ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 Справа № 917/1311/24

Суддя Мацко О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», 36020, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40-а, ,

до Приватного акціонерного товариства «Експериментально-механізований завод», 36007, м. Полтава, вул. Ковпака, 21, ,

про стягнення 25 116,14 грн.

Представники сторін не викликалися

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до Приватного акціонерного товариства «Експериментально-механізований завод» про стягнення 25 116,14 грн. заборгованості за послуги водовідведення.

Ухвалою від 15.08.2024 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказана ухвала суду надсилалась позивачу та відповідачу в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд та доставлена до їх електронних кабінетів. Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі доставлена сторонам в установленому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради Полтававодоканал (далі Виконавець, позивач) та ПАТ «Експериментально-механічний завод» (далі Споживач, відповідач) укладено договір № 2120-7 від 11.02.2012р. про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з додатками (а.с.10-15).

Відповідно до пункту 1.2 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення (далі - Послуги), а Споживач зобов`язується оплачувати надані Послуги та користуватися ними на умовах цього договору. Об`єктом користування послугами є «Експериментально-механічний завод», вул..Ковпака,21 (п.1.4).

Вартість наданих послуг по водопостачанню та водовідведенню визначається Водоканалом по регульованим (встановленим) органами виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад тарифам. Строк введення та їх дія визначається вказаними органами влади. П.3.3 договору вказано тарифи станом на час укладення договору, а п3.5 договору передбачено, що у разі зміни тарифів оплата абонентом за фактично отримані послуги здійснюється за новими тарифами з дня їх введення в дію без зміни інших умов договору. Документом, що підтверджує зміну тарифів, є виставлений Водоканалом рахунок за послуги.

П.2.4 договору передбачено, що розрахунок водоспоживання і водовідведення виконано згідно з поданою заявкою на підставі норм витрат води для різних споживачів.

У відповідності до Додатку №1 до Договору: Розрахунок водоспоживання та водовідведення по ПРАТ «Експериментально-механічний завод», вул..Ковпака,21, (арк.справи 13) норма водовідведення складає 5,122 м.куб. на добу, 107.6 м.куб. на місяць, 1290,7 м.куб на рік.

Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення встановлені Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2868 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», у відповідності до якого вартість 1 м3 (з ПДВ) на час виникнення заборгованості становило: 16,488 грн. на централізоване водопостачання; 17,280 грн. на централізоване водовідведення;

Тарифи на послуги розміщені на офіційному сайті підприємства в розділі «Споживачам» за посиланням: https://www.vodokanaI.DoItava.ua/spozhivacham/normi-ta-tarifi/

Згідно із п. 3.6 Договору Абонент розраховується за надані послуги в порядку попередньої оплати в строк до першого числа перед наступним розрахунковим періодом в обсязі 50-100 % договірної величини або в обсязі споживання за попередній місяць при умові розрахунків по водолічильнику. Остаточний розрахунок за послуги, а також розрахунок за перевитрати договірної величини, нарахування по актам порушень, пеня та інші платежі, оформлені розрахунками, здійснюється Абонентом у триденний термін з моменту вручення рахунку Водоканалом.

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що всі грошові кошти Абонента, що надходять на розрахунковий рахунок Водоканалу, незалежно від призначення платежу, розподіляються в наступній послідовності:

а) погашення боргових зобов`язань;

б) оплата поточних платежів;

в) оплата пені (якщо вона є);

г) відшкодування збитків, що нанесені Водоканалу (якщо вони є);

д) частина грошових коштів, що залишилась (якщо вона є), вважається передоплатою.

Відповідно до пп. 5.2.2. п. 5.2. Договору Абонент бере на себе зобов`язання оплачувати

рахунки за послуги у триденний термін з моменту їх вручення Водоканалом.

Пунктом 6.6. Договору визначено, що договір укладається з 11 лютого 20213 року по 31 грудня 2013 року і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд. Доказів припинення цього договору чи доказів його розірвання сторони суду не надали. При цьому, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.05.2020 р. у справі № 910/719/19, від 18.01.2022 р. у справі № 925/181/20 (925/411/21) та ін., допускається неодноразове продовження строку дії договору у разі наявності у ньому аналогічного положення.

Крім того п.1.3. Договору передбачено, що сторони зобов`язані керуватися «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затвердженими наказом Держбуду України 19.02.2002 № 37 та зареєстрованими Мінюстом України 26.04.2002 за № 403/6691 (Надалі - Правила 37).

Проте, як зазначає у позові позивач, Правила 37 та Інструкція 37 втратили чинність на підставі Розпорядження КМУ від 10 березня 2017 р. № 166-р.

Пунктом 6.5. Договору визначено, що у всіх випадках, що не знайшли свого відображення в Договорі, сторони зобов`язуються керуватися діючими нормативними документами.

Позивач правомірно зазначає, що на час виникнення спірного питання нормативно - правовими актами, які регулюють скид стічних вод є Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 та «Правила приймання стічних вод в каналізаційну мережу м. Полтава», затверджені рішенням виконкому міської ради № 283 від 16.12.2021 р.

Пунктом 2 розділу II Правил № 316 передбачено, що споживачі повинні: 1) дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання; 2) здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення.

Абзац 3 п.1 розділу II Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 01.12.2017 р. № 316, встановлено, що додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників, оплачуються споживачами у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.

Відповідачем було перевищено встановлений Додатком № 1 до Договору обсяг стічних вод, що надходили до системи централізованого водовідведення. Всупереч нормам чинного законодавства України та умов Договору Відповідач порушив умови Договору в частині оплати за додаткові обсяги водовідведення не враховані договором та станом на 01.06.2024 року відповідач має заборгованість в розмірі 25 116 грн. 14 коп., яка склалася з:

- в жовтні 2022 р. перевищення в обсязі 10,57 м3. На виконання Правил № 316 Відповідачу було виставлено рахунок 4059-10-ДОВ від 18.10.2022 на оплату додаткових обсягів водовідведення (не врахованих договором) на суму 730 грн. 60 коп. з ПДВ, (чотирикратний розмір встановленого тарифу на водовідведення) копія рахунку а.с.25;

- в листопаді 2022 р. перевищення в обсязі 50,29 м3. На виконання Правил № 316 Відповідачу було виставлено рахунок 4059-11-ДОВ від 16.10.2022 на оплату додаткових обсягів водовідведення (не врахованих договором) на суму 3476 грн. 04 коп. з ПДВ, (чотирикратний розмір встановленого тарифу на водовідведення) копія рахунку а.с.29;

- в січні 2023 р. перевищення в обсязі 302,51 м3. На виконання Правил № 316 Відповідачу було виставлено рахунок 4059-01-ДОВ від 16.01.2023 на оплату додаткових обсягів водовідведення (не врахованих договором) на суму 20909 грн. 50 коп. з ПДВ, (чотирикратний розмір встановленого тарифу на водовідведення) копія рахунку а.с.34.

Копії вказаних рахунків подано позивачем до матеріалів справи.

Позивач підкреслює, що Відповідач сплачував нарахування з централізованого водопостачання (згідно показань приладу обліку) та централізованого водовідведення (в однократному розмірі нарахувань), чим підтверджував обсяги спожитого водопостачання та водовідведення (зведений реєстр отриманих платежів від контрагента ПАТ «Експериментально-механічний завод» - а.с.49-50).

При цьому, обов`язок Відповідача оплатити вартість додаткових обсягів водовідведення (понад нормативні обсяги) виникає в силу Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 та не залежить від факту виставлення Позивачем рахунку на їх оплату.

Позивач зазначає, що двічі звертався до відповідача з досудовими попередженнями про необхідність сплатити суму заборгованості, однак вони залишені без реагування. Так, до справи додано копії досудових попереджень №249 від 26.01.2023р. та №1757 від 20.09.2023р. (а.с.16,17), адресовані відповідачу, без доказів їх фактичного направлення останньому.

Проте, дослідивши подані позивачем докази та з огляду на викладені у позові обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено та підтверджено той факт, що відповідач у вказані періоди перевищував узгоджені обсяги водовідведення.

Відповідно до Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, позивач нарахував відповідачу плату за перевищення узгоджених у договорі обсягів водовідведення.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 25 116,14 грн заборгованості за додатковий обсяг водовідведення.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (даті - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зауважує, що відповідач при розгляді справи факт отримання від позивача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також наявність додаткових обсягів водовідведення та їх вартість не заперечував, доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК України зазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідач жодних заперечень проти позову не надав.

Таким чином, наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем заборгованості за додатковий обсяг водовідведення.

За наведених обставин, встановивши, що відповідачем перевищено обсяг стічних вод, що надходять до системи централізованого водовідведення за вказаний у позові період, які ним не оплачені, що є порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному розмірі.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 3028,00 грн судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись ст. ст.252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Експериментально-механічний завод» (, 36007, м.Полтава, вул.Героїв ОУН,21) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (вул. Пилипа Орлика, буд. 40-А, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 03361661) 25 116,14 грн заборгованості за договором на надання послуг з водопостачання та водовідведення № 2120-7 від 11.02.2013р., 3 028 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 26.11.2024р.

Суддя О.С.Мацко