УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 916/106/22(947/12206/22)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шаргородського Дмитра В`ячеславовича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 (колегія суддів у складі: головуючий - Аленін О.Ю., Філінюк І.Г., Ярош Ф.І.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 (суддя Найфлейш В.Д.)

у справі № 916/106/22(947/12206/22)

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 ; 2) Державного підприємства "СЕТАМ"; 3) Суб`єкта оціночної діяльності (СОД) ОСОБА_3 ; 4) Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича;

за участю третьої особи: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів,

в межах справи № 916/106/22

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражний керуючий Шаргородський Дмитро В`ячеславович (далі - арбітражний керуючий Шаргородський Д.В.) 04.11.2024 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі № 916/106/22(947/12206/22).

Перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Шаргородського Д.В., Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 червня 2022 року був поданий до Київського районного суду міста Одеси позов фізичної особи ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати недійсними електронні торги, які були проведені 30.12.2021 року Державним підприємством "СЕТАМ" (протокол проведення електронних торгів № 564918 по лоту № 476974) із продажу квартири (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101);

- визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: квартири, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101), складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим В.Г. по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 (у складі зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2) з примусового виконання виконавчого листа № 2-1112/11, виданого 21.05.2012 Київським районним судом м. Одеси;

- визнати недійсним свідоцтво від 17.06.2022 про право власності на квартиру, за суб`єктом: ОСОБА_2 , зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за № 1598;

- скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іллічової Наталії Артемівни № 63906115 від 17.06.2022, в частині державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартиру за суб`єктом: ОСОБА_2 , внесення вартості нерухомого майна у розділ № 101.

Отже, предметом спору є визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису про державну реєстрацію, поновлення запису про державну реєстрацію, тобто 4 вимоги немайнового характеру.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2022р. відкрито провадження в цивільній справі №947/12206/22 за вказаним позовом, а ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 цивільну справу № 947/12206/22 передано до Господарського суду Одеської області для розгляду по суті, в провадженні якого перебуває справа № 916/106/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 прийнято справу №947/12206/22 до свого провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/106/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та присвоєно справі №916/106/22(947/12206/22).

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 6351,36 грн ( 992,40 (2481 х 0.4) х 4 х 200% х 0.8).

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, про що Верховним Судом складено акт № 32.1-13/513 від 04.11.2024.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Враховуючи викладене, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

Арбітражний керуючий Шаргородський Д.В у касаційній скарзі вказує на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, не містять посилання на позицію Верховного Суду під час наведення відповідних мотивувань, винесені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Проте касаційна скарга арбітражного керуючого Шаргородського Д.В. подана без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки скаржник не зазначив підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у цій справі відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 зазначеного кодексу.

Крім того, згідно зі ст. 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Проте до касаційної скарги арбітражного керуючого Шаргородського Д.В. не додано належних доказів надсилання копії касаційної скарги відповідачам : ОСОБА_2 та Суб`єкту оціночної діяльності (СОД) ОСОБА_3 та позивачу - ОСОБА_1 .

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги ст. 291 ГПК України і надати суду належні докази надсилання копії касаційної скарги всім учасникам провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга арбітражного керуючого Шаргородського Д.В. підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України; а також, надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 6351,36 грн та доказів направлення копії касаційної скарги всім учасникам провадження у справі.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шаргородського Дмитра В`ячеславовича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2024 у справі № 916/106/22(947/12206/22) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере