ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 Справа № 914/2146/24

За позовом:Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Віжн», м. Львів
про:стягнення кредитної заборгованості
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Акціонерне товариство акціонерно-комерційний банк «Львів» (надалі Позивач, АТ «АКБ «Львів») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Віжн» (надалі Відповідач, ТОВ «Роял Віжн») про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою від 06.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначив на 07.10.2024.

Ухвалою від 07.10.2024 відкладено судове засідання у справі відкладено на 04.11.2024.

Ухвалою від 04.11.2024 судове засідання у справі відкладено на 25.11.2024.

У судове засідання 25.11.2024 позивач не забезпечив явку повноважного представника, подав до суду додаткові пояснення щодо порядку розрахунку заборгованості (вх. №28250/24 від 21.11.2024).

Що стосується ТОВ «Роял Віжн», то воно не забезпечило явки повноважного представника у жодне із призначених судових засідань у даній справі, у т.ч. у судове засідання 25.11.2024. Про причини неявки уповноваженого представника у судове засідання 25.11.2024 відповідач не повідомляв.

Слід зазначити, що поштові відправлення №566 та №892, якими на юридичну адресу ТОВ «Роял Віжн», що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвалу від 07.10.2024, не було вручено відповідачу під час доставки у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Щодо вказаних вище поштових відправлень АТ «Укрпошта» листом-відповіддю вх. №27121/24 від 11.11.2024 повідомило, що рекомендовані листи надійшли до відділення №28, м. Львів, 11.09.2024 та 15.10.2024 відповідно. Проте, ТОВ «Роял Віжн» не створило належних умов доставки і вручення поштових відправлень (договір/заява на доставку поштових відправлень відсутні, уповноважені на отримання поштової кореспонденції особи не визначені). Повідомлення про надходження рекомендованих листів доставлено 13.09.2024 та 18.10.2024 відповідно. Оскільки за їх отриманням до відділення ніхто не звернувся, їх було повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.

Щодо ухвали від 04.11.2024, то така також не була вручена відповідачу, що підтверджується наявним у матеріалах справи трекінгом поштового відправлення з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

У постановах від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний Суд зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що адреса, на котру відправлялася кореспонденція суду, є юридичною адресою ТОВ «Роял Віжн» і останнє не повідомляло про зміну цієї адреси, то в силу вимог статті 242 ГПК України, воно вважається таким, що належним чином повідомлене про розгляд справи №914/2146/24.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 21.09.2021 між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено Кредитний договір №809/В/2021, згідно із яким банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 345`000,00 грн. із процентною ставкою 23,88% річних з кінцевою датою повернення 20.03.2024.

Як стверджує позивач, свої зобов`язання він виконав належним чином та перерахував на користь відповідача суму кредиту. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та у встановлений строк не повернув кредитних коштів.

Зважаючи на це, позивач просить стягнути на його користь суму у розмірі 81`724,66 грн., з яких 67`800,23 грн. борг за тілом кредиту, 13`924,43 грн. борг за відсотками.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

21.09.2021 між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено Кредитний договір №809/В/2021 (надалі Договір), згідно із пунктом 1 якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на таких умовах:

- розмір і валюта кредиту 345`000,00 грн.;

- призначення кредиту поповнення обігових коштів;

- процентна ставка 23,88% річних;

- дата повернення кредиту у повному обсязі 20.03.2024;

- порядок видачі кредиту безготівково на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 ;

- графік повернення кредиту згідно із графіком погашення, оформленого додатком №1 до договору, що є його невід`ємною частиною.

За надання кредиту позичальник сплачує банку такі комісії, встановлені тарифами банку: за видачу кредиту 13`455,00 грн. (сплачується в день видачі кредитних коштів); інші комісії відповідно до діючих тарифів банку (пункт 3.1 Договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місці, але умовно 360 днів у році) за ставкою, визначеною пунктом 2.1 договору, з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у пункті 2.1 договору. Позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до умов договору у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані, якщо графіком погашення кредиту не встановлені інші терміни сплати процентів (пункт 3.2 Договору).

У додатку №1 до Договору сторони погодили графік повернення кредиту, із зазначенням дат погашення боргу та сум, які підлягають сплаті (Т.1; а.с. 12).

Згідно із пунктами 2.4, 2.5 Договору кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворення строкової заборгованості по позичковому рахунку).

На виконання умов Договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 345`000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №726827 від 21.09.2021 (Т.1; а.с. 13).

Пунктами 3.8, 3.9 Договору передбачено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів та інших платежів за договором шляхом перерахування у безготівковій формі та/або внесення готівки в касу банку на рахунок № НОМЕР_2 . У випадку непогашення кредитів у визначений термін, несплати процентів, пені та інших зобов`язань, кожна сума боргу на наступний операційний день виноситься на рахунки простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за Договором щодо повернення кредиту у термін до 20.03.2024. У зв`язку із цим, у нього утворилась заборгованість у розмірі 81`724,66 грн., з яких 67`800,23 грн. борг за тілом кредиту, 13`924,43 грн. борг за відсотками. При цьому нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось до 20.03.2024 включно.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи виписками по банківському рахунку (Т.1; а.с. 22-44), а також прослідковується зі змісту розрахунків позивача (Т.1; а.с. 7).

Позивач надсилав відповідачу повідомлення про наявність протермінованої заборгованості №5433/0-05 від 24.07.2024, у якій вимагав сплатити існуючий борг (Т.1; а.с. 14-18). Разом з цим, відповідач не вчинив жодних дій спрямованих на погашення боргу.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено Кредитний договір №809/В/2021 від 21.09.2021.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та надав відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти у розмірі 345`000,00 грн.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1051 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Сторони досягли домовленості про те, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони домовились про погашення кредитної заборгованості шляхом сплати позичальником щомісячних платежів, розміри та строки внесення яких передбачено Графіком погашення. Відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки за його користування у термін до 20.03.2024.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не дотримався своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та погашення відсотків за його користування у термін до 20.03.2024. У зв`язку із цим, у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 67`800,23 грн. та за відсотками за користування кредитом у розмірі 13`924,43 грн.

Зважаючи на те, що доказів повної чи часткової сплати вказаних вище сум заборгованості відповідачем надано не було, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3`028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1267096 від 28.08.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3`028,00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 42, 46, 73, 74, 76-80, 123, 124, 126, 129, 222, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Віжн» (79034, м. Львів, вул. Навроцького В., буд. 33; ) на користь Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів» (79008, м. Львів, вул. Сербська, буд. 1; ) 67`800,23 грн. боргу за тілом кредиту, 13`924,43 грн. боргу за відсотками та 3`028,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2024.

Суддя Крупник Р.В.