ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2732/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 (Тищенко О. В. - головуючий, судді: Яковлєв М. Л., Гончаров С. А.) у справі

за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськбуд БЦ",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Авто"

про визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Міськбуд БЦ" (далі - ТОВ "Міськбуд БЦ"), як продавець і Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Авто" (далі - ТОВ "Стандарт-Авто"), як покупець 08.10.2021 уклали договір купівлі-продажу нежитлових будівель, зареєстрований в реєстрі за № 5779 (далі - Договір купівлі-продажу від 08.10.2021), згідно з умовами якого ТОВ "Міськбуд БЦ" передало у власність ТОВ "Стандарт-Авто", тобто продало, а ТОВ "Стандарт-Авто" прийняло у власність, тобто купило нежитлові будівлі літ. "А", літ. "Б", літ. "В", що знаходяться за адресою: місто Біла Церква, Київська область, вулиця Спартаківська, будинок № 3.

2. Вказані нежитлові будівлі мають такий розмір: будівля літ. "А" - 31,60 кв.м, будівля літ. "Б" - 30,00 кв.м., будівля літ. "В" - 64,40 кв.м. та розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,3735 га, кадастровий номер :04:018:0138.

3. Після придбання згаданих нежитлових будівель ТОВ "Стандарт-Авто" звернулось до Білоцерківської міської ради із заявою про передачу земельної ділянки комунальної власності від 29.10.2021, в якій просило передати земельну ділянку (кадастровий номер: :04:018:0138) в оренду, з видом використання: 02.03. - Для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

4. За наслідками розгляду вказаної заяви 17.02.2022 Білоцерківська міська рада прийняла рішення № 2633-26-VІII "Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ТОВ "Стандарт-Авто", згідно з яким вирішила передати земельну ділянку комунальної власності, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.03.2014 № 5086748 в оренду ТОВ "Стандарт-Авто" з цільовим призначенням 02.03 - Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (вид використання - для експлуатації та обслуговування будинку з вбудованими приміщеннями Пенсійного фонду та відділу соціального захисту населення), площею 0,3735 га терміном на 5 (п`ять) років, за адресою: вулиця Спартаківська, 3, м. Біла Церква Білоцерківський район, кадастровий номер: :04:018:0138.

5. На підставі цього рішення 19.10.2022 Білоцерківська міська рада (як орендодавець) і ТОВ "Стандарт-Авто" (як орендар) уклали договір оренди землі № 10-06/28 (далі - Договір оренди землі від 19.10.2022), предметом якого стало надання орендодавцем орендарю у строкове платне користування земельної ділянки з цільовим призначенням 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (вид використання - для експлуатації та обслуговування будинку з вбудованими приміщеннями Пенсійного фонду та відділу соціального захисту населення), з кадастровим номером: :04:018:0138, яка розташована за адресою: Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Спартаківська, 3.

6. Сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3735 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: нежитлові будівлі, а також інші об`єкти інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 2 893 162, 20 грн. Договір укладено строком на 5 (п`ять) років (пункти 2, 3, 5, 8 Договору оренди землі від 19.10.2022).

7. Згідно з пунктами 17 - 19 Договору оренди землі від 19.10.2022 земельну ділянку передано в оренду для експлуатації та обслуговування будинку з вбудованими приміщеннями Пенсійного фонду та відділу соціального захисту населення. Цільове призначення земельної ділянки: 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

8. Право оренди за Договором оренди землі від 19.10.2022 зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.10.2022 державним реєстратором Фурсівської сільської ради Майорко Т. О. (номер запису про інше речове право: 48205334).

9. Водночас, як те слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.08.2023 № 344242037, 28.10.2022 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.10.2022 № 65294114 та договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 28.10.2022 № 5187 право власності на нежитлові будівлі -літ. "А" - 31,60 кв.м, літ. "Б" - 30,00 кв.м. та літ. "В" - 64,40 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:018:0138 знову зареєстровано за ТОВ "Міськбуд БЦ".

10. Також, на підставі рішення державного реєстратора Фурсівської сільської ради Майорко Т. О. від 02.11.2022 № 65325461 внесено відомості до Реєстру, згідно з якими здійснено заміну орендаря земельної ділянки за Договором оренди землі від 19.10.2022 з ТОВ "Стандарт-Авто" на ТОВ "Міськбуд БЦ".

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

11. Посилаючись на наведені обставини, у вересні 2023 року до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради звернувся заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - Прокурор). В позові просив визнати недійсним Договір оренди землі від 19.10.2022 та зобов`язати ТОВ "Міськбуд БЦ" повернути на користь держави в особі Білоцерківської міської територіальної громади земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0138 площею 0,3735 га, що розташована на території Білоцерківської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області (далі - спірна земельна ділянка).

12. Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор стверджував, що передача в оренду спірної земельної ділянки відбулася з порушенням, зокрема, вимог статей 124, 134, 135 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), оскільки така передача здійснена без обов`язкового проведення продажу права оренди на земельних торгах.

13. Пояснював, що станом на момент прийняття Білоцерківською міською радою рішення від 19.10.2022 про надання спірної земельної ділянки в оренду ТОВ "Стандарт-Авто", у власності останнього перебувало три нежитлові будівлі, а відтак воно мало право отримати без конкурсу право користування комунальною земельною ділянкою лише для обслуговування вказаних будівель, проте неправомірно, в обхід конкурентної процедури отримало таке право для здійснення нового будівництва житлового будинку та його обслуговування.

Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій

14. Господарський суд Київської області рішенням від 21.02.2024 позов Прокурора задовольнив. Визнав недійсним Договір оренди землі від 19.10.2022 та зобов`язав Відповідача повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді.

15. Місцевий суд погодився з аргументами Прокурора про те, що надання спірної земельної ділянки в користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку могло відбутися виключно за наслідками проведення земельних торгів, яких у спірних правовідносинах неправомірно проведено не було.

16. За наслідками апеляційного перегляду справи, Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову від 16.07.2022, якою рішення господарського суду першої інстанції скасував і у задоволенні позову Прокурора відмовив.

17. Апеляційний господарський суд виснував, що у зв`язку із тим, що у власності ТОВ "Стандарт-Авто" перебували три об`єкти нерухомості, розміщені на спірній земельній ділянці, надання такої ділянки йому у користування не вимагало проведення земельних торгів. Окремо суд апеляційної інстанції констатував, що позов у цій справі Прокурор заявив до неналежного відповідача, адже стороною оспорюваного Договору оренди землі від 19.10.2022 є ТОВ "Стандарт-Авто", а не ТОВ "Міськбуд БЦ".

Касаційна скарга

18. Не погодившись із постановою апеляційного суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі також Прокурор) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

19. Скаржник стверджує, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з неправильним застосовуванням статей 120, 124, 134, 135 ЗК України, статі 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 7 Закону України "Про оренду землі", порушенням статей 2, 7, 11, 73 - 79, 86, 236, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, які викладено у постановах:

- від 31.07.2024 у справі № 185/11240/22 та від 25.01.2023 у справі № 149/1750/21 (щодо автоматичного переходу права користування земельною ділянкою до нового власника нерухомого майна, яке на такій ділянці розміщено);

- від 11.08.2021 у справі № 922/443/20 (щодо незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів лише у випадку, коли земельна ділянка надається у користування з метою обслуговування та експлуатації виключно існуючих об`єктів нерухомого майна, розташованих на такій ділянці);

- від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 04.10.2022 у справі № 910/5210/20 (щодо надання новому власнику нерухомого майна земельної ділянки державної/комунальної форми власності на позаконкуретних засадах лише в межах площі, яка належала попередньому власнику, а у разі відсутності таких прав - у межах площі, необхідної для обслуговування та експлуатації майна).

Узагальнені доводи інших учасників справи

20. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Міськбуд БЦ" проти її задоволення заперечує, вважаючи, що подана скарга необґрунтована та безпідставна. З постановою апеляційного господарського суду погоджується та просить залишити її без змін.

21. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надіслало до суду касаційної інстанції "доповнення до касаційної скарги", в яких зазначає, що зі скаргою Прокурора погоджується. Інші аргументи цих "доповнень" суд касаційної інстанції не враховує, адже права доповнювати подану Прокурором касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не має.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

22. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення прокурора ОГП (Круш Т. О.), представників Відповідача (Шевченко Г. М.) і Третьої особи-1 (Бойко Ю. В.), дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права та вважає, що касаційна скарга є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

24. Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Частиною другою статті 83 ЗК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

26. Згідно з частинами першою - другою статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

27. Відповідно до приписів частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

28. Положеннями частини четвертої статті 120 ЗК України унормовано, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

29. Водночас статтею 377 ЦК України також визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

30. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

31. За приписами частини першої статті 122 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

32. Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

33. За змістом частини другої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

34. Згідно із статтею 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша). Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (абзац 2 частина другої).

35. Виходячи із системного аналізу положень частини другої статті 124 і абзацу 2 частини другої статті 134 ЗК України незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації виключно існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належних на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання.

36. Таке правове регулювання з боку законодавця є виправданим і логічним та створює передумови одночасно як для усунення випадків покладення на власників таких об`єктів надмірного тягаря, пов`язаного з необхідністю оформлення права землекористування, так і для недопущення ухилення учасників земельних правовідносин від дотримання положень законодавства щодо отримання земельних ділянок на конкурентних засадах та/або їх отримання з метою використання, що відрізняється від цільового використання об`єктів нерухомості, та/або у розмірі, який необґрунтовано значно перевищує площу таких об`єктів (див. правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 922/443/20, від 30.03.2021 у справі № 922/1323/20, від 01.04.2021 у справі № 910/10500/19).

37. Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, отримання в оренду земельної ділянки в розмірах, що значно перевищують площу належної особі будівлі, для нового будівництва передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статей 134,135 ЗК України.

38. Із установлених обставин цієї справи слідує, що станом на час прийняття Білоцерківською міською радою рішення від 17.02.2022 № 2633-26-VІII "Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ТОВ "Стандарт-Авто" на спірній земельній ділянці знаходились три нежитлові будівлі літ. "А", "Б", "В" загальною площею 126 кв.м., власником яких було ТОВ "Стандарт-Авто" на підставі Договору купівлі-продажу від 08.10.2021, укладеного з ТОВ "Міськбуд БЦ".

39. Отже, як правильно виснував господарський суд першої інстанції, за таких обставин на позаконкурентних засадах ТОВ "Стандарт-Авто" мало право отримати комунальну земельну ділянку в користування лише в межах та з метою, пов`язаною із розміщенням та обслуговуванням належних йому на праві власності нежитлових приміщень.

40. Натомість, в порушення наведених норм земельного законодавства Білоцерківська міська рада надала ТОВ "Стандарт-Авто" на позаконкуретних засадах (без проведення земельних торгів) спірну земельну ділянку не для розміщення та обслуговування належних заявнику приміщень, а для здійснення нового будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

41. Таким чином, абсолютно правильним є висновок саме місцевого господарського суду про те, що рішення Білоцерківської міської ради від 17.02.2022 № 2633-26-VІII "Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ТОВ "Стандарт-Авто" прийнято з порушенням вимог статей 120, 124, 134, 135 ЗК України, а відтак є незаконним, як відповідно, неправомірним є і укладений на його підставі Договір оренди землі від 19.10.2022, за яким ТОВ "Стандарт-Авто" отримало комунальну земельну ділянку в обхід конкурсної процедури.

42. Звідси підставними є доводи касаційної скарги Прокурора про те, що протилежні висновки апеляційного господарського суду у цій частині є помилковими та такими, що зроблені з неправильним застосовуванням проаналізованих правових норм та без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

43. Крім цього, помилковими є й висновки апеляційного господарського суду про те, що ТОВ "Міськбуд БЦ" є неналежним відповідачем за вимогами Прокурора у цій справі, адже зроблені такі висновки без урахування того, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України.

44. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно (див. правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19).

45. Оскільки на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 28.10.2022 № 5187 право власності на нежитлові будівлі: літ. "А" - 31,60 кв.м, літ. "Б" - 30,00 кв.м. та літ. "В" - 64,40 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:018:0138 знову набуто ТОВ "Міськбуд БЦ", то саме останнє й виступає орендарем спірної земельної ділянки. Вказані зміни щодо нового орендаря спірної земельної ділянки вже навіть знайшли своє відображення в реєстрі (рішення державного реєстратора Фурсівської сільської ради Майорко Т. О. від 02.11.2022 № 65325461), однак судом апеляційної інстанції цілковито проігноровані.

46. За викладеного, наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Прокурор в ході здійснення касаційного провадження у справі № 911/2732/23 належно довів та обґрунтував. Звідси постанова апеляційного господарського суду прийнята з неправильним застосовуванням і порушенням правових норм та без урахування висновків Верховного Суду у подібних земельних правовідносинах. Така постанова не може залишатися без змін і підлягає скасуванню.

47. Водночас рішення господарського суду першої інстанції залишенню в силі повністю також не підлягає, виходячи з таких міркувань.

48. Відповідно до приписів частин першої - другої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

49. Оскільки оспорюваний Договір оренди землі від 19.10.2022 за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці 2 частини другої статті 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, такий договір згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемним (див. аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 916/2319/22 та близькі за змістом висновки щодо нікчемності договору через порушення конкурентного порядку набуття земельної ділянки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц та від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).

50. Згідно із положеннями статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті).

51. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. правовий висновок, викладений у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц).

52. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, вимога про визнання його недійсним за загальним правилом не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (див. правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

53. Отже, у разі, коли сторона правочину вважає його нікчемним, вона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а з вимогою про застосування наслідків недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи вимоги його нікчемністю.

54. Враховуючи викладене, у задоволенні вимоги про визнання недійсним оспорюваного Договору оренди землі від 19.10.2022 місцевому слід було відмовити, оскільки цей договір є нікчемним і не потребує визнання судом недійсним за відповідною позовною вимогою.

55. Задоволення ж позовної вимоги про зобов`язання Відповідача повернути спірну земельну ділянку узгоджується із вимогами статей 15, 16 ЦК України та частиною 2 статті 152 ЗК України, якою передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а відтак рішення місцевого суду у цій частині є законним та обґрунтованим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

56. За змістом пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

57. Відповідно до частини першої статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

58. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 312 ГПК України).

59. Оскільки в ході касаційного розгляду було з`ясовано, що суд апеляційної інстанції безпідставно повністю скасував рішення місцевого господарського суду, яке по суті спору відповідає закону, суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови апеляційного суду повністю.

60. Водночас у зв`язку із задоволенням судом першої інстанції позовної вимоги про визнання недійсним нікчемного договору, чого законом не вимагається, суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення місцевого господарського суду у цій частині з прийняттям нового рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню в силі.

61. Звідси касаційну скаргу Прокурора суд касаційної інстанції задовольняє частково.

Судові витрати

62. В порядку приписів статті 129 ГПК України з Відповідача на користь скаржника підлягає стягненню 5 368 грн.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 306, 308, 311, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 у справі № 911/2732/23 скасувати повністю.

3. Рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2024 у справі № 911/2732/23 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі № 10-06/28 від 19.10.2022, укладеного між Білоцерківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Авто", щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0138 площею 0,3753 га по вул. Спартаківська (вул. Вадима Гетьмана), 3, м. Біла Церква Київської області для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (вид використання - для експлуатації та обслуговування будинку з вбудованими приміщеннями пенсійного фонду та відділу соціального захисту населення). Прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2024 у справі № 911/2732/23 залишити в силі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськбуд БЦ" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вулиця Глиняна, 45-А, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 27/2, ) 5 368, 00 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.