ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3937/24
Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 904/3937/24
за позовом Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 3 262 087,18 гривень
Суддя Дичко В.О.
Секретар судового засідання Жукова К.Д.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Фізична особа - підприємець Новикова Інна Володимирівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про стягнення 3 262 087,18 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 2 750 000 грн, пені в сумі 373 654,37 грн, інфляційних втрат у сумі 97 182,81 грн та 3% річних у сумі 41 250 гривень.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 у справі №904/3937/24, повний текст якого складено 08.11.2024, позовну заяву Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю Прогрес задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Прогрес на користь Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни 3 262 087,18 грн, з яких основна заборгованість у сумі 2 750 000 грн, пеня в сумі 373 654,37 грн, інфляційні втрати в сумі 97 182,81 грн, 3% річних у сумі 41 250 грн, судовий збір у сумі 48 931,31 гривень.

13 листопада 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області від Фізичної особи - підприємця Новкової Інни Володимирівни надійшла заява про стягнення судових витрат. Позивачка просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 10 598 гривень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 прийнято заяву Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2024 о 15:00 год.

19 листопада 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області від Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни надійшло клопотання про розгляд заяви про стягнення судових витрат за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа, сформованою за допомогою програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 про призначення заяви Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни про стягнення судових витрат до розгляду в судовому засіданні доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес» в його електронний кабінет 14.11.2024 об 11:47 год.

Дослідивши наявні у справі документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підтвердження надання адвокатом Андрюком Артемом Миколайовичем професійної правничої (правової) допомоги Фізичній особі - підприємцю Новиковій Інні Володимирівні надано договір про надання правничої (правової) допомоги № 26/1/07-24 від 26.07.2024, додаток № 1 від 11.11.2024 до договору № 26/1/07-24 від 26.07.2024, акт № 11/11-24 від 11.11.2024 прийому-передачі наданих послуг, детальний опис робіт (наданих послуг) професійної правничої допомоги, ордер серії СЕ № 1093334 від 03.09.2024 про надання правничої допомоги Фізичній особі - підприємцю Новиковій Інні Володимирівні.

Так, 26.07.2024 між Фізичною особою - підприємцем Новиковою Інною Володимирівною (далі - клієнт) та адвокатом Андрюком Артемом Миколайовичем (далі - адвокат) укладено договір № 26/1/07-24 про надання правничої (правової) допомоги (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору клієнт доручає і зобов`язується своєчасно оплачувати, а адвокат зобов`язується надавати адвокатські послуги щодо представництва інтересів клієнта в державних органах та установах, на підприємствах, в тому числі на ТОВ «Прогрес», а також у будь-яких судах України, зокрема, Господарському суді Дніпропетровської області, Центральному апеляційному господарському суді, Верховному Суді України, щодо стягнення заборгованості за поставлений товар.

Пунктом 1.2 Договору визначено склад послуг за цим Договором, але цим переліком послуги не обмежуються.

Відповідно до пункту 1.4 Договору з моменту підписання цього Договору адвокат є належним представником клієнта в силу відносин представництва, що виникають на підставі договору відповідно до ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України. Для належного виконання функцій представника адвокату не вимагається видача додаткових доручень від клієнта.

Згідно з пунктом 3.1 Договору протягом строку дії цього Договору адвокат здає, а клієнт приймає надані послуги за відповідними актами приймання-передачі. Сторони складають відповідні акти приймання-передачі послуг після фактичного завершення надання послуг. Зазначені акти є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з пунктом 4.1 Договору вартість послуг адвоката сторони узгодили у додатковій угоді № 1, яка є конфіденційною та не підлягає розголошенню.

Відповідно до пункту 7.1 Договору цей Договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

11 листопада 2024 року між адвокатом Андрюком Артемом Миколайовичем та Фізичною особою - підприємцем Новиковою Інною Володимирівною укладено додаток № 1 до договору № 26/1/07-24 від 26.07.2024 про надання правничої (правової) допомоги.

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 від 11.11.2024 вартість гонорару адвоката за надання правничої (правової) допомоги, визначеної в пункті 4.1 статті 4 договору № 26/1/07-24 від 26.07.2024 складає 10 598 грн (десять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 00 коп.).

На виконання умов Договору адвокатом надані послуги клієнту на суму 10 598 грн, що підтверджується актом № 11/11-24 від 11.11.2024 прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокат Андрюк Артем Миколайович надав правову (правничу) допомогу щодо консультації, досудового врегулювання спору, підготовки документів до суду та супроводження справи № 904/3937/24 у Господарському суду Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованості за поставлений соняшник з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (), а саме:

- аналіз документів, написання та подання претензії (2 години) 3 028 грн;

- написання позовної заяви, підготовка додатків та подання до суду (3 години) - 4542грн;

- супроводження справи в суді, в тому числі підготовка клопотань та участь у судових засіданнях (2 години) - 3 028 гривень.

У акті зазначено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

На підставі пункту 3 акта даний акт є підставою для розрахунку сторін, згідно з договором про надання правничої (правової) допомоги від 26.07.2024 року № 26/1/07-24 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд вправі покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;

4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійно правничу (правову) допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої (правової) допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis п. 268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.

Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд звертає увагу, що справа № 904/3937/24 не є складною, позовні вимоги ґрунтуються на одному договорі. Надання професійної правничої (правової) допомоги не є складною у зв`язку з тим, що представник Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни спеціалізується на наданні правової допомоги цій самій позивачці в інших спорах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (зокрема, у справах № 904/3934/24, № 904/3936/24). З питання щодо системності подання ідентичних позовів та заяв, у яких зазвичай змінюються лише дати, суми тощо Верховним Судом викладено правову позицію в постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, у якій зменшено розмір витрат на правову допомогу на 90%.

На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу (правову) допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 7 570 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 10 598 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес (51990, Дніпропетровська область, Кам`янський район, смт Карнаухівка, вул. Кам`янська, буд. 1, ) на користь Фізичної особи - підприємця Новикової Інни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 7 570 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

3. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу (правову) допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складено 29.11.2024.

Суддя В.О. Дичко