ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4322/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 325 682,66 грн , з яких 303 503,94 грн - основна заборгованість, 18 185,36 грн - пеня, 1 865,80 грн - 3 % річних, 2 127,56 грн - інфляційні втрати та 3 908,19 грн - судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, згідно договору про постачання природного газу від 03.10.2023 №13-4229/23-БО-Т

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача 22.10.2024 подав відзив на позов.

Представник позивача 23.10.2024 подав відповідь на відзив.

Представник відповідача 30.10.2024 подав заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №13-4229/23-БО-Т від 03.10.2023, в частині порушення строків виконання грошового зобов`язання .

Позивач вказує, що за договором №13-4229/23-БО-Т від 03.10.2023 про постачання природного газу залишок непогашеної заборгованості відповідачем становить 303 503,94 грн.

У зв`язку із простроченням виконання свого зобов`язання, позивач нарахував до стягнення з відповідача 18 185,36 грн - пені, 1 865,80 грн - 3% річних, 2 127,56 грн - інфляційних втрат.

Позиція відповідача, викладена у відзиві та у запереченнях

Відповідач заперечує щодо позовних вимог та зазначає про таке.

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є бюджетною установою та здійснює діяльність відповідно до Бюджетного кодексу України, тому заборгованість у сумі 303 503,94 грн виникла у зв`язку з наданням на оплату рахунків та актів приймання-передачі природного газу за період листопад грудень 2023, після закінчення бюджетного року, а саме у березні 2024.

Також відповідач вказав, що позивачем порушено вимоги пункту 3.5.2 щодо надання відповідачу актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 3.5.1 Відповідач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Відповідно до п.п. 3.5.2 п. 3.5 Договору, на підставі отриманих від Відповідача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Позивач готує та надає Відповідачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Позивача.

Отже, акти приймання-передачі природного газу повинні складатися на підставі, в тому числі даних отриманих від Відповідача до 5 числа, в такий спосіб сторони узгоджують обсяги спожитого газу за відповідних розрахунковий період.

Відповідач не надавав Позивачу відповідну інформацію та акти надання послуг з розподілу/транспортування, отже між сторонами стало питання щодо узгодження обсягів спожитого газу.

Відповідно 3.5.4 Договору у випадку неповернення Відповідачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Відповідача відповідно до п. 3.5.1 Договору, та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору.

На виконання п.п. 3.5.2 п. 3.5 Договору, Позивачем на електронну пошту Відповідача (роздруківки з поштової скриньки (електронної пошти) Позивача додані до матеріалів позову) направлялись примірники актів приймання-передачі за листопад-грудень 2023 року, підписані уповноваженими представниками Позивача та скріплені печатками підприємства б/н від 11.12.2023 на суму 158 693,02 грн (листопад 2023), б/н від 12.01.2024 на суму 717 351,12 грн (грудень 2023).

Крім того, Договором не унормовано, що «передача» первинних документів має відбуватись виключно уповноваженому представнику споживача або за допомогою засобів поштового зв`язку на юридичну/поштову адресу споживача, внаслідок чого, надсилання поштової кореспонденції на електронну адресу, визначену у Договорі, на переконання Позивача, є належним доказом направлення Відповідачу актів приймання-передачі природного газу за спірний період.

Станом на дату складання позовної заяви та на теперішній час, Відповідач не повернув Позивачу вказані підписані акти приймання-передачі природного газу. В той же час, вмотивованої відповіді-відмови від підписання актів за листопад-грудень 2023 року у письмовій формі на виконання вимог підп. 3.5.3 та 3.5.4 п. 3.5 Договору на адресу Позивача не надходила.

Разом з цим, згідно довідки АБ «Укргазбанк» від 24.05.2024 №15932/15085/2024, реєстрів документів за 31.01.2024, за 03.02.2024 Відповідачем проведено часткові оплати в загальній сумі 572 540,20 грн як оплата за спірні поставки природного газу за Договором.

Платіжні документи, в тому числі, містять посилання на Договір. Отже, станом на теперішній час, за поставкою листопада 2023 Відповідач розрахувався у повному обсязі, за поставкою грудня 2023 Відповідач розрахувався частково, а саме на суму 413 847,18 грн, внаслідок чого заборгованість Відповідача становить 303 503,94 грн.

Згідно з усталеною судовою практикою, схвалення правочину може відбутись також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи сторони правочину (у розглядуваному випадку здійснення часткової оплати за спожитий природний газ). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.20

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) (споживач) укладено договір постачання природного газу №13-4229/23-ЬО-Т від 03.10.2023 (арк.с.16).

Згідно пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (далі газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що за договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2023 по 31 грудня 2023 (включно), в кількості 114,525 тис.куб.м.

Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (пункт 2.1.1 договору).

Пунктами 3.1, 3.2, 3.5 договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Постачання газу за договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 4.1 договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за договором, встановлюється наступним чином:

ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ 16 390,00 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124, 16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 553,89 грн.

В пункті 4.3 договору вказано, що загальна вартість договору на дату укладення становить 1 579 861,88 грн, крім того ПДВ 315 972,37 грн, разом з ПДВ 1 895 834,25 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу

- до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 договору.

Згідно з пунктом 13.1 договору договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2023 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

На виконання умов договору, постачальник передав споживачу у період листопад грудень 2023 природний газ на загальну суму 876 044,14 грн, відповідно до актів приймання-передачі природного газу від 11.12.2023 та 12.01.2024. Акти з боку відповідача не підписані.

Відповідач частково сплатив борг за договором №13-4229/23-ЬО-Т від 03.10.2023 у сумі 572 540,20 грн, але залишок непогашеної заборгованості становить 303 503,94 грн, що і стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

З огляду на наявні в матеріалах справи договори, між сторонами склались правовідносини експедирування.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати постачання газу. Враховуючи зміст пункту 5.1 Договору, строк оплати за поставлений природний газ є таким, що настав.

Відповідач заперечив щодо суми боргу та вказав, що він є бюджетною установою та здійснює діяльність відповідно до Бюджетного кодексу України, а тому заборгованість у сумі 303 503,94 грн виникла у зв`язку з наданням на оплату рахунків та актів приймання-передачі природного газу за період листопад-грудень 2023, після закінчення бюджетного року, а саме у березні 2024.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача та вказує про таке.

Відповідач є юридичною особою, а відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Між тим, ані приписи Господарського кодексу України, ані норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання, що пов`язані із фінансуванням від третіх осіб, в тому числі бюджетного фінансування.

Тобто, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності.

Тому відсутність коштів у відповідача не може бути підставою для звільнення його від виконання його зобов`язань за договором перед позивачем.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі № 906/621/17 та від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16.

Враховуючи викладене, відсутність фінансування (бюджетних коштів) не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Стосовно доводів відповідача щодо ненадання позивачем актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (частина 2 статті 666 Цивільного кодексу)

Так, матеріали справи не містять доказів реалізації відповідачем своїх прав відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідач своїми діями, а саме частковою сплатою, підтвердив свій обов`язок щодо сплати коштів за природний газ, тому суд відхиляє вищевказані доводи відповідача.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 183 599,14 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахування пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 16.02.2024 по 30.04.2024 у розмірі 18 185,36 грн.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні втрати та пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 18 185,36 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 865,80 грн за період з 16.02.2024 по 30.04.2024 та інфляційних втрат у розмірі 2 127,56 грн за період березень квітень 2024.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що він є правильним.

Відтак, вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 865,80 грн інфляційних втрат у розмірі 2 127,56 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 3 908,19 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21А; ідентифікаційний код 43315529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 42399676) основний борг у розмірі 303 503,94 грн, пеню у розмірі 18 185,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 127,56 грн, 3% річних у розмірі 1 865,80 грн та судовий збір у розмірі 3 908,19 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова