ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. Справа№ 910/17680/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Скрипки І.М.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання Линник А.М.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 13.11.2024.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024

у справі № 910/17680/23 (суддя Головіна К. І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління багатопрофільними комерційними активами"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2 433 157,53 грн,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління багатопрофільними комерційними активами» (далі - Товариство) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - Підприємство, ДП "Гарантований покупець") про стягнення заборгованості в сумі 2 560 354,60 грн за договором купівлі-продажу електричної енергії № 1694/01 від 28.12.2019, з яких: 2 320 548,03 грн основного боргу, 166 982,16 грн інфляційних втрат та 72 824,41 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в частині своєчасної та повної сплати вартості поставленої позивачем електроенергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі № 910/17680/23 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Підприємства на користь Товариства заборгованість у сумі 2 152 544,43 грн, інфляційні втрати у сумі 178 023, 39 грн, 3 % річних у сумі 77 934, 93 грн та судовий збір в сумі 36 127, 54 грн. Провадження у справі в частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 1 522, 35 грн основного боргу було закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності факту наявності у відповідача заборгованості за відпущену електроенергію у вказаний період у розмірі 2 152 544,43 грн. Зважаючи на часткову сплату відповідачем основної заборгованості після відкриття провадження у справі в розмірі 1 522, 35 грн, суд провадження у справі закрив на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд визнав безпідставними посилання Підприємства на накази Міністерства енергетики України від 28.03.2022 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" №140 та від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" №206, оскільки ці нормативні документи спрямовані на забезпечення виробників електричної енергії з альтернативних джерел мінімальною оплатою її вартості, визначеної Міністерством енергетики, проте не звільняють Підприємство від обов`язку повного розрахунку. Накази не змінюють термінів виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та відповідно до умов пункту 10.4. Порядку від 26.04.2019 №641.

Також визнано необґрунтованими доводи відповідача щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким визнати зловживанням процесуальними правами дії адвоката Штабовенко Дениса по долученню до позовної заяви Претензії від 09.02.2023, існування якої ставиться під сумнів, оскільки відсутні докази її надсилання відповідачеві та застосувати передбачені ч. 3 ст. 43 ГПК України правові наслідки зловживання процесуальними правами у вигляді повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління багатопрофільними комерційними активами».

У разі відмови у задоволенні першого пункту прохальної частини апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі №910/17680/23 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення є незаконним та необґрунтованим.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги, що при вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають сплаті за поставлену електричну енергію за "зеленим" тарифом у період воєнного стану необхідно керуватися нормативно-правовими актами, які встановлюють регуляторні механізми щодо розміру розподілу грошових коштів, зокрема наказами Міністерства енергетики України від 28.03.2022 №140 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" (далі - Наказ №140 від 28.03.2022) та від 15.06.2022 №206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом" (далі - Наказ №206 від 15.06.2022);

- враховуючи положення вищезазначених наказів, вартість поставленої електричної енергії за "зеленим" тарифом у спірний період була повністю сплачена Підприємством, а тому позовні вимоги Товариства є безпідставними;

- судом першої інстанції не враховано інформації Торгово-промислової палати України, викладеної у листі від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким були засвідчені форс-мажорні обставини, зумовлені введенням на всій території України воєнного стану.

Крім того, на переконання Підприємства, суд не повернув позовну заяву, до якої було долучено претензію, яка на думку відповідача викликає сумніви щодо її належності.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/17680/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Палія В.В. - головуючого судді; суддів Кравчука Г.А., Сибіги О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17680/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі №910/17680/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Матеріали справи № 910/17680/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/17680/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Палія В.В., суддів Сибіги О.М., Вовка І.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі №910/17680/23 залишено без руху.

12.06.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 31.07.2024.

31.07.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про долучення доказів та закриття провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Вовка І.В. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/17680/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Палія В.В., суддів Сибіги О.М., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі №910/17680/23 прийнято до провадження вищезазначеним складом суду.

У судовому засіданні 31.07.2024 відкладено розгляд справи на 11.09.2024.

10.09.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про долучення доказів та закриття провадження у справі.

У той же час, судове засідання призначене на 11.09.2024 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 справу №910/17680/23 призначено до розгляду на 16.10.2024.

На підставі розпорядження керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/607/24 від 02.10.2024 у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 19.09.2024 про звільнення Палія В.В. з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17680/23.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/17680/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі № 910/17680/23 прийнято до провадження вищезазначеним складом суду та призначено до розгляду на 13.11.2024.

11.10.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління багатопрофільними комерційними активами» Штабовенка Д.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління багатопрофільними комерційними активами» Штабовенка Д.В. про участь у судовому засіданні 13.11.2024 в режимі відеоконференції

Товариство скористалося правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просило суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач зазначив наступне:

- доводи щодо зловживання правами ґрунтуються виключно на припущеннях;

- відповідач фактично визнає наявність боргових зобов`язань, проте, із посиланням на Накази Міністерства економіки України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022, вважає пред`явлення позовних вимог передчасними, натомість відповідачем не доведено належними доказами те, що він не може здійснювати свою господарську діяльність належним чином, а введення воєнного стану не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань за договором;

- здійснене відповідачем трактування ухвали Верховного Суду від 14.01.2024 у справі No910/14417/22 є помилковим, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у вказаній справі;

- посилання апелянта на висновки, викладені в постанові Верховного Суду в адміністративній справі №640/10894/22 жодним чином не впливають на розгляд господарського спору, оскільки в межах розгляду справи №640/10894/22 вирішувалось питання компетенції, повноважень у Міненерго щодо прийняття наказу №206;

- у матеріалах даної справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили у порядку, визначеному договором.

В судовому засіданні 13.11.2024 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні, а судове рішення - залишити без змін.

13.11.2024 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із нижчезазначеного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, 28.12.2019 між ДП «Гарантований покупець» (гарантований покупець) та ТОВ «УБКА» (виробник за «зеленим» тарифом) був укладений договір № 1694/01 (далі - договір), до якого вносилися зміни додатковими угодами № 1356/-1/20 від 05.05.2020 та № 241/01/21 від 04.02.2021.

Відповідно п. 1.1 вказаного договору продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

Згідно з п. 2.2 договору купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця.

Відповідно до п. 2.4 договору продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені регулятором, у національній валюті України.

Пунктом 2.5 договору визначено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці. Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами. (п. 3.1 договору).

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору (пункт 4.1).

Пунктом 4.5 договору визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію; розраховувати розмір частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за «зеленим» тарифом відповідно до глави 9 Порядку.

Відповідно до п. 7.4 договору (в редакції додаткової угоди № 1356/01/20 від 05.05.2020) якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та регулятором уже встановлено йому «зелений» тариф і продавець за «зеленим» тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого тарифу» (до 01.01.2030).

Частиною 1 ст. 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Так, відповідно до п. 8.3 Порядку гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, фактичний обсяг відпущеної/спожитої продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору

Згідно з п. 10.1 Порядку (в редакції чинній на час спірних правовідносин) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 10.2 Порядку з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Згідно з п. 10.3 Порядку після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою. У разі наявності у продавця зауважень до акта купівлі-продажу, наданого гарантованим покупцем, продавець письмово повідомляє про це гарантованого покупця.

За наявності зауважень до акта купівлі-продажу та/або ненадання продавцем акта купівлі-продажу, підписаного зі своєї сторони, остаточний розрахунок за відпущену продавцем електричну енергію здійснюється в розмірі, визначеному в наданому гарантованим покупцем акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.

Відповідно до п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Виходячи з наведених положень, оплату ДП «Гарантований покупець» зобов`язаний здійснювати у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за «зеленим» тарифом у три етапи: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100 %) - протягом трьох робочих днів після отримання акту та оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження розміру вартості послуги.

Із матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2021 року та в лютому - серпні 2022 року, позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу на загальну суму 3 429 185,08 грн з ПДВ, яка була прийнята останнім без заперечень та зауважень, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії та актами коригування до них, які наявні в матеріалах справи, а саме:

- за жовтень 2021 року продано 60 682,000 кВт*год на загальну суму 347 824,37 грн, з урахуванням акту коригування від 28.10.2022 продано 60 616,000 кВт*год (60 628,000-12,000) на загальну суму 347 755,59 грн. (347 824,37-68,78);

- за лютий 2022 року продано 37 143,000 кВт*год на загальну суму 207 717,02 грн, з урахуванням акту коригування від 16.02.2023 продано 37121,000 кВт*год (37 143,000-22,000) на загальну суму 207 593,98 грн. (207 717,02-123,04);

- за березень 2022 року продано 67 928,000 кВт*год на загальну суму 379 877,83 грн, з урахуванням акту коригування від 30.09.2022 продано 70 703,000 кВт*год (67 928,000+2 775,000) на загальну суму 395 396,63 грн. (379 877,83+15 518,80);

- за квітень 2022 року продано 61 848,000 кВт*год на загальну суму 345 876,05 грн, з урахуванням акту коригування від 17.02.2023 продано 61 829,000 кВт*год (61 848,000-19,000) на загальну суму 345 770,02 грн. (345 876,28-106,26);

- за травень 2022 року продано 98 771,000 кВт*год на загальну суму 552 362,99 грн, з урахуванням акту коригування від 16.03.2023 продано 98 350,000 кВт*год (98 771,000-421,000) на загальну суму 550 008,60 грн. (552 362,99-2 354,39);

- за червень 2022 року продано 96 595,000 кВт*год на загальну суму 540 194,02 грн, з урахуванням акту коригування від 20.03.2023 продано 96 564,000 кВт*год (96 595,000- 31,000) на загальну суму 540 020,66 грн. (540 194,02 - 173,36);

- за липень 2022 року продано 100 677,000 кВт*год на загальну суму 563 022,02 грн., з урахуванням акту коригування від 22.03.2023 продано 100 647,000 кВт*год (100 677,000-30,000) на загальну суму 562 854,25 грн. ( 563 022,02-167,77);

- за серпень 2022 року продано 85 804,000 кВт*год на загальну суму 479 846,86 грн, з урахуванням акту коригування від 21.02.2023 продано 85 793,000 кВт*год (85 804,000-11,000) на загальну суму 479 785,35 грн. (479 846,86-61,51).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, зважаючи на таке.

Постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117, яка була оприлюднена 12.09.2022, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року.

Постановою НКРЕКП від 20.09.2022 № 1190, оприлюдненою 21.09.2022, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2022 року.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2023, оприлюдненою 15.03.2023, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у серпні 2022 року.

За таких обставин, відповідно до п. 10.4 Порядку, відповідач зобов`язаний був провести з позивачем остаточний розрахунок (100%) за поставлену електричну енергію у жовтні 2021 року, лютому - червні 2022 року у строк до 15 вересня 2022 року (включно), у липні 2022 - до 26 вересня 2022 року (включно), у серпні 2023 - до 20 березня 2023 року (включно).

Відтак, приймаючи до уваги умови укладеного сторонами договору та п. 10.4 Порядку, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди є таким, що настав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у визначений строк відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про купівлю-продаж електричної енергії виконав неналежним чином, сплатив вартість електроенергії частково - на загальну суму 1 275 118,30 грн, з яких:

За жовтень 2021 року на суму 313 630,65 грн, що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 164 919 від 13.10.2021 на суму 57 604,26 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 175 393 від 29.10.2021 на суму 11 639,66 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 166 916 від 25.10.2021 на суму 50 654,51 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 186 139 від 12.11.2021 на суму 61 030,56 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 172 625 від 29.11.2021 на суму 33 512,00 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 262 495 від 18.10.2021 на суму 51 423,75 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 259 215 від 28.09.2022 на суму 47 042,61 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 317 982 від 20.10.2023 на суму 70,05 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 317 046 від 18.10.2023 на суму 174,05 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 326 626 від 30.11.2023 на суму 225,63 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 319 907 від 26.10.2023 на суму 253,57 грн з ПДВ;

та випискою Акціонерного банку «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01.

За лютий 2022 року на суму 192 895,74 грн, що підтверджується випискою АБ «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01, відповідно до якої відповідачем сплачено:

36 814,50 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 207 656 від 15.02.2022;

93 901,32грн з ПДВ платіжною інструкцією № 212 229 від 24.02.2022 ;

62 179,92 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 226 224 від 08.06.2022.

За березень 2022 року на суму 55 372,19 грн, що підтверджується випискою АБ «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01, відповідно до якої відповідачем сплачено:

26 874,19 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 216 295 від 29.03.2022;

28 498,00 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 218 011 від 07.04.2022.

За квітень 2022 року на суму 175 797,41 грн що підтверджується випискою АБ «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01, відповідно до якої відповідачем сплачено:

18 473,98 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 218 961 від 15.04.2022;

9 499,87 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 219 956 від 25.04.2022;

27 442,17 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 221 657 від 06.05.2022;

27 210,26 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 269 099 від 07.12.2022;

32 748,06 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 98 100 від 31.05.2023;

60 423,07 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 99 115 від 06.06.2023.

За травень 2022 року на суму 80 514,17 грн, що підтверджується випискою АБ «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01, відповідно до якої відповідачем сплачено:

27 255,68 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 222 678 від 16.05.2022;

27 437,48 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 223 752 від 25.05.2022;

25 821,01грн з ПДВ платіжною інструкцією № 225 752 від 07.06.2022.

За червень 2022 року на суму 114 362,52 грн, що підтверджується випискою АБ «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01, відповідно до якої відповідачем сплачено:

29 972,62 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 227 201 від 15.06.2022;

26 005,23 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 229 038 від 27. 06.2022;

13 571,61 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 229 923 від 30.06.2022;

17 439,68 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 230 747 від 07.07.2022;

17 120,53 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 236 579 від 29.07.2022;

10 252,85 грн з ПДВ платіжною інструкцією № 242 423 від 25.08.2022.

За липень 2022 року на суму 148 701,91 грн, що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 233 361 від 14.07.2021 на суму 40 891,43 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 234 398 від 25.07.2022 на 51 739,22 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 237 458 від 25.07.2022 на 56 071,26 грн з ПДВ

та випискою Акціонерного банку «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів сплачених за договором № 1694/01.

За серпень 2022 року на суму 193 843,71 грн, що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 240 388 від 15.08.2022 на суму 74 261,33 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 241 518 від 25.08.2022 на суму 61 762,93 грн з ПДВ;

- платіжною інструкцією № 243 537 від 31.08.2022 на суму 57 819,45 грн. з ПДВ

та випискою Акціонерного банку «Південний» щодо надходження на рахунок ТОВ «УБКА» від ДП «Гарантований покупець» коштів, сплачених за договором № 1694/01.

Отже судом встановлено, що на час звернення позивача до суду у відповідача виникла заборгованість за договором № 1694/01 від 28.12.2019 на загальну суму 2 159 066,78 грн. з яких: за жовтень 2021 року у сумі 34 124,94 грн (347 755,59 - 313 630,65);

за лютий 2022 року у сумі 14 698,24 грн (207 593,98 - 192 895,74);

за березень 2022 року у сумі 340 024,44 грн (395 396,63 - 55 372,19);

за квітень 2022 року у сумі 169 972,61 грн (345 770,02 - 175 797,41);

за травень 2022 року у сумі 469 494,43 грн (550 008,60- 80 514,17);

за червень 2022 року у сумі 425 658,14 грн (540 020,66 - 114 362,52);

за липень 2022 року у сумі 414 152,34 грн (562 854,25-148 701,91);

за серпень 2022 року у сумі 285 941,64 грн (479 785,35 - 193 843,71).

Розглядаючи спір суд першої інстанції, здійснив перерахунок основного боргу за наявними в матеріалах справи доказами та дійшов правильного висновку, що заявлена до стягнення сума в розмірі 2 162 121,89 грн, розрахована позивачем неправильно і становила на час подачі позову 2 154 066,78 грн.

Отже, відповідно до п. 10.4 Порядку, відповідач повинен був сплатити позивачу вартість електроенергії в сумі 1 453 972,80 грн (за жовтень 2021 року, лютий-червень 2022 року) до 15.09.2022 (включно), у сумі 414 152,34 грн (за липень 2022) - до 26.09.2022 (включно) та у сумі 285 941,64 грн (за серпень 2022) - до 20.03.2023 (включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач сплатив частину вищевказаного боргу на суму 1 522,35 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 332 990 від 28.12.2023 та № 348 686 від 21.02.2024, у зв`язку з чим представник відповідача подав заяву про закриття провадження в цій частині позову.

Оскільки грошове зобов`язання відповідача щодо сплати коштів за електроенергію на суму 1 522,35 грн припинилось, провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи наявність заборгованості у відповідача перед позивачем, яка документально підтверджена та відповідачем не спростована, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про стягнення з відповідача решти заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 2 152 544,43 грн з урахуванням перерахунку суду першої інстанції.

Згідно з приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За неналежне виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних:

- на суму 1 461 798,63 грн за період з 15.09.2022 по 26.12.2023 (які нараховані на заборгованість за жовтень 2021 року, лютий- червень 2022 року);

- на суму 414 320,11 грн за період з 26.09.2022 по 26.12.2023 (які нараховані на заборгованість за липень 2022 року);

- на загальну суму 286 003,15 грн за період 20.03.2023 по 26.12.2023 (які нараховані на заборгованість за серпень 2022 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивач правомірно просить стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

При цьому суд враховує, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Суд першої інстанції, здійснивши перерахунок, дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в загальній сумі 178 023,93 грн та 3 % річних в загальній сумі 77 934,93 грн, тобто у меншому розмірі, ніж просив позивач, з огляду на неправильний розрахунок позивачем основної заборгованості, яка відповідно до наявних в матеріалах справи доказів становить 2 154 066,78 грн, а не 2 162 121,89 грн, як заявлено позивачем, з чим погоджується і судова колегія.

Щодо посилань скаржника про неврахування судом першої інстанції положення наказів Міненерго №140 та №206, колегія суддів зазначає наступне.

Накази №140 та №206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, за укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.

Накази не звільняють ДП «Гарантований покупець» від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23.

З наведених підстав колегія суддів відхиляє також посилання скаржника на правові висновки, викладені Верховним Судом у справах №910/14417/22, №640/10894/22 щодо необхідності застосування наказів Міненерго №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022 під час дії воєнного стану.

Стосовно посилань ДП «Гарантований покупець» на запровадження в Україні воєнного стану як на дію обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність та відповідний їх вплив на сторону. В підтвердження наявності форс- мажорних обставин Відповідач відповідних доказів суду не надав, а тому такі посилання ДП «Гарантований покупець» є безпідставними.

Відповідачем на стадії апеляційного розгляду спору, до матеріалів справи подано докази часткового погашення основного боргу: платіжну інструкцію від 30.07.2024 № 387 726 на суму 18 421,05 грн та платіжну інструкцію від д 28.08.2024 № 394 770 на суму1 966,06 грн, і щодо вказаних сум боргу відповідач просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про що були подані відповідні клопотання.

Суд апеляційної інстанції відхиляє вказане клопотання як необґрунтоване, оскільки не вбачає підстав для закриття провадження у справі, з огляду на те, що ГПК України передбачає спеціальні процесуальні механізми та процедуру у випадку припинення існування предмета спору, що мало місце після ухвалення рішення судом першої інстанції. Також, відповідач не позбавлений можливості подати відповідні докази на стадії виконання судового рішення, з врахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України - задоволенню не підлягає.

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23.

Крім того, доводи відповідача щодо наявності підстав для повернення позовної заяви через подання представником позивача копії претензії, яка на думку відповідача викликає сумніви щодо її належності, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що представник позивача заявляв суду першої інстанції клопотання про виключення даного документу з переліку доказів, а місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення, не робив жодного посилання на цей доказ.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів наголошує, що відповідач в поданій апеляційній скарзі не навів обґрунтованих підстав для скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 277 Господарського процесуального кодексу України, при цьому наведені апелянтом доводи, зокрема щодо неповного з`ясування судом обставин справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору в даній справі.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі №910/17680/23 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі № 910/17680/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у справі № 910/17680/23 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17680/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2024.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді І.М. Скрипка

Т.П. Козир