У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

02 грудня 2024 року м. Чернігів справа № 927/1100/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., перевіривши матеріали позовної заяви вих.№158 від 19.11.24

Позивач: Приватне підприємство АЛЬТЕП-ЦЕНТР,

, вул. Івана Виговського (колишня вулиця Малиновського), 34, м. Чернігів, 14020,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бел Ай Кью М,

код 791056475, Республіка Білорусь, 213134, Могильовська область, Могильовський район, Буйничська сільська рада, агромістечко Буйничи, буд. 7, офіс 1 (Могильовський район, Буйничська сільська рада, 7-1)

поштова адреса: 212014, Республіка Білорусь, м. Могильов, вул. Мовчанського, 44-37, e-mail: ; e-mail: ;

Предмет спору: про стягнення 33 967 євро,

ВСТАНОВИВ:

26.11.24, Приватне підприємство АЛЬТЕП-ЦЕНТР звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Бел Ай Кью М про стягнення 33 967 євро заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов контракту №26/20 від 26.05.20 та додаткових угод до нього в частині своєчасної оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі є іноземна юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Бел Ай Кью М, місцезнаходженням якої є Республіка Білорусь. Інформація щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва відповідача у суду відсутня.

Згідно зі ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст.76 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону.

Статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України.

Спір у даній справі не відноситься до випадків виключної підсудності, наведених в статті 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з п.10.1 Контракту №26/20 від 26.05.20 в редакції Додаткової угоди №2 від 01.12.22, визначено, що всі суперечки, які виникатимуть в процесі виконання зазначеного контракту, або у зв`язку з ним будуть вирішуватись по можливості шляхом переговорів між сторонами. У разі, якщо сторони не досягнуть домовленостей, то справа підлягає вирішенню в господарському суді за місцезнаходженням Продавця.

Враховуючи наведене, ця справа підсудна Господарському суду Чернігівської області.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. При цьому, враховуючи матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання.

Відповідачем по справі є іноземна юридична особа, місцезнаходженням якої згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та індивідуальних підприємців є Республіка Білорусь.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Оскільки відповідачем у справі є іноземний суб`єкт господарювання (Республіка Білорусь), то до правовідносин щодо повідомлення іноземної сторони про розгляд справи, необхідно застосовувати положення Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (надалі Конвенція), учасниками яких є Україна та Республіка Білорусь.

Відповідно до ст. 1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей третьої - шостої. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Положеннями ст. 3, 5 Конвенції передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках. Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом, зокрема, у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Статтею 15 Конвенції, зокрема, передбачено, що кожна договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців;

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 №1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального Органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті другої цієї Конвенції, напряму.

Згідно із інформацією, яка міститься на веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: http://www.hcch.net, Центральним органом Республіки Білорусь є Міністерство закордонних справ Республіки Білорусь, яке може отримувати, зокрема, документи, що належать до компетенції Міністерства юстиції, що направляються до Республіки Білорусі через дипломатичні представництва або консульські установи.

Пунктом 6.5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів передбачено, що заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках.

Таким чином для належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та час і місце проведення підготовчого засідання відповідно до ст. 367 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду примірники нотаріально засвідчених перекладів на офіційну мову Республіки Білорусь ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами та прохання про вручення за кордоном судових та позасудових документів з Коротким викладом документів, що підлягають врученню.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Наразі строк правового режиму воєнного стану в Україні продовжено до 07.02.2025.

Відповідно до частини першої статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

У зв`язку із Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» за зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією РФ проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно із листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами РФ на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку російської федерації та введенням воєнного стану Акціонерне товариство "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та Республікою Білорусь, що підтверджується офіційним листом Акціонерного товариства "Укрпошта" № 5313-09-25 від 25.02.2022 "Щодо припинення приймання міжнародних відправлень до республіки Білорусь".

Відповідно до пунктів 1, 2 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Центральним органом України є Міністерство юстиції України, а органами, компетентними складати підтвердження про вручення документів, є Міністерство юстиції України та його територіальні управління юстиції.

Судом також враховано, що згідно з статтею 8 Конвенції кожна Договірна Держава може здійснювати вручення судових документів особам, які перебувають за кордоном, без застосування будь-якого примусу безпосередньо за допомогою своїх дипломатичних або консульських агентів. Республіка Білорусь не робила застережень щодо зазначеного порядку вручення.

Таким чином, за відсутності поштового зв`язку із Запитуваною Державою направлення судових документів до Центрального Органу Республіки Білорусь слід здійснювати через Міністерство юстиції України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне одночасно вжити додаткових заходів надсилання цієї ухвали суду відповідачу.

Так, статтею 10 Конвенції 1965 року передбачено, що в разі відсутності заперечень запитуваної Держави, ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном;

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави;

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Республіка Білорусь не заперечує проти застосування ст. 10 (а) Конвенції.

Частиною 2 ст. 140 Господарського процесуального кодексу Республіки Білорусь визначено, що суд, який розглядає економічні справи, вправі повідомити учасників господарського процесу телефонограмою, телеграмою, факсимільним зв`язком, глобальною комп`ютерною мережею Інтернет, в тому числі електронною поштою, а також з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію факту повідомлення або виклику, в порядку, встановленому законодавством.

У пункті 247 Практичного керівництва із застосування Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах Гаазької конференції з міжнародного приватного права від 01.12.2005 (далі Практичне керівництво) викладено, що відзначивши значні технологічні зміни стосовно умов, у яких діють три зазначені конвенції, Спеціальна комісія дійшла такого висновку: незважаючи на те, що під час ухвалення трьох Конвенцій передбачати таку еволюцію було неможливо, сучасні технології є невід`ємною частиною життя нинішнього суспільства, та їх використання є існуючу реальність. Щодо цього Спеціальна комісія зазначила, що дух і літера Конвенцій не перешкоджають використанню сучасних технологій і що застосування та дія Конвенцій може надалі удосконалюватися завдяки застосуванню подібних технологій.

Пунктом 262 Практичного керівництва визначено, що відповідно до частини 1 статті 5 Конвенції виконання запиту про вручення документа регулюється законодавством запитуваної держави. Звідси випливає, що питання про дійсність вручення документа по каналах електронного зв`язку також регулюється внутрішніми законами конкретної держави, а не Конвенцією. Що стосується вручення з дотриманням формальних вимог, то в принципі вважається, що вручення, яке здійснюється у запитуваній державі відповідно до формальних вимог законодавства останнього є достатньою гарантією дійсності вручення документа, тобто того, що документ був своєчасно доведений до відома адресата, щоб він міг підготуватися до свого захисту.

На питання чи може отримання та прочитання електронного повідомлення розглядатися як вручення документа без дотримання формальних вимог, у принципі, Комісія дала ствердну відповідь на це питання, за умови, що законодавство запитуваної держави не забороняє вручення (п. 263 Практичного керівництва).

Враховуючи викладене вище, суд вбачає за можливе з метою повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду даної справи вжити додаткових заходів та направити ухвалу суду на електронну адресу відповідача , зазначену останнім в спірному Контракті.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів .

З метою належного повідомлення відповідача про дату та час підготовчого засідання, необхідно вручати судові документи та матеріали у справі у нотаріально засвідченому перекладі на офіційну мову через Центральний Орган запитуваної Держави (Міністерство закордонних справ Республіки Білорусь (Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Belarus, Legal and Treaties Department; Ul. Lenina, 19, Minsk, 220030, Belarus), за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення підготовчого засідання у строк, достатній для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та зупинення провадження у справі до дати призначеного засідання.

Керуючись ст. 176, 228, 234, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на 19 травня 2025 року о 09:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернігівської області за адресою: проспект Миру 20, м. Чернігів, 14000, зал судових засідань №201.

4. Зобов`язати позивача у строк до 16.12.2024 (включно) надати суду переклад цієї ухвали, позовної заяви з додатками, Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, Короткого викладу документа, що підлягає врученню на офіційну мову Республіки Білорусь, з нотаріальним засвідченням його вірності, у трьох примірниках.

5. Звернутися до Центрального органу Республіки Білорусь - Міністерства закордонних справ Республіки Білорусь (вул. Леніна, 19, Мінськ, Білорусь, 220030, Білорусь) з Проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів, відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, Товариству з обмеженою відповідальністю Бел Ай Кью М (код 791056475, Республіка Білорусь, 213134, Могильовська область, Могильовський район, Буйничська сільська рада, агромістечко Буйничи, буд. 7, офіс 1 (Могильовський район, Буйничська сільська рада, 7-1; поштова адреса: 212014, Республіка Білорусь, м. Могильов, вул. Мовчанського, 44-37, e-mail: ; e-mail: ) ухвали Господарського суду Чернігівської області про відкриття провадження у справі № 927/1100/24 від 02.12.24, а також позовної заяви Приватного підприємства Альтеп-Центр з додатками.

6. Направлення вказаних документів здійснити через Міністерство юстиції України.

7. Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання відзиву на позов його копія разом з копіями доданих до нього доказів мають бути надіслані позивачу, а докази надсилання додані до матеріалів справи разом із відзивом.

8. Запропонувати позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив, надіславши одночасно копію даної відповіді на відзив відповідачу, а докази надсилання надати суду.

9. Повідомити сторін, що у разі надходження до суду відзиву відповідача на позовну заяву позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення на відповідь позивача у строк до п`яти днів з дня отримання відповідних документів (позивачем відзиву на позовну заяву; відповідачем відповіді на відзив).

10. Зупинити провадження у справі № 927/1100/24 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

11. За умови направлення у судове засідання уповноважених представників сторін останнім необхідно мати при собі документи, що підтверджують повноваження представників, відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України.

12. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

13. Суд вживає додаткові заходи, шляхом направлення примірника ухвали суду від 02.12.24 на електронну адресу Відповідача e-mail: .

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: ; засоби зв`язку - тел..