ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.11.2024 Справа № 908/3059/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний номер юридичної особи 42093239) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_1 ) 8 970 грн 32 коп. заборгованості за договором № 49 про постачання електричної енергії споживачу від 06.03.2020

ВСТАНОВИВ:

Через систему Електронний суд до Господарського суду Запорізької від Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання надійшла заява про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 8 970 грн 32 коп. заборгованості за договором № 49 про постачання електричної енергії споживачу від 06.03.2020.

22.11.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, заяву розподілено судді Дроздовій С.С.

Розглянувши зазначену заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У тексті заяви заявник зазначив, «Між ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (далі - Заявник, Постачальник) та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ ПІДПРИЄМЦЕМ ОСОБА_2 (Споживач, Боржник) укладено Договір № 49 про постачання електричної енергії споживачу від 06.03.2020 шляхом фактичного споживання електричної енергії Споживачем на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» за 2022 - Додаток 3 до Договору».

У прохальній частині заяви заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість за договором № 49 про постачання електричної енергії споживачу від 06.03.2020 у розмірі 8 970 грн 32 коп.

Крім того, у доданих до заяви документах, а саме службовій записці від 14.10.2024 № 268/64, вимозі № 236/64 від 13.09.2024, акті звіряння взаємних розрахунків від 29.08.2024, рахунку на оплату № 0719 від 28.02.2022, акті прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2022 міститься посилання на договір № 49 від 06.03.2022.

Тоді як, до заяви про видачу судового наказу заявником надано договір про постачання електричної енергії споживу (типовий), який не містить номеру та дати.

Отже, до заяви додано копію договору, який не є доказом, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості в розмірі 8 970 грн 32 коп.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, «В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у Боржника виник борг за спожиту електричну енергію обсяг якої підтверджується повідомленням ПАТ Запоріжжяобленерго від 13.09.24 № 007- 66/3973, додатком №1 до якого є «Інформація щодо споживання електричної енергії» ФІЗИЧНА ОСОБА ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (до заяви додається) та складає 3596 кВт*год за лютий 2022, у зв`язку з чим у останнього з`явилась заборгованість у розмірі 8 970 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 32 коп. (розрахунок додається).

Тоді як, відповідно у розрахунку суми боргу за спожиту електроенергію за період з 01.02.2022 по 01.03.2022, акті звіряння взаємних розрахунків від 29.08.2024, рахунку на оплату № 0719 від 28.02.2022, акті прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2022 та у Додатку № 1 до листа № 007-66/3073від 13.09.2024 обсяг споживання електричної енергії за лютий 2022 року складає 1502 кВт*год.

Крім того, до заяви заявником надано службові записки від 14.10.2024 №№ 269/64, 270/69, 272/64, 271/73, які стосуються договорів про постачання електричної енергії № 347 від 01.01.2019 (ФОП ОСОБА_4 ), № 566 від 01.01.219 (ФОП ОСОБА_5 ), № 593 від 01.01.2019 (ФОП ОСОБА_6 ), № 111 від 01.08.2021 (ФОП ОСОБА_7 ), які не підтверджують заборгованість за спожиту електричну енергію саме боржником за даною заявою про видачу судового наказу - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147, п. 1 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний номер юридичної особи 42093239) у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_1 ) 8 970 грн 32 коп. заборгованості за договором № 49 про постачання електричної енергії споживачу від 06.03.2020 та 242 грн 24 коп. судового збору.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Ухвалу підписано суддею 26.11.2024.

Суддя С.С. Дроздова