.2022, №16 від 12.05.2022, №18 від 12.05.2022, №19 від 13.05.2022, №20 від 13.05.2022, №21 від 13.05.2022.

Позивач вказує, що податкові накладні складені на загальну суму 71 392 800,0 грн, в тому числі ПДВ 11 898 800,0 грн. Зауважує, що за наслідками розгляду вказаних податкових накладних позивач отримав квитанції відповідно до яких податковим органом документи прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України у зв`язку з тим, що: позивач відповідає п.8 критеріїв ризиковості платника податку; накладна відповідає п.п.1.6 п.1 критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердженні інформації в податковій накладній для розгляду питання їх реєстрації.

Позивач стверджує, що за фактом зупинення реєстрації вказаних вище податкових накладних позивач направив контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів. Вказані податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" та їх складення обумовлено здійсненням господарських операцій з постачання цукру згідно договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" на загальну суму 71 392 800,0 грн. У зв`язку з поставкою товару за вказаним договором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" складено та подано на реєстрацію податкові накладні. За наслідками розгляду вказаних податкових накладних платник отримав квитанції, відповідно до яких податковим органом документи прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано платнику надати пояснення та копії документів на підтвердження інформації в податкових накладних для розгляду питання їх реєстрації.

Позивач зазначає, що з метою підтвердження інформації зазначеної в податкових накладних надано пояснення, копію договору поставки від 01.04.2022 № 1340/п з Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега", видаткові накладні, рахунки на оплату, копії платіжних доручень.

Так, відповідно до наявної у справі копії договору поставки №1340/ п від 01.04.2022 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" (покупець) постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, визначених в даному договорі. Асортимент, ціна та кількість товару визначається сторонами згідно накладних та/або в Специфікації (п.1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 4 вказаного договору загальна вартість договору визначається сторонами, як загальна сума товару в накладних. За домовленістю між сторонами в ціну включається вартість транспортування/ перевезення.

Покупець здійснює за кожну партію товару шляхом оплати постачальнику 100% вартості кожної партії товару протягом 250 календарних днів з дати здійснення поставки. За домовленістю сторін допускається передплата та проведення заліку взаємних вимог Ціна за поставлений товар, вказані в товарних накладних і інших товаросупровідних документах встановлюються у валюті України (п.4.2, 4.3 договору).

Так, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій платником як доказ здійснення розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" за договором поставки від 01.04.2022 № 1340/п позивачем надані платіжні доручення, зокрема:

- №75 від 11.05.2022 на суму 3432000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. №UA0032259) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. №UA4914658);

- №76 від 11.05.2022 на суму 3384000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. №UA4914658);

- №77 від 11.05.2022 на суму 3372000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м.Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №78 від 11.05.2022 на суму 3312000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №79 від 12.05.2022 на суму 3492000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №80 від 12.05.2022 на суму 3648000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №82 від 12.05.2022 на суму 3840000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №87 від 02.05.2022 на суму 4704000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №88 від 03.05.2022 на суму 4332000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №89 від 04.05.2022 на суму 3408000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №90 від 05.05.2022 на суму 3120000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №91 від 05.05.2022 на суму 3000000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №92 від 09.05.2022 на суму 2884800,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №93 від 09.05.2022 на суму 2904000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. №UA4914658);

- № 94 від 10.05.2022 на суму 3 024 000,00 грн. - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м.Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №95 від 10.05.2022 на суму 3072000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- № 97 від 10.05.2022 на суму 3120000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №102 від 13.05.2022 на суму 2376000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м. Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №104 від 13.05.2022 на суму 3960000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м.Київ), кредит рах. № НОМЕР_2 );

- №105 від 13.05.2022 на суму 3288000,00 грн - платник ТОВ "Омега" (), банк платника ПАТ АБ "Південний", дебет рах. № НОМЕР_1 ) здійснення платежу на користь отримувача ТОВ "Цукортрейд ЛТД" (), банк отримувача АБ "Укргазбанк" (м.Київ), кредит рах. №UA4914658).

Також надані копії видаткових накладних (постачальник - ТОВ "Цукортрейд ЛТД", покупець - ТОВ "Омега") №12 від 11.05.2022 на суму 3384000,00 грн, №18 від 12.05.2022 на суму 3840000,00 грн, №02 від 03.05.2022 на суму 4332000,00 грн, №03 від 04.05.2022 на суму 3408000,00 грн, №01 від 02.05.2022 на суму 4704000,00 грн, №04 від 05.05.2022 на суму 3120000,00 грн, №13 від 11.05.2022 на суму 3372000,00 грн, №16 від 12.05.2022 на суму 3648000,00 грн, №09 від 10.05.2022 на суму 3072000,00 грн, №20 від 13.05.2022 на суму 3288000,00 грн, №21 від 13.05.2022 на суму 2376000,00 грн, №06 від 09.05.2022 на суму 2884800,00 грн, №07 від 09.05.2022 на суму 2904000,00 грн, №08 від 10.05.2022 на суму 3024000,00 грн, №19 від 13.05.2022 на суму 3960000,00 грн, №15 від 12.05.2022 на суму 3492000,00 грн, №14 від 11.05.2022 на суму 3312000,00 грн, №05 від 05.05.2022 на суму 3000000,00 грн, №10 від 10.05.2022 на суму 3120000,00 грн, №11 від 11.05.2022 на суму 3432000,00 грн.

Позивач вважає, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" платіжні доручення є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис відповідального виконавця та відбиток штампа банку. Окрім цього, на кожному з платіжних доручень міститься запис ПАТ АБ "Південний", який зроблений на кожному з платіжних доручень в одному ж і тому самому місці, під тим же градусом нахилу. До того ж, на кожному з платіжних доручень міститься печатка ТОВ "Цукортрейд ЛТД" та підпис особи, які накладено на кожне з платіжних доручень під тим же градусом нахилу і розташуванням між підписом та печаткою. Підпис в даних платіжних дорученнях ідентичний в кожному з них по розташуванню всіх штрихів такого підпису. На думку позивача, вказане свідчить, що дана відмітка була раніше відсканована з іншого документу та вставлена на кожну копію платіжних доручень, що надані позивачем. За твердженнями позивача, підписані платіжні доручення по взаємовідносинах з ТОВ "Цукортрейд ЛТД" та ТОВ "Омега", що надані саме ТОВ "Цукортрейд ЛТД", є підробленими. Позивач вказує, що факт підроблення платіжних доручень також підтверджується листом від 26.12.2022 від Акціонерного банку "Південний"), в якому банк на запит Головного управління ДПС у Донецькій області від 09.12.2022 повідомляє, що перерахування з рахунку НОМЕР_1 ТОВ "Омега", на користь ТОВ "Цукортрейд ЛТД", згідно платіжних доручень, копії яких додані до запиту, не здійснювались.

Також позивач звертає увагу, що "Цукортрейд ЛТД" надано видаткові накладні про нібито передання товару, в яких міститься посилання на договір № 2504/22 від 25.04.2022. Позивач зазначає, що вказане свідчить про те, що поставка товару відбулася не в рамках договору про поставку цукру укладеного між ТОВ "Цукортрейд ЛТД" та ТОВ "Омега", тому у ТОВ "Цукортрейд ЛТД" взагалі відсутній факт передачі товару покупцю (ТОВ "Омега"). Позивач зауважує, що у видаткових накладних відсутнє зазначення пунктів розвантаження, навантаження, а саме не вказано точної адреси, вулиці, номеру будівлі, що не дає можливості встановити реальність здійснення поставки товару. До того ж, як вбачається з видаткових накладних, факт передачі товару від постачальника фіксувала особисто директор Лілія Шелестова за адресою складу, як наголошує в поясненнях ТОВ "Цукортрейд ЛТД", в м. Луцьк, відповідно постає питання яким чином передачу товару в м. Луцьк здійснювала директор підприємства, офіс якого розміщений в м. Маріуполь. Позивач також зауважує, що видаткові накладні це єдині документи, в яких підробка штампу і підпису не накладалася під одним і тим же градусом нахилу і розташуванням між підписом та печаткою. Однак, на думку позивача, явно вбачається з даного підпису на видаткових накладних (порівняно з тим що на всіх інших документах), що він підроблений, про що свідчать сліди зупинок, надривів штрихів, неплавність рухів, тупі закінчення штрихів.

Також позивач зауважує, що ТОВ "Цукортрейд ЛТД" не надано товарно-транспортних накладних як умови виконання п.п.2.1 вказаного договору, що не дає можливості встановити чи дійсно відбулась доставка товару за адресою силами, засобами та за рахунок ТОВ "Цукортрейд ЛТД". Звертає увагу, що ТОВ "Цукортрейд ЛТД" надано до контролюючого органу неправдиву інформацію щодо об`єктів оподаткування, а саме офісу, складу, авто і товариство не мало таких на праві оренди для провадження господарської діяльності. Крім цього, зауважує, що у ТОВ "Цукортрейд ЛТД" недостатня кількість трудових ресурсів (1 штатна одиниця директор), при значному обсязі придбання та реалізації товарів. Також позивач просить врахувати що ТОВ "Цукортрейд ЛТД" не надано жодного з передбачених Інструкціями документів з метою підтвердження кількості, комплектності та якості товару, який поставлявся, як і не надано жодних сертифікатів якості щодо товару, як того вимагає договір поставки, а також чинне законодавство. До того ж, податковий орган, при дослідженні документів, не вбачає можливості встановити умови транспортування та зберігання, а також термін придатності такого товару.

Позивач стверджує, про неможливість встановити законне джерело походження товару (цукру) та як наслідок, вважає, що відповідач-1 не міг здійснити поставку товару на користь відповідача-2, а господарські операції між ними вважає такими, що мають штучний характер.

З огляду на вищевикладене, податковий орган зробив висновок про відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів наявними трудовими ресурсами з урахуванням часу, особливості проведення операцій, місцезнаходження товару, відсутність будь-яких доказів щодо закупівлі та зберігання товарів; відсутність інформації про транспортування, пакування, якості товару; відсутність об`єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій. За наявної отриманої інформації, позивач дійшов висновку про нереальність здійснених господарських операцій за договором поставки від 01.04.2022 № 1340/п між ТОВ "Цукортрейд ЛТД" та ТОВ "Омега".

Позивач просить визнати недійсним договір поставки від 01.04.2022 № 1340/п та застосувати до сторін цього договору наслідки, визначені ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приписами частини 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215-216 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недоодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Приписами ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України встановлено, що господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Оформлення договірних відносин між суб`єктами господарювання регулюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.3 вказаної статті у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.06.2020 у справі №177/1942/16-ц вказано, що «…наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору».

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" є кінцевим вигадонабувачем даних операцій Головне управління ДПС у Донецькій області вбачає в його діях умисел щодо безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємств, документального оформлені безтоварних операцій із закупівлі цукру.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" проти позову заперечує, зазначає, що не декларувало та не відображало господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", а також не приймало та не оплачувало товар на загальну суму 71 392 800,00 грн з урахуванням ПДВ по договору поставки від 01.04.2022 №1340/п. Відповідач-2 вказує про відсутність підстав для визнання договору спірного договору недійсним, оскільки вказаний правочин фактично не вчинений та не виконувався.

На підтвердження своєї позиції щодо визнання недійсним договору та застосування наслідків, передбачених ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України, позивач надав, зокрема, наступні докази (копії):

- повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" (Додаток 10 до Порядку обліку платників податку і зборів) з додатком;

- лист ПАТ АБ "Південний" №232-001-31611-2022-БТ від 26.12.2022;

- лист арбітражного керуючого Шимана Є.О. №01-31/410 від 12.07.2023;

- лист Головного управління ДПС у Львівськів області №19783/6/13-01-05-04-06 від 23.06.2023;

- договір поставки №1340-п від 01.04.2022 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега";

- платіжні доручення (платник ТОВ "Омега", отримувач ТОВ "Цукортрейд ЛТД") за травень 2022 року;

- видаткові накладні про поставку товару ТОВ "Цукортрейд ЛТД" на користь ТОВ "Омега" протягом травня 2022 року;

- додаток 1 до декларації ПДВ травень 2022 року ТОВ "Омега";

- додаток 1 до декларації ПДВ травень 2022 року ТОВ "Цукортрейд ЛТД";

- податкові накладні ТОВ "Цукортрейд ЛТД" за травень 2022 року;

- лист Головного управління ДПС у Львівській області №23245/6/13-01-05-04-06 від 08.12.2022 до ПАТ АБ "Південний";

Відповідач-2 на підтвердження своїх заперечень подав, зокрема, такі докази (копії):

- лист Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1051/6/32-00-04-03-06 від 29.02.2024;

- лист комітету Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики;

- наказ Міністерства економіки України від 16.03.2023 №1437 Про визначення ТОВ "Омега" критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- наказ Міністерства економіки України від 14.02.2024 №4042 Про підтвердження ТОВ "Омега" статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань ТОВ "Омега" з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2022 року;

- відомості про суми податку ТОВ "Омега" на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування за травень 2022 року;

- лист ТОВ "Омега" від 05.09.2024 №05-09-24-1 Щодо відсутності взаємовідносин - наказ Міністерства економіки України від 14.02.2024 №4042 ТОВ "Омега" з ТОВ "Цукортрейд ЛТД".

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203).

За змістом частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України правочин не може суперечити інтересам держави і суспільства, тому недодержання стороною (сторонами) в момент його вчинення вимог, установлених частиною 1 статті 203 ст. 215 Цивільного кодексу України, є підставою для недійсності такого правочину.

У частині 3 статті 228 Цивільного кодексу України законодавець закріпив норму, згідно з якою у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину, зокрема, інтересам держави і суспільства такий правочин може бути визнаний недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 зазначила, що загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (частина 2 статті 216 ЦК України). Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина 3 цієї ж статті).

За змістом статті 216 Цивільного кодексу України наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.

Відступаючи від власних висновків, викладених у пунктах 72, 81.2 постанови від 20.07.2022 у справі №923/196/20, Велика Палата Верховного Суду у справі №918/1043/21 зауважила про буквальне тлумачення змісту статті 216 ЦК України, яке дає підстави для висновку про те, що, якщо законом не встановлені особливі умови застосування правових наслідків недійсності правочину або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, позивач, який заявляє вимогу про повернення йому в натурі переданого за недійсним правочином або відшкодування вартості переданого, заявляє реституційну вимогу, яку суд за існування для того підстав задовольняє, застосовуючи двосторонню реституцію. У цьому випадку відповідач є стягувачем у частині рішення про повернення йому переданого ним за недійсним правочином майна або відшкодування вартості.

Водночас частина 3 статті 228 визначає особливі правові наслідки недійсності договору, який суперечить інтересам держави і суспільства та застосування яких ставиться в залежність від наявності умислу у сторін, зокрема:

1) при наявності умислу в обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного;

2) при наявності умислу лише в однієї зі сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (саме на цей випадок посилався прокурор у позові, заявляючи вимогу про стягнення бюджетних коштів шляхом запропонованої ним конструкції).

У законодавстві відсутні визначення понять "інтерес" загалом та "інтерес держави і суспільства" зокрема. Законодавство України не містить ані орієнтовного переліку сфер, у яких існують державні інтереси, ані критеріїв чи способів їх визначення.

Натомість, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення у спорі необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави й суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін та в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Близькі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №910/114/19, від 10.06.2021 у справі №910/10055/20 та від 16.06.2020 у справі №910/6271/17.

Суд звертає увагу, що оригіналу договору для огляду суду не надано, будь-яких доказів його існування не надано. Саме лише подання копії договору податковому органу чи до суду адміністративної юрисдикції однією з зазначених у договорі сторін, товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", не є доказом існування такого договору. При цьому відповідач-2 заперечує факт укладення такого договору, а матеріали справи не містять доказів його укладання сторонами (листування, передачі товару, транспортування цього товару тощо).

Отже позивачем, з урахуванням вірогідності доказів, не доведено укладення та існування договору, який просить визнати недійсним позивач.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів існування (укладання) спірного договору, який позивач просив визнати недійсним, що саме по собі виключає можливість задоволення цієї позовної вимоги.

Суд вважає, що позивач помилково вважає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі №200/4317/22 містяться преюдиційні обставини для розгляду даної справи, зокрема, щодо наявності договору.

Навпаки, Верховний Суд вказав зокрема наступне: "Щодо доводів відповідачів про необхідність при розгляді справ цієї категорії оцінювати реальність здійснення господарських операцій між господарюючими суб`єктами, то Суд зазначає, що це питання не є предметом даного судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних відповідно до виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством. Вказане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України."

При цьому підставою задоволення позову було те, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних податковий орган не вказав конкретний перелік документів, який платник має надати для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а зазначив загальний їх перелік. Позивач на виконання пропозиції податкового органу надавав пояснення та первинні документи, які, на думку платника, підтверджують проведення господарських операцій. Як наслідок, відмовляючи в реєстрації податкових накладних, відповідач 1 указав на ненадання позивачем повного обсягу документів, однак перелік ненаданих документів не зазначив. З огляду на викладене, суди дійшли висновку про необґрунтованість рішень відповідача.

Разом з цим, матеріали розглядуваної справи не містять доказів укладення договору поставки №1340-п від 01.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега".

Вказане додатково підтверджується і доводами позивача щодо неможливості встановити реальність господарських операцій, зокрема, посилання у видаткових накладних на інший договір, відсутнє зазначення пунктів розвантаження, навантаження, неможливість встановити точної адреси, ненадання товарно-транспортних накладних, відсутність у відповідача-1 трудових резервів та основних засобів для виконання такого обсягу поставки.

Позивач також надав як доказ того, що постачання товару відповідачем-1 відповідачу-2 не відбувалося відповідь ліквідатора - арбітражного керуючого ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" Шимана Є.О., у якій зазначено що жодних договорів між ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", місцезнаходженням якого є Волинська область, Луцький район, м. Луцьк, Рівненська вулиця, 42 (саме це місцезнаходження зазначене у видаткових накладних відповідача-2 як місце передання товару) та ТОВ "Цукортрейд ЛТД" не укладалося.

Відтак, вказаними доказами у сукупності, з урахуванням вірогідності доказів, підтверджується відсутність укладеного договору поставки між відповідачами, а також відсутність вчинення дій на виконання цього договору поставки.

Відповідач-2 заперечуючи проти позову зазначає про те, що не укладав з відповідачем-1 жодного договору. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач-2 сплатив на користь відповідача-1 кошти у розмірі 67672800,00 грн. Платіжні доручення, надані позивачем, такими доказами не є, оскільки сам позивач надав інформацію з банківських установ про відсутність таких операцій. Відповідач-2 після самостійного виявлення помилки ще у вересні 2022 року самостійно здійснив коригування податкової звітності.

Отже відсутність поставки та оплати коштів підтверджує висновок суду про відсутність оспорюваного договору. Відтак, відсутні і підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" коштів у сумі 67672800,00 грн, оскільки такі кошти Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД" не сплачувалися. Відповідно і не підлягають стягненню вказані кошти в дохід державного бюджету з відповідача-2.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані відповідачем-2 докази є більш вірогідними, ніж докази надані позивачем, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Окрім іншого, у позовній заяві позивач просив поновити пропущений процесуальний строк визначений ч.1 ст. 250 Господарського кодексу України.

Відповідач заперечує проти поновлення строку, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України, вважає, що позивач пропустив цей строк без поважних причин, а тому просить застосувати відповідні наслідки пропуску цього строку і на цій підставі відмовити в позові.

Суд звертає увагу, що до спірних відносин не може бути застосовано положення частини першої статті 250 ГК України, оскільки правові наслідки вчинення правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, не є адміністративно-господарськими санкціями, які згідно з частиною першою статті 238 ГК України застосовуються за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.10.2024 у справі №913/410/23. Близький за змістом висновок міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 25.10.2019 у справі № 911/1107/18 та постанові Верховного Суду від 20.11.2019 № 911/1110/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем покладаються на позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням розглядуваних відносин, інші аргументи сторін по справі стосуються викладених та проаналізованих у рішенні обставин та доводів сторін, не змінюють сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейд ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Судові витрати, понесені Головним управлінням ДПС у Донецькій області, покласти на Головне управління ДПС у Донецькій області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.11.2024

Суддя О.М. Крижний