РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2024Справа № 910/11294/23 (910/10619/24)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толкфін"

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство "Сетам"

про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення майна з під арешту

в межах справи № 910/11294/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді в Господарському суді міста Києва перебуває справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толкфін" про банкрутство.

В межах такої справи ТОВ "ФК "Толкфін" звернулося до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення майна з під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "ФК "Толкфін" є власником нежилих приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташованих в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, в Шевченківському районі м. Києва. Однак, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо такого об`єкту нерухомого майна містять запис за №22126552 про обтяження його арештом, накладеним постановою про накладення арешту на майно, серія та номер: 10-29890, виданою 09.03.2012 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36867786 від 01.09.2017, прийнятого державним реєстратором Державного підприємства "Сетам" Хибою Анною Володимирівною.

Таке обтяження перешкоджає ТОВ "ФК "Толкфін", яке не має жодного відношення до кримінального провадження (в межах якого накладено відповідний арешт), розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим позивач первісно і заявив вимогу про скасування такого арешту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за ним у справі №910/11294/23 (910/10619/24); справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Сетам"; витребувано у Головного управління Національної поліції у м. Києві: інформацію щодо стану кримінального провадження, в рамках якого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві було винесено постанову про накладення арешту на майно від 09.03.2012, серія та номер: 10-29890, з наданням підтверджуючих документів; належним чином засвідчену копію постанови про накладення арешту на майно серія та номер: 10-29890, виданої 09.03.2012 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, на підставі якої до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна - нежилих приміщень VІІІ-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), розташованих в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17 вШевченківському районі м. Києва, було внесено запис за №22126552 про обтяження його арештом, та всіх документів, на підставі яких таку постанову було прийнято.

17.09.2024 від Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження, за змістом яких проти позовних вимог заперечувало та просило провадження у справі закрити з підстав відсутності предмету спору, оскільки визначений позивачем арешт було скасовано ще в 2014 році згідно з постановою старшого слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві від 02.07.2024, яку було направлено для виконання на адресу Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, на підтвердження до чого до відзиву було додано відповідні докази.

26.09.2024 від ТОВ "ФК "Толкфін" надійшла заява про зміну предмету спору та відповідача, у відповідності до якої вказувало на те, що після звернення за даним позовом до суду, з відзиву поліції, йому стало відомо те, що спірний арешт давно скасовано, на підтвердження чого надано постанову старшого слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві майора поліції Федоренка І.М. від 02.07.2014 про скасування арешту, накладеного на майно, а саме: об`єкт нерухомості, що знаходиться по вул. Артема, 17 в місті Києві. Із вказаної постанови вбачається, що відповідний арешт було скасовано за клопотанням первісного іпотекодержателя - ПАТ КБ "Надра" та з метою виконання такої постанови зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві внести відповідні зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно з приводу скасування обтяження нерухомого майна, про що останню було повідомлено листом Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві від 02.07.2014 № 59/14677 з направленням відповідної постанови.

З огляду на викладене позивач зазначив, що такі обставини по суті унеможливлюють захист його порушених прав та інтересів обраним при подачі позову способом, адже неможливо скасувати те, що вже скасовано, у зв`язку з чим змінив предмет позову із скасування арешту на виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо такого об`єкту нерухомого майна містять запис за №22126552 про обтяження належного на сьогодні ТОВ «ФК «Толкфін» майна у вигляді нежилих приміщень VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташованих в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, в Шевченківському районі м. Києва, арештом, накладеним постановою про накладення арешту на майно, серія та номер: 10-29890, виданою 09.03.2012 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, перенесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36867786 від 01.09.2017, прийнятого державним реєстратором Державного підприємства "Сетам" Хибою Анною Володимирівною.

При цьому, з посиланням на те, що існування запису про арешт, який скасовано ще в 2014 році, є по суті наслідком протиправної бездіяльності Реєстраційною службою Головного управління юстиції в м. Києві, правонаступником якої на сьогодні є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо невиконання постанови старшого слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві майора поліції Федоренка І.М. від 02.07.2014, а за таких обставин (скасування арешту в 2014 році та вжиття заходів задля внесення відомостей про це до реєстрів) будь-яких протиправних дій з боку Головного управління Національної поліції у м. Києві не вбачається, то просив замінити первісного відповідача належним, а саме - Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету спору; задоволено заяву позивача про заміну відповідача; замінено відповідача - Головне управління Національної поліції у м. Києві на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ); у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві про закриття провадження у справі відмовлено; визначено сторонам строки на подачу своїх заяв по суті спору.

24.10.2024 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Позивач та відповідач були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що в рамках здійснення своєї господарської діяльності ТОВ "ФК "Толкфін" було набуто права вимоги до боржника - ЗАТ "Корсар" (ідентифікаційний код 31863924) за кредитними договорами №23/5/2004/840-К/112 від 29.07.2004 та №23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007 і укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за ними договорами застави, зокрема, договором іпотеки від 31.05.2005, укладеним між ВАТ "КБ "Надра", як іпотекодержателем, та ЗАТ "Корсар", як іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е за реєстровим №3495 (далі - "Договір іпотеки").

Згідно з Договором іпотеки предметом забезпечення виконання вказаних зобов`язань було визначено об`єкт незавершеного будівництва будівлі банку, яка стане власністю іпотекодавця після укладення договору іпотеки, за адресою: вул. Артема (на сьогодні - Січових Стрільців), 17 в Шевченківському районі м. Києва.

Свого часу переважна частина приміщень будівлі (зокрема, 1-7 та 9 поверхи) перейшли у власність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а інша частина була виділена як окремий об`єкт нерухомості та зареєстрована за іншою особою на праві власності, а саме: нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), власником яких було визначено - Приватну компанію з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестменст Лімітед".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/12118/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 02.07.2024, визнано права ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (після правонаступництва - ТОВ "ФК "Толкфін") іпотеки на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17 в Шевченківському районі м. Києва, згідно з договором іпотеки від 31.05.2005, які належать на праві власності Приватній компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальності "Бевало Інвестментс Лімітед".

01.08.2024 ТОВ "ФК "Толкфін" було звернуло стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки - нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, в Шевченківському районі м. Києва, шляхом набуття такого майна у свою власність, про що приватним нотаріусом КМНО Юрченком В.В., прийнявши рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74396021 від 01.08.2024, було внесено до державного реєстру речових прав запис про право власності ТОВ "ФК "Толкфін" на відповідне майно за номером відомостей про речове право: 56103871.

ТОВ "ФК "Толкфін" вказує, що на сьогоднішній день відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо такого об`єкту нерухомого майна містять запис за №22126552 про обтяження його арештом, накладеним постановою про накладення арешту на майно, серія та номер: 10-29890, виданою 09.03.2012 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36867786 від 01.09.2017, прийнятого державним реєстратором Державного підприємства "Сетам" Хибою Анною Володимирівною.

При цьому, за твердженнями позивача, підстава виникнення спірного арешту йому не відома та жодного відношення до кримінального провадження він немає.

Однак, під час розгляду даної справи Головним управлінням Національної поліції у м. Києві було повідомлено, що відповідний арешт було накладено в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006741, внесеному до ЄРДР 02.07.2014 на підставі заяви ПАТ КБ "Надра" від 18.02.2012 за фактом шахрайського заволодіння посадовими особами ЗАТ "Корсар" майном банку, яке здійснюється СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Разом з цим, було надано копію постанови про скасування арешту майна від 02.07.2014, винесену старшим слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві майором міліції Федоренком І.М., згідно якої за наслідками розгляду клопотання ПАТ КБ "Надра" від 11.07.2014 було постановлено скасувати накладений арешт на майно, а саме, на об`єкт, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 17, та зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з приводу скасування обтяження нерухомого майна.

Листом від 02.07.2014 №58/14677 старшим слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві майором міліції Федоренком І.М. було направлено постанову про скасування арешту майна від 02.07.2014 для виконання до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

В свою чергу, позивач зазначає, що відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з приводу скасування обтяження нерухомого майна внесено не було, що є наслідком протиправної бездіяльності Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, адже запис про відповідний арешт, попри його скасування в 2014 році, продовжує існувати у відповідних державних реєстрах, що створює перешкоди у розпорядженні ТОВ "ФК "Толкфін" своїм правом власності на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17 в Шевченківському районі м. Києва.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, відповідно до статті 126 Кримінального-процесуального кодексу України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно, яке на сьогодні є власністю позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що накладений слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві арешт в межах кримінального провадження №0006741, на підставі якого і було внесено спірний запис про обтяження, було скасовано згідно постанови про скасування арешту майна від 02.07.2014, винесеної старшим слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві майором міліції Федоренком І.М. за наслідками розгляду відповідного клопотання ПАТ КБ "Надра" від 11.07.2014 на підставі п. 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року) з посиланням на те, що підстава у його застосуванні відпала.

Цією ж постановою було зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з приводу скасування обтяження нерухомого майна та листом від 02.07.2014 №58/14677 передано останній під підпис.

Однак, як свідчить наявна в матеріалах справи інформаційна довідка №392687508 від 28.08.20214 щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно нежилих приміщень VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташованих в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, Реєстраційною службою Головного управління юстиції в м. Києві не було виконано свої обов`язки у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", адже запис про обтяження арештом, який скасовано ще в 2014 році по сьогодні є діючим.

Тобто станом на дату розгляду даного спору відсутні правові підстав для існування обтяження належного ТОВ "ФК "Толкфін" арештом згідно спірного запису, адже такий арешт втратив свою юридичну силу ще з 02.07.2014.

При цьому, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Отже, невиконання постанови слідчого про скасування арешту майна від 02.07.2014 зумовило виникнення обставин, за яких законний власник майна позбавлений права повноцінного розпорядження своїм правом власності з огляду на продовження офіційного визнання державою обтяження якого не існує 10 років.

Поряд з цим, є очевидним, що з огляду на відсутність у ТОВ "ФК "Толкфін" будь-якого статусу учасника відповідного кримінального провадження; тривалий час, що минув після направлення постанови слідчого про скасування арешту реєстраційній службі; істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у реєстраційних органах; зміну законодавства, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вирішення питання про припинення втручання у право власності окрім як в судовому порядку є неможливим.

Водночас, як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21.08.2019 у справі №911/1247/18 вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції. З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку господарського судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження.

Суд відзначає, що в класичному вигляді розгляд спору про звільнення майна з-під арешту стосується безпосереднього скасування такого обтяження (арешту), що становить втручання у прав власності відповідного позивача, і виконання відповідного судового рішення передбачає припинення/вилучення запису про таке обтяження з державних реєстрів.

Тобто вилучення з реєстрів запису про обтяження майна арештом у випадку задоволення судом позову власника відповідного майна про звільнення його з-під арешту шляхом задоволення вимоги про скасування арешту є невід`ємним елементом виконання рішення про скасування арешту - досягнення мети ініціювання негаторного позову.

Відтак, у випадку коли під час вирішення спору про звільнення майна з-під арешту буде встановлено, що такий арешт вже скасовано, однак відповідний запис про обтяження ним належного позивачу майна продовжує своє існування в державних реєстрах в силу бездіяльності суб`єктів реєстрації, і позивачем у зв`язку з чим буде змінено предмет спору на вилучення відповідного запису як належного способу захисту його порушених прав власності, то відповідний спір не втрачає своєї правової кваліфікації як такого, що на правлений на захист особою своїх особистих майнових прав власності шляхом звільнення майна з-під арешту як різновиду негаторного позову, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для висновку про непідвідомчість його господарському судочинству.

Згідно із частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладена, враховуючи продовження існування запису про обтяження майна ТОВ "ФК "Толкфін"арештом, що скасований в 2014 році, суд дійшов висновку про наявність підстав для його вилучення як способу захисту прав власності шляхом звільнення майна з-під арешту, що в т.ч. відповідає визначеним в ст.ст. 26, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випадкам можливості вчинення таких дій.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звільнення його майна з-під арешту шляхом вилучення відповідного запису з державних реєстрів підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування судових витрат у відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України,адже де-факто з огляду на сплив значного часу та реорганізаційні процеси в органах державної реєстрації унеможливлюють висновок про те, що саме Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) було допущено протиправну поведінку (бездіяльність), яка зумовила виникнення даного спору.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толкфін" задовольнити повністю.

2. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за №22126552 про обтяження належного на ТОВ «ФК «Толкфін» майна у вигляді нежилих приміщень VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташованих в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, в Шевченківському районі м. Києва, арештом, накладеним постановою про накладення арешту на майно, серія та номер: 10-29890, виданою 09.03.2012 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, перенесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36867786 від 01.09.2017, прийнятого державним реєстратором Державного підприємства «Сетам» Хибою Анною Володимирівною.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.11.2024

Суддя А.М. Івченко