ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.11.2024 Справа №905/1053/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/1053/24

за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Котельнікової Уляни Євгенівни, м.Мирноград, Донецька обл.,

про стягнення 241 105,43 гривень

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Котельнікової Уляни Євгенівни про стягнення 241 105,43 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) -144 106,43 гривень, заборгованості по відсотках - 96 999,00 гривень.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, шляхом укладення 07.10.2020 заяви-договору №ID8603584 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» в частині своєчасного погашення боргу та процентів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1053/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено строк сторонам для подання заяв по суті справи, доказів.

23.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позовні вимоги про стягнення суми у розмірі 241 105,43 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 144 106,43 грн, заборгованості по відсотках в сумі 96 999,00 грн не визнає в повному обсязі. Вважає, що вказаний розрахунок позивача до відповідача по справі помилковим, оскільки при введені військового стану в Україні пеня і відсотки по заборгованості по кредитних договорах не нараховуються. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

10.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній повідомив, що умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема графіком повернення кредиту) строки не повернуті, з 07.02.2022 позичальник перестав сплачувати основний борг та з 01.04.2022 не сплачує проценти. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач правом на подання заперечень на відповідь на відзив у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк не скористався.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що 19.08.2024 судом було здійснено підсписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/1053/24, зокрема: за електронними адресами позивача: , , та за електронною адресою відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вказані електронні пошти зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставки ухвал суду позивачу та відповідачам.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду від 19.08.2024 про відкриття провадження у справі №905/1053/24 була доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставку документу до електронного кабінету від 21.08.2024.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надання останньому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку направлена ухвала суду від 19.08.2024 про відкриття провадження у справі № 905/1053/24 на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено перевіркою руху поштового відправлення за відомостями вебсайту Укрпошти, вказана поштова кореспонденція (ухвала), направлена на адресу відповідача (85327, Донецька область, Покровський район, м. Мирноград, м-р Молодіжний, будинок 52, квартира 22), з номером відправлення 06 009 547 732 96, була повернена за зворотною адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було здійснено передачу йому телефонограми на телефонний номер НОМЕР_3, що зазначений на титульному аркуші позовної заяви, яку прийняла Котельнікова Уляна Євгеніївна , що підтверджується телефонограмою від 06.09.2024.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи №905/1053/24 на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу») розміщено відповідне оголошення.

Ухвала суду від 19.08.2024 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на його відому електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа до електронної скриньки від 20.08.2024.

Окрім того, ухвали суду розміщені в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення складено 25.11.2024 у зв`язку із веденням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст.248 ГПК України, з урахуванням роботи суду в умовах воєнного стану.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

В С Т А Н О В И В

07.10.2020 Фізична особа-підприємець Котельнікова Уляна Євгеніївна підписала шляхом накладення електронного підпису Анкету-заяву про надання кредиту фізичній особі-підприємцю, в якій надала свої реєстраційні дані як позичальника, інформацію про бажану суму кредиту, строк та ціль кредитування, а також відомості про тип та місце ведення свого бізнесу. Про підписання Анкети-заяви шляхом накладення електронного підпису свідчить Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

07.10.2020 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі - банк) та Фізичною особою-підприємцем Котельніковою Уляною Євгенівною (далі - позичальник) було укладено заяву-договір №ID 8603584 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до п.1.1 якого за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК», з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку (п.1.2 заяви-договору).

Розділом 2 заяви-договору сторони визначили умови надання кредиту.

Розмір кредиту: 200 000, 00грн (двісті тисяч гривень 00 копійок) (п.2.1 заяви-договору).

Валюта кредиту: гривня (п.2.2 заяви-договору).

Вартість кредиту (п.2.3 заяви-договору): розмір процентної ставки за користування кредитом (далі - проценти): 48,00% річних (п.2.3.1 заяви-договору); розмір комісійної винагороди за видачу кредиту: не передбачається (п.2.3.2 заяви-договору); розмір штрафу (плати) за дострокове / частково дострокове погашення кредиту: 1% від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку (п.2.3.3 заяви-договору).

Терміни і порядок погашення кредиту (п.2.4 заяви-договору): погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання договору, числа в яке було укладеного договір. Погашення ануїтетного платежу здійснюється в день згідно графіку погашення кредиту (календарного числа дати укладання договору (п.2.4.1 заяви-договору); сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цього договору та доступний клієнту у системі «ТАС24 Бізнес» (п.2.4.4 заяви-договору).

Строк кредиту: 36 місяців з дати укладання договору (п.2.7 заяви-договору).

Відповідно до п.3.1 заяви-договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту.

Згідно із п.3.2 заяви-договору, остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п.2.7 цього договору.

За умовами п. 3.3 заяви-договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п.4.1 заяви-договору, цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» та Цінові параметри продукту є кредитним договором.

За змістом п. 4.2 заяви-договору, цей договір є договором-приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, у зв`язку із чим, зокрема, - умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п. 4.2.1 заяви-договору).

Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Таскомбанк» (п.4.3 заяви-договору).

Дата підписання Заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох Сторін вважається датою укладання Договору (пункт 4.5 Заяви-договору).

Згідно із п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронноцифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

У якості підтвердження підписання кваліфікованим електронним підписом Банком та відповідачем Заяви-договору позивач надав до матеріалів справи протокол створення та перевірки електронного підпису від 07.10.2024 та у відповідності до п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» прирівнюється до укладання договору у письмовій формі.

Відповідно до заяви-договору, відповідач на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднався до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», що розміщені на офіційному сайті АТ «Таскомбанк» http://www.tascombank.com.ua (п. 4.2 договору).

Додаток 1 до заяви-договору визначає графік погашення кредиту.

Як встановлено судом, 07.10.2020 на поточний рахунок відповідача Банком було перераховано кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку за період з 07.10.2020 по 15.07.2024.

Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості за укладеним між Банком та Позичальником кредитним договором, відповідачем починаючи з 07.02.2022 року було допущено порушення строків сплати щомісячних платежів щодо основного боргу та з 01.04.2022 було допущено порушення строків сплати щомісячних платежів щодо сплати процентів.

На підставі п.18.2.23.8 Правил обслуговування корпоративних клієнтів, в АТ «ТАСКОМБАНК», Банк 15.07.2024 направив відповідачу на його електрону пошту, зазначену у заяві-договорі повідомлення-вимогу, в якій повідомив, що у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ «ТАСКОМБАНК» вимагає достроково повністю повернути кредит, а саме: 144 106,43 грн - основного боргу, 96 999,00 грн - строкової заборгованості за відсотками. Проте відповідач вимогу не виконав на підставі чого позивач звернувся з позовом до суду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів відповідно до кредитного договору №ID 8603584 від 07.10.2020, у зв`язку із чим станом на 15.07.2024 у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 241 105,43 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 144 106,43 грн, заборгованості по відсотках - 96 999,00 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідачів такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України, закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (банк) та Фізичною особою-підприємцем Котельніковою Уляною Євгенівною (позичальник) в порядку ст. 634 Цивільного кодексу України (договір приєднання) було укладено кредитний договір шляхом подання відповідачем як позичальником заяви-договору №ID8603584 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»). Заяву-договір складено в електронній формі. Факт підписання відповідачем кредитного договору електронним цифровим підписом підтверджується наданим позивачем протоколами створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису з онлайн сервісу створення та перевірки кваліффікованого та удосконаленого електронного підпису.

Враховуючи п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» заява-договір, підписана кваліфікованим електронним підписом, прирівнюється до укладання договору у письмовій формі. Крім того, згідно з ч.6 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 статті 1050 ЦК України встановлено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частина 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий кредитний договір.

Як встановлено судом, 07.10.2020 на поточний рахунок відповідача Банком було перераховано кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку за період з 07.10.2020 по 15.07.2024.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, відповідач здійснював погашення тіла кредиту та сплачував проценти за користування кредитом але починаючи з 07.02.2022 року було допущено порушення строків сплати щомісячних платежів щодо основного боргу та з 01.04.2022 було допущено порушення строків сплати щомісячних платежів щодо сплати процентів, у зв`язку з чим за відповідачем станом на 15.07.2024 обліковується заборгованість 241 105,43 грн, з якої: 144 106,43 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч.прострочена) та 96 999,00 грн - заборгованість по відсоткам (в т.ч.прострочені).

За умовами п.18.2.1.2 Правил повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві (згідно з графіком погашення кредиту).

Згідно із п.18.2.4.1 Правил за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку і до дати погашення кредиту згідно з п.18.2.1.1, 18.2.1.2, 18.2.1.3 договору клієнт сплачує проценти та комісію за управління кредитом у розмірі, який зазначено в цінових параметрах.

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється з дати платежів, які зазначені у заяві (у графіку погашення кредиту). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення комісії за управління кредитом, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п.18.2.4.3 Правил). Розрахунок та нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році (п.18.2.4.7 Правил).

Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, право банку на отримання яких передбачено договором, при настанні умов, передбачених п.18.2.2.2.5 договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів (п.8.2.23.8 Правил).

Банк 15.07.2024 направив відповідачу на його електрону пошту, зазначену у заяві-договорі повідомлення-вимогу, в якій повідомив про існування заборгованості за кредитним договором та вимагав достроково повністю повернути кредит. Проте відповідач вимогу не виконав, протилежного суду не доведено.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що при розрахунку заборгованості по процентам позивачем застосовано п.п.2.3.1 кредитного договору, відповідно до якого процентна ставка за користування кредитом склала 48 % річних.

З розрахунку позивача та з урахуванням банківських виписок вбачається, що сума процентів нарахованих на суму поточну та прострочену заборгованість за період з 01.04.2022 по 26.06.2023 складає 96 999,00 грн. Перевіривши розрахунок позивача, з урахуванням виписок по рахунку, судом встановлено, що він є вірним.

За приписами частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 викладено висновок, що за змістом «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Відповідно до умов Кредитного договору кредит надається позивачем відповідачу строком на 36 місяців з дати укладення договору.

Враховуючи, що кредит виданий 07.10.2020, строк кредитування становить до 07.10.2023.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором ID8603584 від 07.10.2020, у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість.

Отже, неповернення відповідачем отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором та несплата нарахованих процентів за користування кредитними коштами є порушенням умов договору, що є недопустимим згідно ст.525 Цивільного кодексу України.

Відтак, суд погоджується з обґрунтованістю вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної заборгованості по кредиту та нарахованим процентам.

Враховуючи, що строк повернення кредиту, сплати процентів, відповідно до умов кредитного договору та частини 1 статті 530 ЦК України, є таким, що настав та зважаючи на те, що відповідач не спростував отримання грошових коштів за кредитним договором, не надав докази погашення заборгованості за кредитом, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 144 106,43 грн та заборгованості за процентами у розмірі 96 999,00 грн є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому посилання відповідача на те, що при введенні військового стану в Україні пеня та відсотки по заборгованості не нараховуються господарський суд не приймає до уваги, оскільки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 обмеження щодо нарахування процентів за договором не встановлено, позивачем в даній справі неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором не нараховано.

Посилання відповідача на неодержання ним копії позовної заяви, ані претензії господарський суд не приймає до уваги з огляду на те, що такі посилання спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Іншого відповідачем не доведено.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236, 238, 240, 252

Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до відповідача Фізичної особи-підприємця Котельніковій Уляни Євгенівни про стягнення 241 105,43 грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Котельніковій Уляни Євгенівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, б.30, ) заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 144 106,43 грн, заборгованість за процентами у розмірі 96 999,00 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 894,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення

Повне рішення складено та підписано 25.11.2024.

Суддя О.О. Кучерява