ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Справа № 917/1443/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Агролідер» (адреса 17040, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Олбин, вул. П. Гацька, 26, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б, )

про стягнення 3413637.82 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін: згідно протоколу

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Агролідер» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» про стягнення 3413637.82 грн. заборгованості у тому числі:

· за договором купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. - 328 132 грн. 80 коп.;

· за договором про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. 2 431 932 грн. 52 коп.;

· за договором перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. - 653 572 грн. 50 коп.

Ухвалою від 02.09.2024р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 24.09.24, запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов; позивачу - подати суду відповідь на відзив в строк до 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвалою від 24.09.2024р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 15.10.24.

10.10.24 від представника позивача надійшла заява, у якій просить долучити до матеріалів справи відповідь № 4261770, якою підтверджується, що станом на 09.10.2024 р. Відповідач (ТОВ «АСВ Капітал») не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Ухвалою від 15.10.2024р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 29.10.24.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

Інші заяви чи клопотання сторони не подавали.

У підготовчому засіданні, 29.10.2024р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 29.10.2024р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 28.11.24.

Відповідач явку представників в судове засідання 28.11.24 не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Суд зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою реєстрації відповідача є: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б.

Судом враховано, що Відповідач (ТОВ «АСВ Капітал») не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

З метою дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи ухвали у справі скеровувались відповідачеві рекомендованими листами на адресу: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б (адреса, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення (за адресою відповідача: 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б) з відмітками про отримання відповідачем ухвал по даній справі.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України ухвали вважаються врученими відповідачу належним чином, отже відповідач обізнаний про наявність справи № 917/1443/24, яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Відповідач своїми процесуальними правами відповідач не скористався, відзиву не подав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача пред`явлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав усні пояснення по суті позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.11.24р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Агролідер» (Позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (Відповідачем) було укладено низку договорів, об`єднаних загальним наміром та домовленістю сторін про заплановане досягнення спільного бізнес-результату, а саме:

- договір купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р.;

- договір про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р.;

- договір перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р.

За умовами договору купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. ТОВ «АП «Агролідер» (Продавець) прийняв на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність ТОВ «АСВ Капітал» (Покупця) товар, а Покупець зобов`язався приймати і оплачувати товар (п.п. 1.1, 2.2 договору). Під товаром мається на увазі насіння сільськогосподарських культур, мінеральні добрива, засоби захисту рослин та ін. (п. 1.2 договору).

Точний асортимент, ціна, умови поставки, умови оплати та інші суттєві умови зазначаються у специфікаціях на кожну партію товару (п.п. 1.3, 2.1, 3.1, 3.2, 4.2, 6.1 договору).

На кожну партію товару оформлюється видаткова накладна, якою підтверджується факт передачі товару. З моменту підписання сторонами видаткової накладної зобов`язання Продавця з передачі товару вважається виконаним, а право власності на товар переходить до Покупця (п.п. 4.3, 4.4, 4.5 договору).

Підставою для оплати кожної партії товару є рахунок-фактура Продавця (п. 6.3 договору).

Термін дії договору до 31.12.2024 р. (п. 9.1).

Позивач вказує, що в процесі виконання цього договору сторонами були підписані:

- специфікація № 3 від 29.04.2024 р. на суму 328 132,80 грн.;

- видаткова накладна № 12 від 01.05.2024 р. до неї.

За специфікацією, крайньою датою передачі відповідної партії товару та її оплати було встановлено 03.05.2024 р.

За твердженням позивача, виставлений Позивачем рахунок № 13 від 01.05.2024 р. на суму 328 132,80 грн. досі не оплачений, на момент подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. складає 328 132,80 грн.

За умовами договору про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. ТОВ «АП «Агролідер» (Виконавець) прийняв на себе зобов`язання виконати доручення ТОВ «АСВ Капітал» (Замовника) про проведення сільськогосподарських робіт на площах Замовника, а останній зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Найменування та обсяг сільськогосподарських робіт, вартість, строки виконання, умови оплати та ін. визначаються у специфікаціях (п.п. 1.4, 4.2, 4.4 договору).

Загальний фактичний обсяг наданих послуг та їхня вартість визначаються в актах надання послуг, підписання яких є підтвердженням належним чином виконаних робіт (п.п. 2.2, 2.4 договору).

Підставою для оплати послуг є рахунок-фактура Виконавця (п. 4.6 договору).

Термін дії договору до 31.12.2024 р. (п. 7.1).

Позивач вказує, що в межах вказаного договору сторонами були підписані наступні документи:

1) Специфікація № 1 від 12.04.2024 р. на суму 631 140 грн.

Акт надання послуг № 10 від 30.04.2024 р.

За специфікацією, оплата послуг має бути проведена протягом 14 банківських днів від дня підписання акту надання послуг (тобто до 20.05.2024 р.). Натомість, рахунок № 12 від 12.04.2024 р. досі не оплачений.

2) Специфікація № 2 від 30.04.2024 р. на суму 400 350 грн.

Акт надання послуг № 11 від 07.05.2024 р.

За специфікацією, оплата послуг має бути проведена протягом 14 банківських днів від дня підписання акту надання послуг (тобто до 27.05.2024 р.). Натомість, рахунок № 14 від 07.05.2024 р. досі залишається несплаченим.

3) Специфікація № 3 від 24.05.2024 р. на суму 274 305 грн.

Акт надання послуг № 17 від 31.05.2024 р.

За умовами специфікації, оплата послуг не пізніше 31.07.2024 р. Втім, рахунок № 22 від 31.05.2024 р. досі не сплачений.

4) Специфікація № 4 від 30.05.2024 р. на суму 400 350 грн.

Акт надання послуг № 18 від 11.06.2024 р.

За специфікацією, оплата послуг не пізніше 31.07.2024 р. Проте рахунок № 23 від 11.06.2024 р. досі не сплачений.

5) Специфікація № 5 від 19.06.2024 р. на суму 172 119,90 грн.

Акт надання послуг № 19 від 24.06.2024 р.

За специфікацією, оплата послуг - не пізніше 31.07.2024 р. Проте рахунок № 24 від 24.06.2024 р. досі залишається без оплати.

6) Специфікація № 6 від 03.07.2024 р. на суму 357 401,92 грн.

Акт надання послуг № 20 від 09.07.2024 р.

За специфікацією, оплата послуг - не пізніше 31.07.2024 р. Натомість, рахунок № 25 від 09.07.2024 р. досі не оплачений.

7) Специфікація № 7 від 19.07.2024 р. на суму 196 265,70 грн.

Акти надання послуг № 26 від 31.07.2024 р. на суму 168 013,44 грн., № 27 від 02.08.2024 р. на суму 28 252,26 грн.

За умовами специфікації, оплата послуг протягом 7 банківських днів від дня підписання актів надання послуг (тобто до 09.08.2024 р. та 13.08.2024 р. відповідно).

За твердженням позивача, рахунки № 31 від 31.07.2024 р., № 32 від 02.08.2024 р. досі не сплачені, на момент подання позову загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. складає 2 431 932,52 грн.

За умовами договору перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. ТОВ «АП «Агролідер» (Перевізник) прийняв на себе зобов`язання доставити вантаж ТОВ «АСВ Капітал» (Замовника) з пункту навантаження до пункту призначення, а Замовник зобов`язався сплатити вартість доставки (п. 1.1 договору).

Найменування вантажу, його вартість, пункти навантаження та призначення, строки доставки та ін. погоджуються сторонами в заявці Замовника (п.п. 1.2, 4.2 договору).

Послуги Перевізника оплачуються протягом 14 календарних днів після виставлення рахунку (п. 4.4 договору).

По завершенню перевезення сторонами підписується акт надання послуг (п. 4.5 договору).

Термін дії договору до 31.12.2024 р. (п. 8.1).

Позивач вказує, що в межах договору перевезення сторонами були оформлені наступні документи:

- заявка № 1 від 22.07.2024 р.;

- заявка № 2 від 23.07.2024 р.;

- акт надання послуг № 24 від 31.07.2024 р. на суму 557 362,50 грн.;

- акт надання послуг № 25 від 02.08.2024 р. на суму 96 210 грн.;

За твердженням позивача, рахунок № 29 від 31.07.2024 р. всупереч п. 4.4 договору, не оплачений до 14.08.2024 р. й досі; рахунок № 30 від 02.08.2024 р. всупереч п. 4.4 договору, не оплачений до 16.08.2024 р. й досі, на момент подання позову загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. складає 653 572,50 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача 3413637.82 грн. заборгованості у тому числі:

· за договором купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. - 328 132 грн. 80 коп.;

· за договором про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. 2 431 932 грн. 52 коп.;

· за договором перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. - 653 572 грн. 50 коп.

Судом досліджено всі докази наявні в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При прийнятті рішення зі спору суд враховує наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що:

- беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р., враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про купівлі-продажу Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

- беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р., враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про послуги Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

- беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р., враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про перевезення Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості по Договору купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. суд зазначає таке.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що за Договором відповідно до умов, визначених специфікацією № 3 від 29.04.2024 р. до договору, позивачем відповідачу поставлено товар на суму 328 132,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 12 від 01.05.2024 р.

Факт поставки позивачем товару підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

За специфікацією, крайньою датою передачі відповідної партії товару та її оплати було встановлено 03.05.2024 р.

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати вартості отриманого товару відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Докази оплати вартості отриманого товару у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 328 132,80 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 01/03-2024 від 01.03.2024 р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості по Договору про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено, що за Договором відповідно до умов, визначених Специфікаціями до договору, позивачем відповідачу надано Послуг на суму 2 431 932,52 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами Замовника та Виконавця Актом надання послуг № 10 від 30.04.2024 р. (до Специфікації № 1 від 12.04.2024 р. на суму 631 140 грн.); Актом надання послуг № 11 від 07.05.2024 р. (до Специфікації № 2 від 30.04.2024 р. на суму 400 350 грн.); Актом надання послуг № 17 від 31.05.2024 р. (до Специфікації 3 від 24.05.2024 р. на суму 274 305 грн.); Актом надання послуг № 18 від 11.06.2024 р. (до Специфікації № 4 від 30.05.2024 р. на суму 400 350 грн.); Актом надання послуг № 19 від 24.06.2024 р. (до Специфікації № 5 від 19.06.2024 р. на суму 172 119,90 грн.); Актом надання послуг № 20 від 09.07.2024 р. (до Специфікації № 6 від 03.07.2024 р. на суму 357 401,92 грн.); Актами надання послуг № 26 від 31.07.2024 р. на суму 168 013,44 грн., № 27 від 02.08.2024 р. на суму 28 252,26 грн. (до Специфікації № 7 від 19.07.2024 р. на суму 196 265,70 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами Специфікації № 1 від 24.05.2024 р. оплата за надані послуги мала бути здійснена не пізніше 31.07.2024 р.

За умовами Специфікації № 2 від 30.04.2024 р. на суму 400 350 грн. оплата послуг має бути проведена протягом 14 банківських днів від дня підписання акту надання послуг (тобто до 27.05.2024 р.).

За умовами Специфікації № 3 від 24.05.2024 р. на суму 274 305 грн. оплата послуг не пізніше 31.07.2024 р.

За умовами Специфікації № 4 від 30.05.2024 р. на суму 400 350 грн. оплата послуг не пізніше 31.07.2024 р.

За умовами Специфікації № 5 від 19.06.2024 р. на суму 172 119,90 грн. оплата послуг - не пізніше 31.07.2024 р.

За умовами Специфікації № № 6 від 03.07.2024 р. на суму 357 401,92 грн. оплата послуг - не пізніше 31.07.2024 р.

За умовами Специфікації № 7 від 19.07.2024 р. на суму 196 265,70 грн. оплата послуг протягом 7 банківських днів від дня підписання актів надання послуг (тобто до 09.08.2024 р. та 13.08.2024 р. відповідно до дат підписання актів надання послуг № 26 від 31.07.2024 р. на суму 168 013,44 грн., № 27 від 02.08.2024 р. на суму 28 252,26 грн.).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Докази оплати вартості наданих послуг у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 431 932,52 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 02/04-2024 від 02.04.2024 р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості по Договору перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. (ст. 909 ЦК України)

Матеріалами справи підтверджено, що за Договором відповідно до заявки № 1 від 22.07.2024 р. та заявки № 2 від 23.07.2024 р., позивачем відповідачу надано Послуг перевезення на суму 653 572,50 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами сторін Актом надання послуг № 24 від 31.07.2024 р. на суму 557 362,50 грн. та Актом надання послуг № 25 від 02.08.2024 р. на суму 96 210 грн.

За умовами Договору Послуги Перевізника оплачуються протягом 14 календарних днів після виставлення рахунку (п. 4.4 договору).

Як стверджує позивача ним було пред"явлено рахунок № 29 від 31.07.2024 р., який всупереч п. 4.4 договору, не оплачений до 14.08.2024 р. й досі; а також рахунок № 30 від 02.08.2024 р., який всупереч п. 4.4 договору, не оплачений до 16.08.2024 р. й досі).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Докази оплати вартості наданих послуг перевезення у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 653 572,50 грн. заборгованості за договором перевезення № 22/07 від 22.07.2024 р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог частково, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 52718,57 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса 36000, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Агролідер» (адреса 17040, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Олбин, вул. П. Гацька, 26, ЄДРПОУ 44424.82 грн. заборгованості, витрати по сплаті судового збору в сумі 52718,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.11.2024

Суддя Киричук О.А.