ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024м. ДніпроСправа № 904/4086/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради м. Дніпро

до Приватного підприємства Альфа-мур м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 115500грн, пені в розмірі 60480грн, штрафу в розмірі 11200грн, 3% річних в розмірі 495грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 672грн

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради звернулось до Приватного підприємства Альфа-мур з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 115500грн, пені в розмірі 60480грн, штрафу в розмірі 11200грн, 3% річних в розмірі 495грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 672грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати користування майданчиком для паркування за договором №254 ОП від 13.04.2018 про організацію та експлуатацію майданчика для паркування.

Позивач вказав, що на підставі договору договором №254 ОП від 13.04.2018 та акту приймання-передачі від 13.04.2018 відповідач отримав у користування майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, розташований за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський (просп. Воронцова), 18 Б, площею 690кв.м, кількість машино-місць - 60, кількість пільгових місць 6, дні роботи - щоденно, час роботи - з 20:00 до 08:00. Розрахункова площа земельної ділянки для сплати збору за паркування 621кв.м.

Позивач послався на пункт 10.2 договору №254 ОП від 13.04.2018 та вказав, що договір діє до проведення конкурсу з визначення оператора на право обслуговування майданчика для паркування.

За твердженням позивача, на момент пред`явлення позову договір №254 ОП від 13.04.2018 діє.

Позивач повідомив, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2022 у справі №904/345/22 було присуджено до стягнення з Приватного підприємства Альфа мур на користь Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради суму боргу в розмірі 156100грн за період з 13.04.2018 по 31.12.2021.

Позивач зазначив, що відповідач не виконує належним чином умови договору №254 ОП від 13.04.2018, тому за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 виникла заборгованість у розмірі 115500грн.

Посилаючись на пункт 7.1 договору №254 ОП від 13.04.2018, за порушення строків оплати суми боргу в розмірі 112000грн позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 60480грн за період з 26.07.2024 по 17.09.2024.

На підставі пункту 7.2 договору №254 ОП від 13.04.2018 за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення штраф в розмірі в розмірі 11200грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати суми боргу в розмірі 112000грн позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 495грн74коп за період з 26.07.2024 до 17.09.2024 та інфляційні втрати в розмірі 672грн за серпень 2024року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 суд прийняв позов до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Станом на 23.09.2024 відповідач не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Суд роз`яснив відповідачу обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 108, кв. 84.

Відділення поштового зв`язку повернуло поштове відправлення з ухвалою суду від 23.09.2024 із застереженням про закінченням терміну зберігання.

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

На момент вирішення спору відповідач не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

З урахуванням режиму воєнного стану та повітряних тривог у суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Справу розглянуто у розумні строки, враховуючи вищевказані обставини та факти.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Комунальним підприємством «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради (далі - балансоутримувач) та Приватним підприємством «Альфа-мур» (далі - оператор) був укладений договір №254ОП від 13.04.2018 про організацію та експлуатацію майданчика для паркування (далі - договір).

Згідно з пунктом 9.24 рішення Дніпровської міської ради «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» №6/3 від 10.02.2021 найменування Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради змінено на Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради.

В пунктах 1.1, 1.2 договору визначено, що предметом договору є надання балансоутримувачем операторові права на організацію та експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський (просп. Воронцова), 18Б (далі - майданчик для паркування), площа майданчика: 690,0кв.м.; кількість машино-місць: 60; кількість пільгових місць: 6; дні роботи: щоденно; час роботи: з 20:00 до 08:00.

Розрахункова площа земельної ділянки для сплати збору за паркування 621,0м2 (виключені квадратні метри, які обладнані згідно п. 2.2.16 договору).

Майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим в експлуатацію оператору з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно з підпунктом 2.2.14 пункту 2.2 договору оператор зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі перераховувати балансоутримувачу плату за користування майданчиком для паркування.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.5 договору оператор щомісячно сплачує балансоутримувачу за користування майданчиком для паркування плату у розмірі 3500грн00коп (з ПДВ) за один календарний місяць.

Визначена в п.4.1 договору плата за користування сплачується грошовими коштами на поточний рахунок балансоутримувача, визначений у реквізитах договору.

Визначена в пункті 4.1 договору плата сплачується оператором щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа кожного місяця, що передує оплачуваному місяцю.

Нарахування плати починається з дня підписання договору і закінчується в день припинення дії договору.

Оператор при підписанні договору протягом 3 (трьох) робочих днів вносить на поточний рахунок балансоутримувача плату у розмірі, визначеному п. 4.2 договору, яка є оплатою за перший місяць користування майданчиком для паркування. Плата за кожний наступний місяць користування майданчиком для паркування здійснюється у строки, встановлені п. 4.3 договору.

Пунктами 10.1, 10.2 договору встановлено, що договір набирає чинності з дати підписання сторонами, а в частині початку ведення діяльності - з моменту підписання акту введення в експлуатацію майданчику для паркування.

Договір діє до проведення конкурсу з визначення оператора на право обслуговування майданчика для паркування.

Датою втрати чинності договору вважати дату укладення договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування між балансоутримувачем та переможцем конкурсу з визначення оператора.

В матеріалах справи наявний підписаний сторонами акт від 13.04.2018 приймання-передачі майданчику для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський (просп. Воронцова), 18Б.

В акті від 13.04.2018 зазначено, що 13.04.2018 оператор прийняв у користування майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський (просп. Воронцова), 18Б. Технічні характеристики майданчика для паркування транспортних засобів є задовільними та дозволяють використовувати його за цільовим призначенням.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього, скріплений печатками обох сторін. Докази визнання договору недійсним в судовому порядку суду не надано.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/345/22 за позовом Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради до Приватного підприємства Альфа-мур про стягнення суми боргу із внесення плати за користування майданчиком для паркування в розмірі 156100грн за період з 13.04.2018 по 31.12.2021, неустойки (пені) за порушення строків оплати в розмірі 13073грн91коп за загальний період з 01.07.2021 по 31.12.2021, 3%річних в розмірі 14061грн83коп за загальний період з 31.12.2018 по 31.12.2021, інфляційних збитків в розмірі 31516грн63коп за період січня 2019 - грудень 2021року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2022 у справі №904/345/22 позовні вимоги задоволені частково. Присуджено до стягнення з Приватного підприємства Альфа-мур на користь КП Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради суму боргу із внесення плати за користування майданчиком для паркування у сумі 156100грн за період з 13.04.2018 по 31.12.2021, втрати від інфляції у розмірі 20947грн76коп за період січня 2019 - грудень 2021року, пеню у розмірі 1758грн23коп за період з 01.07.2021 по 31.12.2021, 3% річних у розмірі 8913грн75коп за період з 31.12.2018 по 31.12.2021.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2022 у справі №904/345/22 набрало законної сили 03.05.2022.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач заявив до стягнення суму боргу з внесення плати за користування майданчиком для паркування в розмірі 115500грн за період з 01.01.2022 по 31.08.2024.

Згідно з пунктом 4.3 договору відповідач повинен був здійснювати платежі авансом, не пізніше 25-го числа кожного місяця, що передує оплачуваному місяцю.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України встановлено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином відповідач мав сплатити плату за користування майданчиком для паркування:

- за січень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 28.12.2021включно;

- за лютий 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.01.2022включно;

- за березень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.02.2022включно;

- за квітень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.03.2022включно;

- за травень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.04.2022включно;

- за червень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.05.2022включно;

- за липень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 27.06.2022включно;

- за серпень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.07.2022включно;

- за вересень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.08.2022включно;

- за жовтень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 26.09.2022включно;

- за листопад 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.10.2022включно;

- за грудень 2022року в розмірі 3500грн в строк до 25.11.2022включно;

- за січень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 26.12.2022включно;

- за лютий 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.01.2023включно;

- за березень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 27.02.2023включно;

- за квітень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 27.03.2023включно;

- за травень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.04.2023включно;

- за червень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.05.2023включно;

- за липень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 26.06.2023включно;

- за серпень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.07.2023включно;

- за вересень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.08.2023включно;

- за жовтень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.09.2023включно;

- за листопад 2023року в розмірі 3500грн в строк до 25.10.2023включно;

- за грудень 2023року в розмірі 3500грн в строк до 27.11.2023включно;

- за січень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.12.2023включно;

- за лютий 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.01.2024включно;

- за березень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 26.02.2024включно;

- за квітень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.03.2024включно;

- за травень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.04.2024включно;

- за червень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 27.05.2024включно;

- за липень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.06.2024включно;

- за серпень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 25.07.2024включно;

- за вересень 2024року в розмірі 3500грн в строк до 26.08.2024включно.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 у розмірі 115500грн з оплати за користування майданчиком для паркування, строк оплати якої настав.

Відповідачем не було виконане зобов`язання з погашення суми боргу в розмірі 115500грн, доказів припинення відповідного зобов`язання перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 115500грн, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В пункті 7.1 договору визначено, що у разі прострочення оператором виконання зобов`язань зі сплати за користування майданчиком для паркування, сплаті інших платежів, передбачених цим договором, оператор зобов`язаний в кожному випадку сплатити балансоутримувачу за кожен день прострочення пеню у розмірі 1% від суми заборгованості.

На підставі пункту 7.1 договору за порушення строків оплати суми боргу в розмірі 112000грн позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 60480грн за загальний період з 26.07.2024 до 17.09.2024.

Згідно з розрахунком позивача сума боргу в розмірі 112000грн складається з сум невнесених платежів за користування майданчиком для паркування за період січень 2022року серпень 2024року.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У договорі сторони не встановили, що строк нарахування пені становить більше, ніж шість місяців. Тому підлягають застосуванню норми частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені. Позивач не врахував норм частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

За розрахунками суду за визначений позивачем період нарахування пені з 26.07.2024 до 17.09.2024 обґрунтований розмір пені дорівнює 808грн05?коп та складається з сум пені:

- в розмірі 82грн05коп за період 26.07.2024 - 27.08.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за березень 2024року в строк до 26.02.2024 включно;

- в розмірі 134грн26коп за період 26.07.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за квітень 2024року в строк до 25.03.2024 включно;

- в розмірі 134грн26коп за період 26.07.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за травень 2024року в строк до 25.04.2024 включно;

- в розмірі 134грн26коп за період 26.07.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за червень 2024року в строк до 27.05.2024 включно;

- в розмірі 134грн26коп за період 26.07.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за липень 2024року в строк до 25.06.2024 включно;

- в розмірі 134грн26коп за період 26.07.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за серпень 2024року в строк до 25.07.2024 включно;

- в розмірі 54грн70коп за період 27.08.2024 17.09.2024 за порушення строку внесення плати в розмірі 3500грн за вересень 2024року в строк до 26.08.2024 включно.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 59671грн95коп слід відмовити.

Пунктом 7.2 договору визначено, що у разі прострочення оператором виконання зобов`язань по сплаті плати за користування майданчиком для паркування, сплаті інших платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять днів, оператор зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 10% місячного розміру плати за користування майданчиком для паркування.

Позивач нарахував та просить стягнути штраф у розмірі 11200грн. При розрахунку штрафу позивач використав 32 випадка(місяці) (січень 2022року серпень 2024року) порушення відповідачем строків внесення плати в розмірі 3500грн за користування майданчиком для паркування.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок штрафу. Розрахунок не суперечить вимогам статті 232 Господарського кодексу України. Позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 11200грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати суми боргу в розмірі 112000грн позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 495грн74коп за загальний період з 26.07.2024 по 17.09.2024 та інфляційні витрати в розмірі 672грн00коп за серпень 2024 року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3%річних. Розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Тому позовні вимоги про стягнення суми 3% річних в розмірі 495грн74коп підлягають задоволенню.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Розрахунок виконаний арифметично правильно, з дотриманням вимог чинного законодавства. Тому позовні вимоги про стягнення інфляційної складової в розмірі 672грн за серпень 2024 року підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 1654грн94коп.

Керуючись статтями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 165, 178, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради до Приватного підприємства Альфа-мур про стягнення суми боргу в розмірі 115500грн, пені в розмірі 60480грн, штрафу в розмірі 11200грн, 3% річних в розмірі 495грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 672грн задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Альфа-мур (ідентифікаційний код: 38892862; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпр, вул.Набережна Перемоги, буд. 108, кв. 84) на користь Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код: 23357437; місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8) суму боргу в розмірі 115500грн, пеню в розмірі 808грн05?коп, штраф в розмірі 11200грн, 3% річних в розмірі 495грн74коп, інфляційної складової в розмірі 672грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1654грн94коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 59671грн95коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова