ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Справа № 914/1902/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО», м.Новомосковськ,

до відповідача: Фермерського господарства «МАРІ ГОЛД», с.Шегині Львівської обл,

про: скасування відомчої реєстрації трактора колісного.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Від позивача: В.Познянський адвокат,

Від відповідача: не прибув.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» до Фермерського господарства «МАРІ ГОЛД» про скасування відомчої реєстрації трактора колісного.

Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.08.2024. Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 12.11.2024. Розгляд справи відкладався на 19.11.2024.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 19.11.2024 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач після повернення трактора колісного в натурі не зняв з обліку транспортний засіб в територіальному органі Держспоживслужби. Просить: Скасувати відомчу реєстрацію трактора колісного CASE IH PUMA 210, 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» (81321, Львівська область, Яворівський район, село Шегині, вул. Дружби, буд. 46 Г, ), проведену Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівський області 23.08.2019 року.

Попередній розрахунок судових витрат:

-3028,00 грн сума сплаченого судового збору.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, відзиву не подавав.

Обставини справи.

07.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» (Постачальник) та Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» (Покупець) був укладений договір поставки сільськогосподарської техніки №Н-171 Т-19, за змістом якого Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати у власність Покупця трактор CASE IH PUMA 210, новий, 2019 року випуску, а Покупець прийняти і оплатити поставлений товар.

На виконання прийнятих на себе зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» поставило Фермерському господарству «МАРІ ҐОЛД» трактор CASE IH PUMA 210, 2019 року випуску, серійний номер ZKBH50191, що підтверджується Актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки №1 від 20.08.2019.

21.08.2019 трактор був введений в експлуатацію, що підтверджується рапортом №06/03/92 від 21.08.2019 року, підписаним уповноваженими представниками сторін. Вартість поставленої техніки з урахуванням акта переоцінки №1292 від 29.08.2019 в сумі 2 626 472 грн. 80 коп. з ПДВ була сплачена Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №443 від 29.08.2019.

23.08.2019 відповідно до Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 №694, Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» було проведено відомчу реєстрацію та постановку на облік трактора CASE IH PUMA 210, 2019 року випуску, заводський серійний номер НОМЕР_1 , в Головному управлінні Держпродспоживслужби у Львівській області з присвоєнням йому реєстраційного номерного знака НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 23.08.2019.

19.08.2020 у зв`язку з неодноразовим виникненням недоліків в роботі трансмісії трактора протягом гарантійного строку, Фермерське господарство «МАРІ ҐОЛД» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» письмову відмову від договору з вимогою про повернення сплачених за трактор грошових коштів, а згодом, 21.09.2020 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» на підставі п. 1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України та ст. ст. 231, 269 Господарського кодексу України сплачених за товар грошових коштів у зв`язку з односторонньою відмовою від договору поставки в сумі 2 626 472 грн. 80 коп. та штрафу в розмірі 20% вартості неякісного товару в сумі 525 294 грн. 56 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5260/20 від 18.08.2022 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 року, позовні вимоги Фермерського господарства «МАРІ ҐОЛД» задоволені частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» на користь Фермерського господарства «МАРІ ҐОЛД» стягнуто сплачені за товар грошові кошти в сумі 2 626 472 грн. 80 коп., витрати на оплату судової експертизи в сумі 44 946 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 40 258 грн. 47 коп., в частині стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості в сумі 525 294 грн. 56 коп. відмовлено.

На виконання зазначених судових рішень Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» перерахувало на розрахунковий рахунок ФГ «МАРІ ҐОЛД» грошові кошти в загальній сумі 2 724 177 грн. 27 коп., в тому числі 2 626 472 грн. 80 коп. основного боргу (сплачених покупцем за трактор грошових коштів), 44 946 грн. 00 коп. витрат на оплату судової експертизи, 40 258 грн. 47 грн. витрат по сплаті судового збору, 12 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що сторонами не оспорюється.

03.04.2023 Фермерське господарство «МАРІ ҐОЛД» повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» трактор колісний Case IH Puma 210, серійний номер ZKBH50191, за актом приймання-передачі (повернення) сільськогосподарської техніки від 03.04.2023 року, внаслідок чого останнє набуло право власності на зазначену техніку.

На дату повернення трактора представником Фермерського господарства «МАРІ ҐОЛД» Хтей П. А. не було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» сервісну книжку, інструкцію з експлуатації трактора, а також свідоцтво про реєстрацію техніки з відміткою про її зняття з відомчого обліку в територіальному органі Держспоживслужби.

Внаслідок односторонньої відмови Фермерського господарства «МАРІ ҐОЛД» від договору поставки №Н-171 Т-19 від 07.08.2019 та фактичного повернення техніки за актом приймання-передачі від 03.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» згідно з ч. 1 ст. 334, ст. 336 Цивільного кодексу України набуло право власності на трактор колісний Case IH Puma 210, 2019 року випуску, серійний номер НОМЕР_1 , яке Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» не оспорюється.

Після повернення трактора в натурі Фермерським господарством «МАРІ ҐОЛД» до теперішнього часу не вжито жодних заходів щодо зняття трактора з обліку та передання свідоцтва про реєстрацію техніки з відміткою про це, від вчинення цих дій останнє ухиляється.

Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» неодноразово зверталось до Фермерського господарства «МАРІ ҐОЛД» з нагадуваннями про необхідність передання свідоцтва про реєстрацію трактора з відміткою про його зняття з обліку, які були ним проігноровані. Останнє письмове звернення ТОВ «НФМ АГРО» з цього питання (вих. №28 від 06.03.2024 року) було повернено відправнику у зв`язку з неотриманням поштового відправлення адресатом та закінченням терміну зберігання.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не знято з обліку транспортний засіб.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено- числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Відповідно до абз. 14 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» відомчу реєстрацію та облік тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи неосвітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Процедура відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо- будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин визначається Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694 (надалі за текстом Порядок №694), згідно з пунктом 2 якого реєстрація та зняття з обліку машин проводяться територіальними органами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі територіальні органи Держпродспоживслужби).

Згідно з пунктом 3 Порядку №694 власники, крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в територіальному органі Держпродспоживслужби машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений територіальним органом Держпродспоживслужби у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин.

Відповідно до пункту 4 Порядку №694 машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. До заяви додаються, зокрема: 1) документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини; 2) документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються територіальним органом Держпродспоживслужби; 5) документ, що посвідчує особу представника власника та його повноваження (у разі потреби); 6) свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в територіальному органі Держпродспоживслужби чи іншому державному органі).

Відповідно до пункту 17 Порядку №694 з обліку машина знімається у зв`язку з її відчуженням чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, до якої додаються: 3) свідоцтво про реєстрацію; 4) рішення власника про зняття машини з обліку (для юридичної особи).

Як слушно зазначає ТОВ «НФМ Агро», з огляду на вказані положення Порядку №694 необхідною та обов`язковою умовою для відомчої реєстрації машини за Товариством з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» є зняття її з обліку попереднім власником та передання новому власнику реєстраційного документа з відміткою про це.

Відповідно до ч.4 ст.45 ГПК України відповідачем є особа, якій пред`явлено позовну вимогу.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позовна заява не містить оформлених належним чином відомостей, передбачених ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме:

1) позовна заява не містить належно викладеного змісту позовних вимог у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зокрема: заявником чітко не визначено спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Однак позивач у прохальній частині позову не зазначає, яка позовна вимога звернена до відповідача.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і відповідно для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 162 ГПК України.

Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто обирає той спосіб захисту, який вона вважає належним та ефективним. Обов`язок доведення суду обґрунтованості своїх вимог з урахуванням обраного способу захисту покладається на особу (позивача), який звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

У позовній заяві у справі №914/1902/24 позивач не сформулював позовну вимогу до відповідача, а суд не вправі самостійно скасовувати відомчу реєстрацію транспортного засобу, що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір залишається за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2024.

Суддя Козак І.Б.