У Х В А Л А

26 листопада 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1023/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Виконавчого комітету Чернігівської міської ради,

, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська торгова компанія»,

, вул. Бандери Степана, 7, оф. 316, м. Житомир, 10029

Предмет спору: про стягнення 52 884,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська торгова компанія», у якому позивач просить стягнути з відповідача:

- штрафні санкції за невиконання умов договору про закупівлю №118 від 06.08.2024 за період з 21.08.2024 по 06.10.2024 у розмірі 325 026,00 грн;

- штрафні санкції за невиконання умов договору про закупівлю №119 від 06.08.2024 за період з 21.08.2024 по 06.10.2024 у розмірі 52 884,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договорів про закупівлю №118 від 06.08.2024 та №119 від 06.08.2024, а саме непоставкою товару у встановлений термін.

28.10.2024 позивач через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; роз`єднано позовні вимоги Виконавчого комітету Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська торгова компанія» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 377 910,00 грн та виділено позовну вимогу про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору про закупівлю №119 від 06.08.2024 у розмірі 52 884,00 грн у самостійне провадження з наступним присвоєнням цій вимозі окремого номеру справи.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області позовній вимозі про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору про закупівлю №119 від 06.08.2024 у розмірі 52 884,00 грн, виділеній у самостійне провадження, присвоєно номер судової справи - 927/1023/24.

Ухвалою суду від 04.11.2024 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

20.11.2024 відповідач через підсистему «Електронний суд» подав до суду:

- заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у якій просить суд розглядати справу № 927/1023/24 за правилами загального позовного провадження;

- клопотання про поновлення строку на подання заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказані документи отримані судом 21.11.2024.

Згідно з ч. 4 ст. 176 ГПК України якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду відповідного клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали.

Проте в ухвалі від 04.11.2024 про відкриття провадження у справі суд не встановлював строку для подання відповідачем заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки не розглядав відповідного клопотання позивача, а постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа є малозначною в силу Закону.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1, 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Отже, малозначні справи та справи незначної складності, визнані судом малозначними, є різними категоріями справ.

Одночасно, приписи ч. 2-6 ст. 250 ГПК України, які передбачають можливість здійснення заміни порядку розгляду справи, стосуються інших справ (не малозначних) а лише тих, які суд вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ГПК України із врахуванням критеріїв, визначених ч. 3 цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Системний аналіз п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України свідчить про імперативність розгляду судом малозначних справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме у порядку спрощеного позовного провадження, подання відповідачем відповідного клопотання у такому випадку не передбачено і перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження є неможливим, у свою чергу справи незначної складності можуть розглядатися в силу диспозитивного характеру або в спрощеному позовному провадженні, або в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 1, 4 ст. 165 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки, визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ГПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки суд не встановлював відповідачу строку для подання відповідачем заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відтак підстави для його поновлення у суду відсутні, у тому числі, за відсутності предмету звернення, у зв`язку з чим клопотання відповідача про поновлення строку на подання зазначених заперечень задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки ціна позову становить 52 884,00 грн та не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа є малозначною в силу Закону та підлягає розгляду виключно за правилами спрощеного позовного провадження, суд доходить висновку про безпідставність клопотання відповідача щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а відтак і про відмову у задоволенні такого клопотання.

Керуючись ст. 12, 119, 233-235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирська торгова компанія» у поновленні строку на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирська торгова компанія» у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун