ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8188/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О.А.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 (суддя Усатенко І.В.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 (колегія суддів: Тищенко О.В., Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Коваленко Євгенія Івановича щодо відкриття виконавчого провадження №74991016

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Артлекс-Енерджі" (далі - ТОВ "Артлекс-Енерджі")

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "Укренерго")

про зобов`язання припинити нарахування.

Суть спору

1. Господарський суд міста Києва рішенням від 24.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, зобов`язав ПрАТ "Укренерго" припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної, а 15.03.2023 - видав судовий наказ на виконання рішення суду.

2. ПрАТ "Укренерго" оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанції до Верховного Суду, втім Верховний Суд ухвалою від 14.02.2024 закрив касаційне провадження у справі за скаргою ПрАТ "Укренерго".

3. У лютому 2024 року ПрАТ "Укренерго" повідомило ТОВ "Артлекс-Енерджі", що на виконання рішення суду нарахування послуги з передачі електричної енергії в обсязі експортованої електричної енергії припинено з 28.02.2023 та долучило довідку про заборгованість.

4. У травні 2024 року ТОВ "Артлекс-Енерджі" звернулося до державної виконавчої служби, а державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 .

5. ПрАТ "Укренерго" повідомило державного виконавця про добровільне виконання рішення суду з 28.02.2023, просило постанову про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження скасувати, закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

6. Згодом ПрАТ "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця про визнання неправомірними його дій з відкриття виконавчого провадження, а також про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

7. Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.06.2024 відмовив у прийнятті до розгляду скарги ПрАТ "Укренерго" в частині визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про розмір мінімальних витрат та стягнення виконавчого збору; роз`яснив, що розгляд таких скарг здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

8. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні скарги ПрАТ "Укренерго" на дії державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження. Суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін.

9. ПрАТ "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, просило ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його скарги.

10. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання правомірності дій державного виконавця, які полягали у відкритті виконавчого провадження на виконання наказу, виданого на виконання рішення суду.

11. Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12. У травні 2021 року ТОВ "Артлекс-Енерджі" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Укренерго" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.11.2020 №1910-02024 (далі - Договір) при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

13. Господарський суд міста Києва рішенням від 24.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, позов задовольнив.

14. 15.03.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №910/8188/21 був виданий судовий наказ.

15. Верховний Суд ухвалою від 14.02.2024 закрив касаційне провадження у справі №910/8188/21 за касаційною скаргою ПрАТ "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023.

16. 30.01.2024 ТОВ "Артлекс-Енерджі" звернулося із запитом №03/104 до ПрАТ "Укренерго", в якому просило виконувати належним чином рішення у справі №910/8188/21 та не нараховувати послуги щодо експорту електричної енергії; провести звірку взаємних розрахунків, тощо.

17. 26.02.2024 ПрАТ "Укренерго" надано відповідь листом №01/12135 стосовно запитуваної інформації з додатками; повідомило, що відповідно до рішення суду у справі №910/8188/21, яке набрало законної сили 28.02.2023, нарахування послуги з передачі електричної енергії в обсязі експортованої електричної енергії припинено з 28.02.2023 та долучено довідку про заборгованість.

18. 14.05.2024 старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко Є.І. (далі - державний виконавець Коваленко Є.І.) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №74991016 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 №910/8188/21.

19. 22.05.2024 ПрАТ "Укренерго" звернулося до державного виконавця Коваленка Є.І. з повідомленням про добровільне виконання рішення суду з 28.02.2023 та просило постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 446,54 грн скасувати, закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

20. 27.05.2024 від ПрАТ "Укренерго" до Господарського суду міста Києва надійшла скарга про:

1) визнання дій державного виконавця Коваленка Є.І. про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2024 ВП №74991016 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 №910/8188/21 неправомірними;

2) визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Коваленка Є.І. про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2024 ВП №74991016 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 15.03.2023 №910/8188/21.

21. У скарзі ПрАТ "Укренерго" також просило визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Коваленка Є.І. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.05.2024 ВП №74991016 та про стягнення виконавчого збору від 14.05.2024 ВП №74991016.

22. Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.06.2024 відмовив у прийнятті до розгляду скарг ПрАТ "Укренерго" в частині визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.05.2024 ВП №74991016 та про стягнення виконавчого збору від 14.05.2024 ВП №74991016; роз`яснив ПрАТ "Укренерго", що розгляд скарги на рішення державного виконавця щодо витрат виконавчого провадження здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

23. Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.06.2024, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024, відмовив у задоволенні скарги ПрАТ "Укренерго".

24. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- враховуючи приписи ст.4 Закону "Про виконавче провадження", відсутні підстави для повернення виконавцем стягувачу наказу Господарського суду міста. Києва від 15.03.2023 №910/8188/21;

- з ч.1 ст.5 та ст.26 Закону "Про виконавче провадження" вбачається, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду; на цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону "Про виконавче провадження", чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження; перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження; аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №750/2414/17;

- оскільки постанова від 14.05.2024 про відкриття виконавчого провадження №74991016 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 №910/8188/21 прийнята державним виконавцем Коваленком Є.І. в межах повноважень та порядку і згідно вимог Закону "Про виконавче провадження", то підстави для задоволення скарги відсутні;

- скаржник не надав доказів в підтвердження обставин протиправності та неправомірності дій державного виконавця, в зв`язку з прийняттям постанови від 14.05.2024 про відкриття виконавчого провадження №74991016.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

25. 28.10.2024 ПрАТ "Укренерго" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024, в якій просить їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ПрАТ "Укренерго".

26. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 3 ч.2 ст.287 ГПК, ч.3 ст.310 ГПК та вказує, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме, статті 2, 74, 76, 86, 236 ГПК.

27. Скаржник також зауважує, що:

1) суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду:

- від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, що стосується заборони суперечливої поведінки; суди попередніх інстанцій залишили поза увагою докази добровільного виконання ПрАТ "Укренерго" рішення суду першої інстанції до відкриття виконавчого провадження, що спричинило незаконне відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання; існування відкритого виконавчого провадження в частині вже виконаного зобов`язання порушує права боржника, оскільки до нього можуть бути безпідставно застосовані встановлені ст.63 Закону "Про виконавче провадження" наслідки невиконання вимог виконавця;

- суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме, статті 2, 74, 76, 86, 236 ГПК та не врахували такі висновки Верховного Суду: від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18, від 25.05.2021 у справі №906/764/20 (щодо принципу змагальності, вірогідності доказів); від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі№904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18 (відповідно до ч.3 ст.74 ГПК докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; вони повинні бути належними; необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи);

2) Верховному Суду необхідно сформувати висновок щодо застосування ст.599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) (припинення зобов`язання виконанням) в поєднанні з Законом "Про виконавче провадження" в контексті належного виконання зобов`язання до винесення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (п.3 ч.2 ст.287 ГПК):

- відповідач протягом розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій направляв заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його добровільним виконанням, про що і зазначено у рішеннях судів, але вони не звернули увагу на цю обставину, не надали оцінки протиправності дій державного виконавця, отже ПрАТ "Укренерго" надавало докази повідомлення державного виконавця щодо належного і повного виконання судового рішення у цій справі;

- суди попередніх інстанцій заяви боржника про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження прийняли як неналежне виконання своїх зобов`язань, на підставі чого встановили відсутність підстав для повернення виконавцем стягувачу наказу суду від 15.03.2023;

3) суди попередніх інстанцій не дослідили надані скаржником докази (заяву про закриття виконавчого провадження, листи повідомлень до стягувача, запити стягувача, відповіді боржника), при цьому встановили недоведеність обставин протиправності та неправомірності дій державного виконавця (ч.3 ст.310 ГПК).

28. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

29. Верховний Суд ухвалою від 30.10.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Укренерго", розгляд касаційної скарги призначив у порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. За змістом статей 326, 327 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а їх виконання здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.

31. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом "Про виконавче провадження".

32. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону "Про виконавче провадження").

33. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону "Про виконавче провадження").

34. У ст.3 Закону "Про виконавче провадження" зазначені рішення, що підлягають примусовому виконанню, виконавчі документи, а у ч.1 ст.4 Закону - вимоги до виконавчих документів.

35. Відповідно до ст.26 Закону "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

36. Відповідно до абз.1 ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст.26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

37. Отже, у ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" викладений вичерпний перелік умов, за наявності яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання.

38. При цьому на стадії відкриття виконавчого провадження виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону "Про виконавче провадження", чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №750/2414/17, яку застосували суди попередніх інстанцій). Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 08.07.2022 у справі №908/309/21, від 31.05.2023 у справі №910/6104/21, від 09.08.2023 у справі №914/1789/19, від 11.07.2024 у cправі №904/7867/16.

39. Суди попередніх інстанцій встановили, що 14.05.2024 державний виконавець Коваленко Є.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №74991016 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 №910/8188/21.

40. Втім, суди попередніх інстанцій не встановили, а скаржник не довів, що у державного виконавця в силу ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" були наявні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

41. Як вбачається зі змісту п.1 ч.3 ст.18 Закону "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

42. Отже, перевірка виконання боржником рішення суду поза межами виконавчого провадження не передбачена. Лише відкривши виконавче провадження, виконавець має право здійснити такі дії і встановити факт виконання чи невиконання рішення суду.

43. Аналізуючи положення Закону "Про виконавче провадження", Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 у справі №697/154/17 дійшов висновків, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону "Про виконавче провадження", чи надано усі необхідні документи. Відтак, якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, він відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №750/2414/17 та ухвалі від 13.06.2024 у справі №953/23116/19.

44. Крім того, Верховний Суд у постанові від 17.10.2023 у cправі №922/1689/21 зазначив таке:

"З аналізу норм Закону "Про виконавче провадження", зокрема статей 13, 18, 26, 36, 48, вбачається, що виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення під час здійснення виконавчого провадження, тобто після прийняття виконавчого документа до виконання та після відкриття виконавчого провадження. Перевірка майнового стану боржника (стану рахунків боржника у банках), розшук боржника та/або його майна, зокрема грошових коштів боржника, здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні.

Водночас на стадії відкриття виконавчого провадження виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідають виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону "Про виконавче провадження", чи надано всі документи, наявність/відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.07.2022 у справі №908/309/21, від 31.05.2023 у справі №910/6104/21".

45. Оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що у державного виконавця Коваленка Є.І. були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, то вони дійшли правильних висновків про відмову у задоволенні скарги ПрАТ "Укренерго" про визнання дій державного виконавця Коваленка Є.І. про відкриття виконавчого провадження неправомірними та про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2024 ВП №74991016.

46. Відповідно до ч.3 ст.343 ГПК якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

47. Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на наявність підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, оскільки відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 ч.1 цієї статті (ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

48. Скаржник помилково ототожнює підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, які стосується виключно випадків оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК (зокрема, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції), та підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 ч.1 ст.287 ГПК, що врегульовані окремо.

49. Зважаючи на це, Верховний Суд вважає, що оскаржувані рішення прийняті з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

51. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

52. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Судові витрати

53. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі №910/8188/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Кролевець