РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2024Справа № 910/12063/24

За позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс"

про стягнення 44 585,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Піскунова

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач, АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ") в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - Філія) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" (далі - відповідач, ТОВ "ТБТ") про стягнення 44585,00 грн неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 позовну заяву АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12063/24, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/12063/24.

08.10.2024 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" та зареєстровано у КП "Діловодство спеціалізованого суду" заяву про вступ у справу як представника.

07.11.2024 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" та зареєстровано у КП "Діловодство спеціалізованого суду" клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження судом досліджено позовну заяву і додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

25.02.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - Позивач, Перевізник) оприлюднило Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом Договору є організація та здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника (далі - Послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Договір є публічним договором, за яким перевізник взяв на себе обов`язок здійснювати надання послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 договору та законодавства (пункт 1.5 договору).

Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП), що передбачено п. 1.6 Договору.

Згідно з п. 1.7, Договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" (далі - Замовник, Відповідач) подано Заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 44498063/2023-0007 від 21.06.2023.

Пунктом 1.9 Договору визначено, що перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП (кваліфікованого електронного підпису) про дату укладення договору, присвоєння Замовнику коду Замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером Договору із Замовником.

Відповідно до п. 1.10 Договору, договір є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору.

Позивачем направлено Відповідачу повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32-44498063/2023-0001 від 22.06.2023 та присвоєно Замовнику коди: 1. відправника / одержувача: 8063; 2. платника 8380922 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Відповідно до п. 2.1 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку.

04.06.2024 відповідно до залізничної накладної № 02768 зі станції ПКП Шчбжешин ЛХС на станцію Ямниця Львівської залізниці відправлено вагон № 64988678 з вантажем «вугілля кам`яне».

Платником вказаної відправки зазначено ТОВ "ТопБудТранс", код платника: 8380922.

08.06.2024 на станції Здолбунів Львівської залізниці проведено комісійне зважування вагону №6488678 на статичних вагах, згідно актів загальної форми № 1142, № 8144.

Відповідно до акту загальної форми № 1142 від 07.06.2024 вагон №64988678 було відчеплено на підставі підозри про комерційну несправність.

На підставі виявленого порушення працівниками позивача складено комерційний акт № 350002/37 від 08.06.2024, в якому зазначено, що при комісійному зважуванні вагону № 66988678 на 150 тн. електронній тензометричній вазі, клеймо 2023 на підставі акту загальної форми № 8144 від 08.06.2024 ст. Здолбунів. Прибулого по груповій відправці зазначений на обороті даного акту та відчеплений на підставі перевізного документа, про що був оформлений посилочний перевізний документ Здолбунів Львів - Ямниця Львів - № 39061684. За документом зазначається: вантаж вугілля кам`яне насипом, брутто не вказано, тара 23800, нетто 61227, в дійсності виявилось: вугілля кам`яне насипом, брутто 94250, тара 23800 з документа, нетто 70450, тобто вага вантажу складає більше ніж зазначено в документі на 450 кг. При повторному зважуванні вагону надлишки вантажу ніж зазначено в документі та зверх вантажопідйомності вагону підтвердилась, що є загрозою безпеки руху поїздів чим порушено Главу 1 Розділ 4 пункт 4.1 додатку 3 до СМГС. Вагон затриманий для складання комерційного акту та перевірку вагону здійснювали агент комерційний ОСОБА_3, приймальник потягів ОСОБА_1 у присутності в.о. начальника станції Здолбунів Львів ОСОБА_2

10.06.2024 позивачем надіслано начальнику Рівненської митниці повідомлення №130 про надання згоди, згідно р. 5 п. 27.2 СМГС, для відвантаження лишків вантажу з вагону № 6488678 в інший вагон в присутності працівника охорони залізниці.

Рівненська митниця, листом від 11.06.2024 за №7.13-4/17.1/14-17.1/3706, не заперечила щодо відвантаження лишків вантажу в інший вагон.

15.06.2024 представниками позивача на станції Здолбунів Львівської області оформлено акт загальної форми № 45, в якому зазначено, що після отримання листа - дозволу №7.13-4/17.1/14-17.1/3706 від 11.06.2024 Рівненської митниці, для усунення перевантаження у вагон поза межами вантажопідйомності і більше документа, вантаж "вугілля кам`яне" із вагону №6498868 в кількості 1650 кг. відвантажено у вагон №62921739. Після відвантаження вантажу "вугілля кам`яне", проведена перевірка даних вагонів на 150 тн. трьохплатформенних електронних вагах клеймо 2023р., маса вантажу складає: вагон №64988678 брутто 92600 кг, тара 23800 кг, нетто 68800 кг, нетто за документом 61227 кг, вантажопідйомність вагону 70тн, що не перевищує вантажопідйомність вагону; вагон № 66921739 брутто: 794500 кг, тара 23050 кг, нетто 56400 кг. На вагони № 64988678 та № 62921739 оформлені досильний перевізний документ Здолбунів Льв.-Ямниця Льв. з.д.- № 39061684.

В.О. начальника станції Здолбунів ОСОБА_4 та агентом комерційним ОСОБА_5 здійснено розрахунок суми штрафу ТОВ "ТопБудТранс" з детальним описом підрахунку перевізної плати. Відповідно до якого сума штрафу по вагону №64988678, що слідував за відправкою № 02768 становить 44 585,00 грн.

15.07.2024 позивач надіслав ТОВ "ТопБудТранс" претензію №Д-2/5462, у якій просив сплатити штраф у розмірі 44 585,00 грн. по зазначеним ним рахункам. Відповідачем претензія була залишена без відповіді та задоволення.

Крім того, на підтвердження правомірності проведення контрольного зважування позивач надав копії технічного паспорту засобу вимірювальної техніки, посадових інструкції осіб, які приймали участь у зважуванні, та наказ про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційного акту.

На підставі зазначених актів Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" 44 585,00 грн. неустойку.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі..

Частина 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується із ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. (ч.ч. 2, 3 ст. 909 ЦК України).

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України.

Пунктом 4 Статуту визначено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (СМГС), до якої Україна приєдналась 05.06.1992.

Ця угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні (§1 ст.3 СМГС).

За відсутності відповідних положень в цій угоді застосовується національне законодавство тієї сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права (ст.5 СМГС).

Порядок застосування умов цієї угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї угоди) (§1 ст.8 СМГС).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу (§1 ст.14 СМГС).

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (§3 ст.14 СМГС). Невірні або неточні відомості, внесені до накладної, а також втрата накладної перевізником не впливають ні на існування ні на дійсність договору перевезення (§4 ст.14 СМГС).

Відповідно до §1 ст.16 СМГС відправник забезпечує правильність відомостей та заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного чи неповного зазначення цих відомостей та заяв, а також за їх внесення у невідповідну графу накладної.

Якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів є обов`язком: відправника перевізникам, що беруть участь у перевезенні вантажу, за винятком перевізника, що видає вантаж за здійснюване ними перевезення; одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснюване ним перевезення. Відносно неустойки діє такий же порядок (§1 ст.31 СМГС).

Якщо відправник або одержувач виконання своїх обов`язків передбачених §1 даної статті покладають на третю особу, то ця особа має бути вказана відправником у накладній в якості платника і повинна мати договір із відповідним перевізником (§2 ст.31 СМГС).

Судом встановлено, що відповідно до графи № 23 залізничної накладної №0268 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" є платником, а отже є відповідальним за всіма платежами, що виникають в процесі перевезення.

Провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата (§5 ст.31 СМГС).

Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, не залежними від перевізника. Дані витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами (§1 ст.32 СМГС).

Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" (§2 ст.32 СМГС).

У відповідності до ч.ч.1, 2, 4 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У відповідності до п.3 §3 ст.16 СМГС стягується неустойка за перевантаження вагону понад його вантажопідйомність.

Неустойка згідно п.3 цього параграфу стягується у відповідності з приписами ст.31 "Сплата провізних платежів і неустойок" у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу, належної перевізнику, який виявив цей надлишок (абз.8 §3 ст.16 СМГС).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі положень ст.16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення позивачем було нараховано відповідачу до сплати неустойку у розмірі 44 585,00 грн за перевезення надлишку маси вантажу у вагоні №64988678 за залізничною накладною № 02768.

За висновками суду, розрахунок, наданий позивачем є обґрунтованим та арифметично вірним.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" про стягнення неустойки у розмірі 44 585,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається з суми судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позовних вимог повністю, судовий збір в сумі 3 028,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 81, 86, 165, 123, 124, 129, 165, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТопБудТранс" (Україна, 03189, місто Київ, пров.Московський, будинок 2-Б, нежитлове приміщення 57; ідентифікаційний код 44498063) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, буд.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Україна, 79007, Львівська область, місто Львів, ВУЛИЦЯ ГОГОЛЯ, 1; ідентифікаційний код 40081195) 44 585,00 грн (сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 00 коп.) неустойки та 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 25.11.2024.

Суддя Оксана ГУМЕГА