ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуСправа № 912/1882/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/1882/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", вул. Теліги Олени, 6 літ. В, м. Київ, 04112

до відповідача Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Полтавська, 38, м. Кропивницький, 25015

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, 03150

про стягнення 51 696,47 грн

Представники:

від позивача - участі не брали,

від відповідача - участі не брали,

від третьої особи - участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Філії "Кіровоградська дорожньо - експлуатаційна дільниця" Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з вимогами про стягнення страхового відшкодування за завданні збитки в порядку суброгації в розмірі 51 696,47 грн, з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у ПрАТ "СК "УНІКА" виникло право вимоги в порядку суброгації до відповідачів як роботодавця та як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Ухвалою від 05.08.2024 суд прийняв позовну заяву в частині позовних вимог до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1882/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 03.09.2024 об 11:00 год, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до Філії "Кіровоградська дорожньо - експлуатаційна дільниця" Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

20.08.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач не визнав позовні вимоги оскільки, ліміт відповідальності ПрАТ "УАСК "АСКА" становить 130 000,00 грн, що повністю покриває завдану шкоду, по суті, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення суми у стягненні якої і виплаті якої йому було відмовлено іншим страховиком, і ця вимога не ґрунтується на приписах закону. Таким чином, страховик відповідача не виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу не в повному обсязі. З матеріалів справи не вбачається на підставі чого ПрАТ "УАСК "АСКА" не відшкодувала в повному обсязі збитки заподіяні пошкодженням транспортного засобу FIAT DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 98 087,37 грн з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу. На підставі викладеного відповідач вважає, що відповідальність за відшкодування матеріальної шкоди має нести саме ПрАТ "УАСК "АСКА".

22.08.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "УАСК "АСКА", код ЄДР 13490997, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5.

03.09.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника та повідомлено суд про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

03.09.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 03.09.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.09.2024 о 09:00 год.

11.09.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав відповідь на відзив та заяву про розгляд справи без участі його представника. Позивач зазначає, що відповідно до положень статей 993, 1194 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування" позивач ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" має право на відшкодування заявленої в позові суми - 51 696,47 грн в порядку суброгації із відповідача, який є роботодавцем ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, згідно з постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області по справі №393/82/21 від 26.02.2021. Позивач зазначає про зупинення перебігу строку позовної давності на період дії воєнного стану, тому позов подано в межах строку.

11.09.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", код ЄДР 31650052, вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, 03150.

Ухвалою від 12.09.2024 суд залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" та відклав підготовче засідання до 24.09.2024 о 15:00 год.

16.09.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав суду докази направлення позову та відповіді на відзив третій особі.

23.09.2024 через систему "Електронний суд" позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 24.09.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрив підготовче провадження у справі №912/1882/24 та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.10.2024 о 14:00 год.

10.10.2024 суд розпочав розгляд справи по суті та ухвалою оголосив перерву в судовому засіданні до 06.11.2024 о 12:00 год. Постановив Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО" в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України у строк до 25.10.2024 подати суду додаткові пояснення щодо розрахунку розміру страхового відшкодування за страховим випадком за участю транспортного засобу FIAT DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1 (на підставі яких доказів, за якою методикою), а також документи на їх підтвердження.

15.10.2024 через систему "Електронний суд" третя особа подала суду заяву, де зазначила, що не бажає скористатись своїм процесуальним правом передбаченим ст. 161, 168 ГПК України. Просить проводити судові засідання без участі уповноваженого представника.

Ухвалою від 06.11.2024 суд оголосив перерву до 20.11.2024 о 09:00 год та витребував від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" докази сплати на користь ПрАТ "СК "УНІКА" страхової виплати, її розміру, підстав, відповідного розрахунку, за страховим випадком за участю транспортного засобу FIAT DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1 .

12.11.2024 через систему "Електронний суд" та 18.11.2024 на поштову адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2024, до якої додано витребувані докази.

18.11.2024 позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні 20.11.2024 учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду, є такими, що належним чином повідомлені про призначене засідання.

Суд враховує подані учасниками справи клопотання про розгляд справи без участі повноважних представників.

Суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив такі обставини.

Позивач зазначає, що як вбачається з відповіді Національної поліції України, ідентифікатор картки дорожньо - транспортної пригоди в системі НПУ №170432: 16 лютого 2021 року на автодорозі Н-23 -Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: вантажного "КРАЗ" державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Fiat DUCATO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно постанови Новгородківського районного суду Кіровоградської області у справі №393/82/21 від 26.02.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 09.03.2023.

В силу приписів ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За Договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №KGH0CPS-200A6CM від 10.01.2020 укладеним ПрАТ "СК "УНІКА" (далі - Страховик) та АТ Комерційний банк "Приватбанк" (Страхувальник) майном, що страхується є транспортний засіб Fiat DUCATO (груз) 2019 р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 (а.с. 14).

18.02.2021 потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди - АТ Комерційний банк "Приватбанк", звернувся до ПрАТ "СК "УНІКА" з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки Fiat DUCATO, д.н. НОМЕР_1 , ПрАТ "СК "УНІКА" замовило проведення експертного автотоварознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу у суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗУ Україна Консалтинг".

Відповідно до Звіту №9917 ТОВ "СЗУ Україна консалтинг" про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17.03.2021, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 131 906,35 грн, значення коефіцієнта фізичного зносу - 0,4025, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 98 087,37 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 81 739,47 грн.

Згідно рахунку-фактури №133 від 26.03.2021 ФОП Ковтун Людмили Григорівни, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Fiat DUCATO, р.н. НОМЕР_1 складає 131 915,00 грн без ПДВ.

На підставі страхового акта №00406003 від 14.04.2021 виконуючи взяті на себе зобов`язання за Договором, Страховиком - ПрАТ "СК "УНІКА" прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 99 006,60 грн, шляхом безготівкового перерахування на рахунок ФОП Ковтун Л.Г., за платіжним дорученням №214397 від 15.04.2021.

На момент скоєння ДТП водій вантажного автомобіля КРАЗ, р.н. НОМЕР_2 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "УАСК "АСКА" №АО/3745368 з лімітом відповідальності за шкоду життю та здоров`ю 260 000,00 грн, за шкоду майну - 130 000,00 грн, франшиза - 2 000,00 грн.

Позивач звернувся до ПрАТ "УАСК "АСКА" з заявою на виплату страхового відшкодування на суму 99 006,60 грн.

ПрАТ "УАСК "АСКА" відшкодувало 29.07.2021 - 7 310,13 грн та 30.07.2021 - 40 000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою №177/1-2 від 21.02.2024 про відшкодування завданих збитків у розмірі 51 696,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду в сумі 51 696,47 грн (99006,60-47310,13). Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке.

За ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.03.2020 у справі №910/3864/19.

За нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів":

- власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підстав (ст. 1),

- страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9),

- у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22),

- страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12),

- об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5),

- у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29),

- страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (п. 36.2. ст. 36).

Згідно з ст. 8 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і, з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні положення закріплено у ст. 27 Закону України "Про страхування" №85/96-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація).

Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Враховуючи той факт, що виплата страхового відшкодування позивачем здійснена на підставі договору страхування №KGH0CPS-200A6CM, до страховика, який виплатив таке відшкодування, перейшли права кредитора.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц дійшла висновку, що відповідно до приписів статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідач не спростував та не заперечив, що Дочірнє підприємство "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є власником транспортного засобу КРАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував працівник підприємства ОСОБА_1 .

Наявними матеріалами справи підтверджено, що ДТП 16.02.2021 сталась внаслідок вини водія ОСОБА_1 , який на час її скоєння керував транспортним засобом КРАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підставі страхового акта №00406003 від 14.04.2021, розрахунку суми страхового відшкодування, що містить у вказаному акті, згідно рахунку-фактури №133 від 26.03.2021, позивач, відповідно до платіжного доручення №214397 від 15.04.2021, здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП Ковтун Людмили Григорівни в розмірі 99006,60 грн.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ПрАТ "УАСК "АСКА", що за полісом №АО/3745368 є страхувальником ОСОБА_1 , відшкодувало ПрАТ "СК "УНІКА" 47 310,13 грн, виходячи з розміру вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на деталі - 0,50 та розміру франшизи, що підтверджується розрахунком матеріального збитку ТЗ №F-16180/2 від 15.07.2021, страховим актом №f-16180/2 від 21.07.2021 та платіжними інструкціями від 29.07.2021 та від 30.07.2021.

Тобто, ПрАТ "УАСК "АСКА" самостійно розраховано та сплачено позивачу вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи.

Так, із страхового акта №f-16180/2 від 21.07.2021 та розрахунку суми страхового відшкодування №F-16180/2 від 15.07.2021, складених ПрАТ "УАСК "АСКА", вбачається, що вартість відновлювального ремонту Fiat DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 82561,18 грн, з яких: 9450,00 грн - вартість робіт, 6609,08 грн - вартість матеріалів, 66502,10 грн - вартість складових, коефіцієнт фізичного зносу - 0,50, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 49 310,13 грн, франшиза - 2000,00 грн. Отже, розмір страхового відшкодування становить 47 310,13 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, дійшла висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" застрахована на підставі полісу №АО/3745368 від 09.09.2020, в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, який становить 130 000 грн.

За страховим актом №00406003 від 14.04.2021 складеним ПрАТ "СК "УНІКА" сума страхового відшкодування склала 99 006,60 грн. Однак ПрАТ "УАСК "АСКА" складено страховий акт №f-16180/2 від 21.07.2021, де визначено розмір страхового відшкодування - 47310,13 грн, який і перераховано ПрАТ "СК "УНІКА", у зв`язку з чим, на переконання позивача, решта суми відшкодування покладається на відповідача.

Разом з тим суд зазначає, що сума завданої внаслідок ДТП майнової шкоди, яка перерахована ПрАТ "СК "УНІКА" - 99 006,60 грн, не перевищує визначеного полісом №АО/3745368 від 09.09.2020 ліміту відповідальності ПрАТ "УАСК "АСКА" за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн.

З огляду на викладене, Дочірнє підприємство "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", маючи застраховану цивільну відповідальність, не повинно відшкодовувати позивачу різницю між визначеним ПрАТ "СК "УНІКА" розміром страхового відшкодування та сумою, перехованою страховиком відповідача ПрАТ "УАСК "АСКА", адже розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відтак суд дійшов висновку, що, позивач, вважаючи, що сума завданої шкоди є більшою, ніж сума, сплачена страховиком відповідача, має право на звернення до суду з вимогами саме до ПрАТ "УАСК "АСКА", як страховика, а не до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", як страхувальника.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом частини другої статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право визначення відповідача у справі належить позивачу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

По суті, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним необхідно встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Належним відповідачем вступає особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення, відтак визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Отже, беручи до уваги те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має реалізувати право вимоги, передбачене статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовними вимогами, розмір яких не виходить за межі страхового відшкодування, саме до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а не до стахувальника, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, поданого позивачем до неналежного відповідача.

Також заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, так як суд не встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір за подання позову на позивача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів.

Повне рішення складено 29.11.2024.

Суддя В.Г. Кабакова