ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 Справа № 914/2541/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофрукт» ЛТД, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Ексім», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 849 537,67 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - керівник;

від відповідача: Бережницький І.В. - директор.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофрукт» ЛТД до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Ексім» про стягнення заборгованості у розмірі 849 537,67 грн.

Ухвалою суду від 26.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.11.2024.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Позов обґрунтовано тим, що відповідач всупереч умовам Договору №0057/05 від 09.05.2024 року не поставив продукцію яка була оплачена позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення по справі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що 21.11.2024 подав заяву (вх.№28232/24) про визнання позову.

Частиною 3 та 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 4 статті 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому суд приймає її.

В судовому засіданні 21.11.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра Ексім» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофрукт» ЛТД (Замовник) був укладений Договір на поставку обладнання №0057/05.

Згідно Розділу 1 Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Замовник прийняти й оплатити Продукцію для власних виробничих потреб, що відповідає Специфікації (Додаток №1 до цього Договору), яка є невід`ємною частиною цього Договору, а саме: 1.1. Барботажно-вихрова миюча машина МБ004/01, 1шт.;1.2. Вібросито - калібратор 800*1200, 1шт.;1.3. Подрібнювач заморожених ягід ПМ 004, 1шт.;1.4. Інспекційний конвеєр з модульною стрічкою 4 м, 1шт.;1.5. Сито 12мм до «Вібросито - калібратор 800*1200» 1шт.;1.6. Сито 20мм до «Вібросито - калібратор 800*1200» 1шт.

Відповідач зобов`язується сплатити грошові кошти на умовах передбачених в Договорі та Специфікації до нього згідно умов Розділу 6 Договору зі змінами викладеними Додатковою угодою №1 від 13.05.2024.

Відповідно до п. 5.1. Договору Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах ЕХW (Франко-завод) відповідно до «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 р.) та при умові своєчасного здійснення Замовником платежів, передбачених п.п. 6.1.1. 6.1.2. цього Договору, у наступні терміни:

За п. 1.1. цього Договору у термін не пізніше 45 робочих днів з моменту отримання авансового платежу, що передбачений п.6.1.1 цього Договору (пункт 5.1.1. Договору).

Датою поставки Продукції вважається дата відвантаження Продукції зі складу Постачальника, що підтверджується товарною накладною. В разі, якщо Замовник своєчасно не отримує готову до відвантаження продукцію за цим Договором, датою поставки Продукції вважається дата отримання Замовником повідомлення від Постачальника про готовність продукції за цим Договором до відвантаження (пункт 5.4. Договору).

Порядок здійснення оплати за Договором визначений Розділом 6 Договору, зокрема п.6.1.1 Договору зазначено, що платіж в розмірі 557 170,00 грн є першою частиною передоплати Продукції за цим Договором, та оплачується у строк не пізніше 5 банківських днів після підписання цього Договору Замовником, (в редакції Додаткової угоди №1).

Платіж в розмірі 185 724,00 грн є другою частиною передоплати Продукції за цим Договором, та оплачується у строк не пізніше 25 банківських днів після підписання цього Договору Замовником (пункт 6.1.2. Договору).

Залишок в сумі 185 724,00 грн оплачується протягом 10 банківських днів з моменту поставки обладнання (пункт 6.1.3. Договору).

Як стверджує позивач, ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД виконало взяті на себе зобов`язання та здійснило оплату 557 170,00 грн згідно платіжної інструкції №1405 від 13.05.2024 та 185 725,00 грн згідно платіжної інструкцією №1629 від 13.06.2024,

Як стверджує позивач, Продукцію передбачену умовами Договору відповідач так і не поставив.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що у випадку затримки Постачальником поставки Продукції за цим Договором на строк більш, ніж 10 календарних днів, або невиконання умов п.7 цього Договору, останній сплачує Замовнику, штраф у розмірі 0,1% від вартості затриманої Продукції за кожний день прострочення.

Листом вих.№154 позивач направив на адресу відповідача претензію від 02.09.2024 у якій вказав на порушення ним умов Договору та вимагав сплатити суму заборгованості з врахуванням штрафних санкцій, однак відповіді на вказану претензію так і не отримав.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 849 537,67 грн, з яких: 742 894,00 грн - сума попередньої оплати згідно умов Договору, 85 433,04 грн пеня, інфляційні втрати та 3% річних в розмірі 21 210,63 грн.

В ході розгляду справи, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Укладений між сторонами Договір на поставку обладнання №0057/05 від 09.05.2024 за своєю правовою природою є договором поставки.

До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі цього договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини з поставки.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов Договору перерахував на банківський рахунок відповідача 742 894,00 грн згідно платіжних інструкцій №1405 від 13.05.2024 та №1629 від 13.06.2024.

Згідно умов Договору повний перелік обладнання повинен був бути відвантажений 15.07.2024, проте таке обладнання позивачем не було отримано.

Докази повернення відповідачем суми попередньої оплати в розмірі 742 894,00 грн у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вже зазналось вище, відповідачем заявлено про визнання позову, про що подано суду заяву від 18.11.2024. Враховуючи, що заява про визнання позову підписана директором ТзОВ «Терра Ексім» ОСОБА_2 та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі підстави для прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 742 894,00 грн - суми попередньої оплати є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 85 433,04 грн пені, інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 21 210,63 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що у випадку затримки Постачальником поставки Продукції за цим Договором на строк більш, ніж 10 календарних днів, або невиконання умов п.7 цього Договору, останній сплачує Замовнику, штраф у розмірі 0,1% від вартості затриманої Продукції за кожний день прострочення.

Суд здійснивши власний розрахунок заборгованості, дійшов висновку, що такий зроблений арифметично правильно, відтак вимога про стягнення 85 433,04 грн пені та 3% річних в розмірі 21 210,63 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, яка узгоджується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем зазначено про часткове визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачеві з Державного бюджету України 50% судового збору за визнану відповідачем частину позовних вимог у розмірі 6371,53 грн.

Розподіл іншої частини сплаченої суми судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 6371,54 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 185, 191, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Ексім» (79024, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 223-В; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофрукт» ЛТД (02088, м. Київ, вул. Є. Харченка, 31, офіс, 2; ) 849 537,67 грн, з яких: 742 894,00 грн - сума попередньої оплати , 85 433,04 грн пеня, 3% річних в розмірі 21 210,63 грн та 6371,54 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофрукт» ЛТД (02088, м. Київ, вул. Є. Харченка, 31, офіс, 2; ) із Державного бюджету України судовий збір в розмірі 6371,53 грн сплачений згідно платіжної інструкції №10153 від 16.10.2024.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 28.11.2024.

Суддя Березяк Н.Є.