ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.12.2024 м.Дніпро Справа № 908/911/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.

суддів: Кощеєва І.М., Мороз В.Ф.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/911/24 (суддя Горохов І.С.)

за позовом Концерну Міські теплові мережі, 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, 137

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000, 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 122

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерн Міські теплові мережі до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 про стягнення грошової заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 193520,62 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 року у справі № 908/911/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 (вул. Космічна, будинок 122, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69050, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 30345491) на користь Концерну Міські теплові мережі (вул. Героїв полку Азов 137, м. Запоріжжя, 69091, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 22 621,43 грн (двадцять дві тисячі шістсот двадцять одна гривня 43 коп.).

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 (вул. Космічна, будинок 122, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69050, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 30345491) на користь Концерну Міські теплові мережі (вул. Героїв полку Азов, 137, м. Запоріжжя, 69091, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) витрати із сплати судового збору в розмірі 283,16 грн (двісті вісімдесят три гривні 16 коп.).

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", з апеляційною скаргою звернувся Концерн Міські теплові мережі, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/911/24 від 05.09.2024 року та постановити нове рішення, яким позов Концерну Міські теплові мережі задовольнити у повному обсязі. Стягнути з: Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 193 520,62 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 на користь Концерну Міські теплові мережі судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.; судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Мороз В.Ф., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/911/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/911/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

21.10.2024р. матеріали справи № 908/911/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2024 апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/911/24 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3633,60грн.

04.11.2024 на адресу Центрального апеляційного господарського суду через систему Електронний суд від Концерну Міські теплові мережі надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/911/24, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

22.11.2024 до Центрального апеляційного господарського суду через систему "Електроний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 надійшла заява про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, яке мотивоване наступним: " ТОВ "Український кредитний союз 2000" вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, розгляд вищевказаної справи доцільно проводити за правилами загального провадження з викликом учасників справи, враховуючи наступне: Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Щодо першого критерію - малозначності справи, вважаємо за необхідне зазначити наступне: Відповідно до ч.2 ст. 12 ГПК спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 3. ст. 247 ГПК при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес. Згідно ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Відповідач хоче зазначити, що у даній справі пріоритетним є не швидкість вирішення даної справи, а якість в контетксті оцінки судом наданих сторонами доказів, які в переважній бльшості зводиться до формул та математичних обрахунків, якими кожна із сторін обгрунтовує розрахунок/ контррозрахунок спірної заборгованості. Щодо характеру спірних правовідносин та предмет доказування у справі звертаємо увагу шановної колегії суддів на наступне: Так, на думку Відповідача справа є складною, потребує повного та всебічного з`ясування обставин справи, правильного вирішення спору та надання сторонам можливості подати необхідні пояснення і докази у справі. Також Відповідач бажає довести суду апеляційної інстанції яким саме чином здійснювався контррозрахунок по умовно змінній частині тарифу та умовно-постійній частині тарифу для спірного приміщення. Зокрема за період січень 2022 р. - лютий 2024 р. нарахування Відповідачем

проводяться по формулі 23 Методики № 315 в другій редакції, на довжину всіх трубопроводів, які знаходяться у приміщенні та вказані в п.4 та 5 розділу 2 Технічного звіту. Довести суду апеляційної інстанції, чому саме вірним є застосування до спірних правовідносин формули 23 та необхідно враховувати при розрахунках технчні показники транзитних трубопроводів, що визначені у зробленому на замовлення відповідача технічному звіті, на думку відповідача можливо лише під час судового розгляду з викликом сторін, в т.ч. шляхом поставлення запитань до представника Концерну "МТМ" тощо. Ще одним із аргументів Відповідача є порушення прав спожива (Відповідача) з боку монополіста Концерну «Міські теплові мережі», а також вимоги про обмеження монополізму в господарській діяльності та захист від недобросовісної конкуренції через призму укладання публічного договору (договору приєднання) тощо. У цьому аспекті, правова позиція Відповідача зводиться до того, що згідно пункту ч.2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" закріплено, умови спірного Договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку визнається встановлення умов придбання товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (ч. 2 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції). Так Відповідач також нормативно обґрунтовує свої вимоги тим, що "споживач є беззахисним у відносинах, які виникають на ринку, що перебуває у стані природної монополії, та на суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення» (абзац 1 "Концепції державної політики у сфері захисту прав споживачів на період до 2020 року" схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 217-р), що в будь якому випадку унеможливлює розгляд справи в порядку спрощеного провадження в силу п. 5 ч. 4 ст. 274 ГПК України. Таким чином, враховуючи складність обставин справи, специфіку правовідносин, які стосуються порушення прав спожива з боку монополіста Концерну «Міські теплові мережі», правову позицією Відповідача у справі, направлену на обмеження монополізму в господарській діяльності та захист від недобросовісної конкуренції з боку Позивача, а також специфіку доказів у справі складні математичні розрахунки, вихідні технічні дані, вважаємо, що справу необхідно розглядати з викликом сторін в загальному провадженні. В цьому спекті слушим вважаємо звернути увагу на висновки Европейського суду з прав людини, висловлені у справі «Мельник проти України» / заява № 23436/03, рішення від 28 березня 2006 року/, де Суд вказав, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, с. 1867, параграф 37). Далі суд зазначав, що «Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255

параграф 45). Суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист. (див. mutatis mutandis, Miragall Escolano and others v. Spain, рішення N 38366/97, параграф 37, ECHR 2001-I; Zlovska and Zlovska v. the Czech Republic, рішення N 46129/99, параграф 51, ECHR 2002-IX). Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції). В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B)."

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 про здійснення розгляду скарги з повідомленням (викликом) сторін в порядку загального позовного провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з ч.6 ст.252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, питання про розгляд справи в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, залежить не від волевиявлення осіб, які беруть участь у справі, а чітко врегульовано процесуальними нормами.

Предметом спору у цій справі є стягнення грошової заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 193520,62 грн.

Вказана сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2024 (оскільки позов подано 29.03.2024) ця сума дорівнювала 302800,00 грн). Отже, в силу імперативних приписів законодавства зазначена справа відноситься до категорії малозначних (ч.5 ст.12 ГПК України) та підлягає розгляду виключно в порядку спрощеного позовного провадження, а приписами ч.10 ст.270 ГПК України визначено, що такі справи розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Позивачем у клопотанні також не наведені конкретні обставини справи задля перевірки яких слід проводити судове засідання.

Слід зазначити, що згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі "Bellet v. France" ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, N 212-A, с. 15, п. 31).

З огляду на викладені судові рішення Європейського суду з прав людини, слід дійти висновку, що в даному випадку право на доступ до суду в цьому провадженні дотриманий фактом можливості подання сторонами у цій справі письмових заяв по суті справи, якими є: позовна заява, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу. Втім, процесуальним законодавством також закріплене і певне обмеження, зокрема розгляд апеляційної скарги певної категорії справ згідно з ч.10 ст.270 ГПК України здійснюється в письмовому провадженні, без виклику (повідомлення) сторін та без проведення судового засідання.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що всі свої доводи, пояснення представниками сторін було надано в суді першої інстанції, оскільки суд першої інстанції перейшов до розгляду справи в загальному позовному провадженні. Сторонами надано до справи всі можливі заяви по суті спору, відтак, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 32, 234, 235, 268, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Український кредитний союз 2000 про розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі №908/911/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф.Мороз

Суддя І.М. Кощеєв