УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 914/2160/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024

у справі за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах Львівської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком"

про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2024 (подана 02.10.2024 через підсистему «Електронний суд») до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" (далі -скаржник) на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі № 914/2160/23 разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

10.10.2024 через підсистему «Електронний суд» до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Львівської обласної прокуратури надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у цій справі, в яких заявник просить повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 з огляду на відсутність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаної постанови. Подані заперечення, заявник обґрунтовує тим, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржувана постанова була оприлюднена 26.06.2024, а також постанова апеляційного суду від 11.06.2024 була надіслана судом Товариству з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" через електронний суд 24.06.2024, що підтверджуються довідкою про доставку документа в кабінет електронного, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 02.10.2024, тобто із значним пропуском строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України для подання касаційної скарги.

17.10.2024 через підсистему «Електронний суд» до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Львівської міської ради надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у цій справі, заявник просить повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 з огляду на те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була надіслана всім учасникам справи через електронний суд що підтверджуються довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, отже вказана обставина є достовірним доказом отримання судового рішення. Схожий висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 280/3793/21, де судом зазначено, що довідка про доставку до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» копії рішення суду, є достовірним доказом вручення судового рішення суду. Також, заявником наведено практику Верховного Суду, зокрема розглядаючи справу № 826/13430/17 від 13.03.2019, суд зробив висновок, що лікування особи на денному стаціонарі не є поважною причиною несвоєчасного звернення до суду або однією із поважних причин пропуску строку на звернення до суду. Окрім того, перебування учасників справи у відпусках, відрядження та на лікарняному теж не може вважатись поважною причиною несвоєчасного звернення до суду - Постанова Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №805/1985/18-а.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із необхідністю подачі заяви про усунення недоліків, в якій необхідно було зазначити інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження з наведенням поважних причин його пропуску та з відповідними доказами; документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі - 5 368,00 грн.

При цьому зазначено, що строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

11.11.2024 (подана 01.11.2024 через підсистему «Електронний суд») до Верховного Суду на виконання ухвали про залишення без руху від 23.10.2024, у встановлений судом строк, надійшла заява про усунення недоліків, подано документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі - 5 368,00 грн, копію додаткової угоди від 12.06.2024 до Договору про надання правової допомоги, копію посвідчення особи від 12.01.2016, копію дозволу на проживання від 06.05.2023.

Отже, ухвалою Верховного Суду від 23.10.2024 про залишення поданої касаційної скарги без руху скаржнику було надано можливість навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження.

Розглянувши вказану заяву про усунення недоліків касаційної скарги та розглянувши доводи, викладені у запереченнях проти відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариству з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" слід відмовити, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

За пунктом 4 частиною 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на касаційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів господарського судочинства.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в господарському судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників господарського процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

У постанові від 14.12.2022 у справі № 910/9211/20 Верховний Суд дійшов висновків, що можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску; поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги, скаржник зазначив обставини, які вже Верховним Судом досліджувались і були визнані неповажними у цьому випадку зводяться до внутрішньої організації роботи скаржника і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої касаційної скарги у встановлений законом строк, про що йому було зазначено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2024. Крім того, судом встановлено, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" через електронний суд 24.06.2024 о 21:41, що підтверджуються довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду скаржника, яка є достовірним доказом вручення судового рішення, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 02.10.2024, тобто з пропуском строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України для подання касаційної скарги.

Отже, наведені скаржником у заяві про усунення недоліків підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження вказаної постанови суду апеляційної інстанції не є поважними.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Виходячи з викладеного, суд визнає наведені у заяві про усунення недоліків касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі № 914/2160/23 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Анто Ком" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі № 914/2160/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак