ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"27" листопада 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4060/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбуд-7" (61046, м. Харків, вул. Єнакіївська, буд. 11)
про стягнення 123765,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбуд-7" про стягнення 123765,79 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 82478,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 34337,56 грн., 3% річних у розмірі 6949,83 грн. та судові витрати.

Позовна заява обґрунтована невиконанням з боку відповідача зобов`язань за договором про надання послуг №78 від 03.11.2021 в частині здійснення сплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 позовну заяву залишено без руху. Разом з тим, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у п`ять днів з дня отримання копії відповідної ухвали. Одночасно роз`яснено, що у разі невиконання зазначеної ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу з всіма доданими до неї документами на підставі статті 174 ГПК України.

22.11.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано заяву (вх. №29396), в якій зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано 5-денний строк на усунення недоліків. Разом з тим, вказує, що для усунення недоліків, позивач надає належним чином засвідчені копії, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт №2894 з додатками (розрахунок №1 загальновиробничих витрат до акту №2894, розрахунок №5 "Кошторисний прибуток", розрахунок №6 "Кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій", відомість ресурсів до акта прийняття №2894).

Дослідивши вище вказану заяву, а також додані до неї документи та матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Пунктом 8 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Суд зазначає, що положення пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України є імперативним та покладає на позивача обов`язок звертаючись до господарського суду з позовною заявою зазначити в ній про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Наявність вказаного недоліку позовної заяви було встановлено та зазначено судом в ухвалі Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 як підставу залишення позовної заяви без руху та вказано про необхідність його усунення.

Натомість зі змісту поданої заяви (вх. №29396 від 22.11.2024), суд не вбачає виконання позивачем вимог пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Згідно з частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Отже, застосування відповідних процесуальних положень є передбачуваним, а тому відповідає принципу юридичної визначеності.

Окрім того, слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України у статті 129 визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Отже, прийняття до розгляду позовної заяви без усунення встановлених судом недоліків позовної заяви, може бути витлумачено як надання переваги позивачу, що порушить окреслені вище засади судочинства та сприятиме виникненню сумнівів у відповідача щодо об`єктивності та неупередженості суду, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява разом із доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу на підставі частини 4 статті 174 ГПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Враховуючи наведені норми права та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що передбачений положеннями ГПК України процесуальний механізм залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі не усунення недоліків позовної заяви, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та доступ до правосуддя.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на приписи частини 8 статті 174 ГПК України, за змістом яких, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків, що у даному випадку свідчить про відсутність перешкод у доступі до правосуддя.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбуд-7" про стягнення 123765,79 грн. разом із доданими до неї документами.

Ухвала набирає чинності з дати її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. 256-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.11.2024 р.

Суддя Сальнікова Г.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).