РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024Справа № 910/9468/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сноу Агро Трейд»

до Приватного підприємства «Фірма АгроТорг»

про стягнення 1 114 290,40 грн.

за участю представників:

від позивача: Кравцов Г.Є.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Сноу Агро Трейд» (далі - ТОВ «Сноу Агро Трейд», позивач) до Приватного підприємства «Фірма АгроТорг» (далі - ПП «Фірма АгроТорг», відповідач) про стягнення штрафних санкцій у сумі 1 114 290,40 грн за прострочення зобов`язання з поставки товару за договором № С/140524-П/1 від 14.05.2024.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов вказаного договору в частині виконання зобов`язань з поставки обумовленого сторонами товару, у зв`язку з чим ТОВ «Сноу Агро Трейд» просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 802 499,58 грн та пеню в сумі 311 790,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Разом з позовом ТОВ «Сноу Агро Трейд» подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ПП «Фірма АгроТорг» на суму 1 114 290,40 грн.

Проте ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2024 заяву ТОВ «Сноу Агро Трейд» залишено без задоволення з підстав, наведених у вказаній ухвалі.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення або про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Суд, розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 14.05.2024 між ТОВ «Сноу Агро Трейд» (покупець) та ПП «Фірма АгроТорг» (постачальник, продавець) був укладений договір поставки № С/140524-П/1 (далі - договір), за умовами якого покупець зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування та загальна кількість товару, шо поставляється за даним договором, визначається сторонами у додатках до договору - специфікаціях, що додаються до договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.3 договору продавець гарантує, що товар, зазначений у п. 1.1 договору, на момент укладання договору належить продавцю на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та/або податкової застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або і юридичними особами чи державою, не є спільною власністю, щодо товару не видавались аграрні розписки, а також товар не обтяжений будь-яким інший чином, передбаченим чинним законодавством України, тобто товар, який передається за договором, є вільним від будь-яких прав та/або інтересів третіх осіб.

Пунктом 3.1 договору визначено, що кількість та ціна товару, що поставляється за даним договором, встановлюються специфікацією. Умови поставки товару будуть визначені сторонами у специфікації до договору на відповідну партію товару. Поставка товару здійснюється на умовах DАР - ПрАТ «Одеський портовий холодильник», Україна, Одеська обл., м. Одеса, Митна площа, буд. 1 (у відповідності Інкотермс - 2020) автомобільним транспортом (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору датою поставки для автотранспорту є дата приймання товару в порту. Датою поставки з.д. транспортом є дата відвантаження, поставлена у відповідній електронній залізничній накладній під час її оформлення на станції відправлення товару.

У п. 4.4 договору сторони погодили, що продавець вважається таким, що здійснив свої зобов`язання з поставки товару, з дати приймання товару в пункті призначення. відповідальність за товар, всі ризики, пов`язані із його втратою або пошкодженням, а також всі витрати за зберігання товару переходять від продавця до покупця в дату виконання продавцем своїх зобов`язань з поставки товару передбачених цим договором.

Відповідно до п 4.6 договору для підтвердження поставки продавцем надаються наступні документи: рахунок-фактура на товар, поставлений за договором із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; видаткова накладна на товар; товарно-транспортні накладні, що оформлені відповідно до чинного законодавства України, або залізничні накладні; сертифікат відповідності (свідоцтво про визнання відповідності) - для товарів, що підлягають обов`язковій сертифікації в Україні, сертифікат якості; перелік документів, передбачений пунктом 11.2 даного договору; продавець зобов`язаний зареєструвати податкову накладну протягом 5-м календарних днів після виникнення податкових зобов`язань.

Згідно з п. 10.1 договору даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024 року, а в частині зобов`язань, що виникли до цієї дати - до повного їх виконання відповідними сторонами.

У специфікації (додаток № 1 до договору) сторони погодили, що відповідач як постачальник зобов`язується передати покупцю товар - пшеницю врожаю 2023 року у кількості 1 000 тон, ціною 1 т - 8 025,00 грн із ПДВ, загальною вартістю поставки - 8 024 995,80 грн з ПДВ, строк поставки - з 14.05.2024 по 26.05.2024 року.

Дослідивши зміст вказаного договору, судом встановлено, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що за умовами договору відповідач як постачальник зобов`язаний був поставити позивачу сільськогосподарську продукцію (пшеницю 4 класу врожаю 2023 року) у строк з 14.05.2024 по 26.05.2024 року.

Проте, як встановлено судом, свої зобов`язання з поставки товару відповідач не виконав.

18.06.2024 позивач направив на адресу відповідача претензію № б/н від 11.06.2024 з вимогою виконати зобов`язання з поставки продукції протягом 3 календарних днів з моменту отримання даної претензії та сплатити штраф і пеню за порушення своїх зобов`язання за договором.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, за порушення зобов`язання позивач нарахував відповідачу штраф у сумі 802 499,58 грн та пеню у сумі 311 790,82 грн за період з 24.05.2024 по 19.07.2024

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а штрафом - є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 7.1 договору у випадку прострочення поставки товару, відповідно до умов цього договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, від загальної вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару, за кожен день такого прострочення.

Згідно з пунктом 7.4 договору у випадку прострочення поставки товару більше ніж на 5 календарних днів, крім неустойки, передбаченої п. 7.3 договору, постачальник сплачує штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України , а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій відповідно до наведених приписів закону та умов договору, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 802 499,58 грн та пеня у сумі 311 790,82 грн за період з 27.05.2024 по 19.07.2024, тобто у заявлених позивачем сумах.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши надані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сноу Агро Трейд» до Приватного підприємства «Фірма АгроТорг» про стягнення 1 114 290,40 грн задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Фірма АгроТорг» (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 5-б, ідентифікаційний код 37464884) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сноу Агро Трейд» (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд. 1, каб. 306, ідентифікаційний код 44876361) штраф у сумі 802 499 (вісімсот дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн 58 коп., пеню у сумі 311 790 (триста одинадцять тисяч сімсот дев`яносто) грн 82 грн та судовий збір у сумі 16 714 (шістнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) грн 36 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 21 листопада 2024 року.

Повний текст рішення складений 02 грудня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.