ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. Справа № 911/2589/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк

до фізичної особи-підприємця Царька Дмитра Олександровича

про стягнення 434170,00 грн,

без участі представників учасників справи, у зв`язку з їх неявкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою від 26.09.2024 до фізичної особи-підприємця Царька Дмитра Олександровича (далі - відповідач) про стягнення 434170,00 грн, з яких: 388888,89 грн заборгованість за сумою кредиту (тіло), 45281,11 грн прострочена заборгованість за комісією.

Позов пред`явлено з підстав неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 25 від 24.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.10.2024.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзацом 2 ч. 6 даної статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до Довідки про доставку електронного листа ухвали суду про відкриття провадження у справі, документ було доставлено до електронного кабінету одержувача 01.10.2024 о 16:30.

Через підсистему «Електронний суд» 21.10.2024 представник позивача подав клопотання про неможливість бути присутнім на вказаному судовому засіданні, у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні.

Представник відповідача у підготовче засідання 21.10.2024 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2024 відкладено підготовче засідання на 11.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.10.2024, у зв`язку із перебуванням судді Щоткіна О.В. у відпустці, призначено підготовче засідання на 15.11.2024.

У підготовче засідання 15.11.2024 представник відповідача не з`явився (Довідка про доставку електронного листа ухвали від 21.10.2024 міститься в матеріалах справи), про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Ухвалою від 15.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.11.2024.

В судове засідання 25.11.2024 відповідач вкотре не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить Довідка про доставку електронного листав від 18.11.2024 о 21:35.

Позивач також в судове засідання не з`явився, повноважного представника до суду не направив.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи Довідками про вручення (доставку) електронних листів, дати яких зазначені вище.

Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 01.10.2024 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача також не надходило, правову позицію у справі відповідач не висловив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду справи судом, відповідно до п. 4 ч. 5ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2023 між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (далі Банк, кредитор, АТ «ПУМБ») та Фізичною особою-підприємцем Царьком Дмитром Олександровичем (далі позичальник, клієнт) був укладений Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 25 від 24.11.2023 року (далі Кредитний договір, Договір) за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом.

Факт укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 20.09.2024, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_25.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний ОСОБА_1 14:28:27 24.11.2023. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

Відповідно до умов Договору Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами.

Згідно Розділу 1 Договору, сума кредиту: 400 000,00 грн (п. 1.1.1);

- строк кредитування: до 24 листопада 2026 року (п. 1.1.3);

- тариф комісійної винагороди за надання кредиту 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1 Типових умов (п. 1.1.4.1);

- тариф комісійної винагороди за обслуговування кредиту 1,7% за один місяць користування Кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму Кредиту відповідно до п. 6.3.2 Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного у п. 1.4 договору (п. 1.1.4.2);

- Типовими умовами є Типові умови кредитування у рамках Кредитного договору «Кредит всеБІЗНЕС», укладеного в системі «ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщується на Інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1.8);

- позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити плату за Кредит у розмірах та строки, зазначені в графіку платежів (п. 1.4).

Суд зауважує, що відповідно до вказаного Графіку платежів позичальник має, починаючи 24.12.2023, щомісячно не пізніше 24 числа місяця до 24.10.2026 р. сплачувати суму у розмірі 17911,11 грн, а 24.11.2026 17 911,15 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 11111,11 грн, а 24.11.2026 11 111,15 грн, та на погашення комісії по 6 800,00 грн щомісячно.

Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 644 800,00 грн., з яких 400 000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 244 800,00 грн. на погашення комісії.

Також, за умовами вищенаведеного Кредитного договору:

- цей договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1);

- договір набуває чинності з моменту його підписання Банком та позичальником шляхом накладання КЕП/УЕП Позичальника та КЕП Уповноваженого представника Банку та діє до моменту виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (пункт 5.4).

Вищевказаний Кредитний договір підписано Банком та позичальником, шляхом накладання електронних підписів сторін, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, про що зазначалось вище.

Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання такої форми вказує на його нікчемність.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин є вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису допускається у випадках, встановлених законом (частина 3).

При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Таким чином, підписання договору, який укладений між сторонами за допомогою електронного підпису, є правомірним та вказує на належне дотримання цих правових положень.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості (тіло кредиту та комісія) за кредитним договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин виконання укладеного між сторонами кредитного договору, в частині своєчасності здійснення боржником обумовлених договором платежів.

Позивач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 25 від 24.11.2023;

- Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладені в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»;

- платіжна інструкція № TR.73710267.112714.29514 від 24.11.2023 про зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за Договором № 25 від 24.11.2023 на суму 396000,00 грн;

- платіжна інструкція № TR.73710267.112712.29514 від 24.11.2023 про оплату комісії за рахунок кредитних коштів за Договором № 25 від 24.11.2023 на суму 4000,00 грн;

- банківська виписка за період з 24.11.2023 по 19.09.2024;

- вимога № 5258 від 26.04.2024 про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 25 від 24.11.2023.

Відповідач, як уже було наведено вище, відзиву на позовну заяву, а також будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.73710267.112714.29514 вiд 24.11.2023, призначення платежу: «Зарахування на поточний рахунок кредитних коштiв за договором № 25 вiд 24/11/2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець Царьок Дмитро Олександрович», сума: 396 000,00 грн.

Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 4000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією N TR.73710267.112712.29514 вiд 24.11.2023, призначення платежу: «Оплата комiсiї за рахунок кредитних коштiв за договором №25 вiд 24/11/2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець Царьок Дмитро Олександрович».

Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повноти та своєчасності повернення кредитних коштів закон покладає на позичальника.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно поданого позивачем розрахунку, а також виписки з розрахункового рахунку ФОП Царька Д.О. за період з 24.11.2023 по 19.09.2024 було здійснено часткове погашення тіла кредиту 28.12.2023 в сумі 11111,11 грн та комісії в загальній сумі 15918,89 грн. Станом на подачу позову від відповідача грошові кошти з погашення тіла кредиту згідно Графіка внесення суми платежу, починаючи з січня 2024 року на рахунок позивача не надходили. Прострочена заборгованість за сумою кредиту на момент подачі позову склала 88888,88 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі, який визначений п. 1.4 Договору.

Враховуючи відсутність повної та вчасної оплати згідно Графіку, позивачем прийнято рішення дострокового повернення, окрім простроченої заборгованості, також і залишку по тілу кредиту.

З метою досудового врегулювання спору, та у зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення платежів передбачених відповідним Графіком, позивач звертався до відповідача із вимогою № 5258 від 26.04.2024 про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № 25 від 24.11.2023 (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек датовані 30.04.2024).

Відповідь на вказану претензію не надійшла, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

За змістом Розрахунку позивача станом на 19.09.2024 включно заборгованість відповідача зі сплати кредиту складає 434170,00 грн:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 88888,88 грн;

- прострочена заборгованість за комісією становить 45281,11 грн;

- строкова заборгованість за сумою кредиту становить 300000,01 грн.

Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений договором строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 25 від 24.11.2023 станом на 19.09.2024 включно в розмірі 434170,00 грн є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Царька Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) 388 888 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 89 коп. заборгованості за сумою кредиту, 45 281 (сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят одну) грн 11 коп. простроченої заборгованості за комісією та 5210 (п`ять тисяч двісті десять) грн 04 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.12.2024 року

Суддя О.В. Щоткін