ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"02" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1217/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Панчука Юрія Павловича

до: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії

"Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського

підприємства "Ліси України"

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області 29.11.2024 надійшла заява Фізичної особи-підприємця Панчука Юрія Павловича від 28.11.2024 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" заборгованості за договором №109 від 28.03.2023 про надання послуг пов`язаних з проведенням лісозаготівельних робіт в загальному розмірі 229 817,92грн, з яких: 167 737,95грн основного боргу, 21 842,00грн 3% річних, 40 237,97грн інфляційних втрат, а також судового збору у сумі 302,80грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00грн.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Панчука Юрія Павловича про видачу судового наказу та подані заявником докази, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення за судовим наказом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00грн, з таких підстав.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

В заяві ФОП Панчука Ю.П. від 28.11.2024 про видачу судового наказу, окрім вимог про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором №109 від 28.03.2023 про надання послуг пов`язаних з проведенням лісозаготівельних робіт та витрат по сплаті судового збору, заявлено вимогу про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 7 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України, зокрема, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 150 цього Кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 155 ГПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Проаналізувавши зазначені положення у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами лише за результатами розгляду справи у порядку позовного провадження (спрощеного чи загального), що у свою чергу забезпечує дотримання принципів змагальності сторін та пропорційності у господарському судочинстві, з урахуванням також тієї обставини, що інша сторона наділена правом, у тому числі, заперечувати проти розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, заявляти клопотання про їх зменшення, тощо, тоді як при видачі судового наказу інша сторона позбавлена можливості скористатись такими правами.

Згідно з ч.2 ст.12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, п.7 ч.1 ст.155 ГПК України передбачено, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Таким чином, за результатами розгляду справи за відповідною заявою, судом лише видається судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, а заявлені стягувачем вимоги не розглядаються по суті. Оскільки наказне провадження є особливою формою судового провадження, у судовому наказі зазначається виключно судові витрати у складі судового збору, що імперативно визначено пунктом 6 частини 1 статті 155 ГПК України.

За таких обставин, ураховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні та те, що процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору під час розгляду справи у порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Панчука Юрія Павловича в частині видачі судового наказу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00грн.

На підставі частини 3 статті 152 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення за судовим наказом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00грн.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 151, 152, 153, 155, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Панчуку Юрію Павловичу у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 7 000,00грн витрат на правничу допомогу.

Ухвала набрала законної сили 02.12.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Дата підписання ухвали: 02.12.2024.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до матеріалів заяви,

2 - ФОП Панчуку Ю.П. (РНОКПП НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) (рек.),

та представнику - адвокату Гуменюку О.В. (РНОКПП НОМЕР_2 ) - "Електронний Суд",

3 - ДСГП "Ліси України" () - "Електронний Суд",

4 - філії "Бердичівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" () - "Електронний Суд".