ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1327/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

позивача не з`явився,

відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал»

про стягнення 53 364,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» про стягнення 43 757,63 грн заборгованості за теплову енергію, 6741,71 грн інфляційних нарахувань, 2068,22 грн трьох відсотків річних.

Судові витрати позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не сплатив за отриману теплову енергію та за абонентське обслуговування.

Ухвалою від 01 листопада 2024 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у строк, визначений законом, відзиву або будь-які інші письмові заперечення, доказів, що впливають на вирішення спору по суті, не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У призначене судове засідання сторони не з`явилися.

Ухвала Господарського суду Черкаської області була направлена на адресу відповідача та повернулася з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Суд бере до уваги, що у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 21.11.2024 підписана вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23.02.2018 № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01.02.2018 є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності на території міста Сміла.

З жовтня 2021 року позивачем поставляється теплова енергія до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 для опалення його житлових та нежитлових приміщень.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал» на праві власності на підставі договору купівлі-продажу господарського приміщення (частини майнового комплексу) від 11.08.1999 належить частина приміщень господарсько-адміністративного призначення на 1-му поверсі 3-х поверхового цегляного будинку, який знаходиться за адресою: м. Сміла, пров. Трипільський (Комунарський), буд. 5 загальною площею 33,5 кв.м.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (Закон № 2189-VІІІ), який введено в дію 01 травня 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону № 2189-VІІІ надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Позивач зазначає, що у період з 01 лютого 2018 року по жовтень 2021 року між сторонами діяв договір поставки теплової енергії, підписний та скріплений їх печатками.

Згідно з п. 3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

29 жовтня 2021 року на офіційному сайті Смілянської міської ради (www.smila-rada.gov.ua) було опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради https://smila rada.gov.ua/ (п. 2 Договору).

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 Договору).

За умовами п. 3 цього Договору виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті Смілянської міської ради https://smila-rada.gov.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, який затверджений наказом Мінрегіону від 05.06.2018 № 130.

Згідно з п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема: надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Договору виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

За змістом п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пунктом 17 Договору визначено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Згідно з п. 22 Договору розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець.

За правилами п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

За умовами п. 31 Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Згідно з роз`ясненнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 29.03.2013 «До категорії споживачів «населення» відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Всі інші споживачі, які не підпадають під вище зазначені категорії, відносяться до категорії споживачів "інші".» (роз`яснення НКРЕКП є загальнодоступними та опубліковані на оф. сайті ВРУ https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/n0064866- 13#Text).

Протягом опалювальних періодів 2021-2024 років до кінцевих споживачів категорії «Інші споживачі» розмір тарифу на послуги з постачання теплової енергії встановлено рішеннями Виконавчого комітету Смілянської міської ради: від 21.10.2021 № 511 тариф 5374,26 грн/Гкал (з ПДВ) у період з початку опалювального періоду 2021-2022 років до 30.09.2022; від 19.11.2021 № 530 тариф 7248,83 грн/Гкал (з ПДВ) у період з 19.11.2021 до 30.09.2022; від 25.11.2021 № 539 тариф 6054,90 грн/Гкал (з ПДВ) у період з 01.12.2021 до 30.09.2022; від 30.09.2022 № 392 протягом опалювального періоду 2022-2023 року застосовується тариф встановлений рішенням ВК міської ради від 25.11.2021 № 539 в сумі 6054,90 грн/Гкал; від 28.09.2023 № 365 тариф 4487,98 грн/Гкал (з ПДВ) у період з 01.10.2023 до 30.09.2024.

30 вересня 2022 року позивач видав наказ № 80 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», яким пунктами 1.2. та 2 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» - 25,54 грн (з ПДВ) за індивідуальним договорами у період з 01 жовтня 2022 року до 30 вересня 2023 року.

12 вересня 2023 року позивач видав наказ № 80 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», яким пунктами 1.2. та 2 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» - 23,77 грн (з ПДВ) за індивідуальним договорами у період з 01 жовтня 2023 року до 30 вересня 2024 року.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 Договору).

За змістом п. 33 і п. 34 Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктом 37 Договору визначено, що у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу у такому порядку: в першу чергу в рахунок плати за послугу; в другу чергу в рахунок плати за абонентське обслуговування.

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункт 3 пункту 41 Договору).

Згідно з п. 45 Договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Згідно з п. 51 Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Згідно з п. 52 Договору якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Оскільки власники приміщень будинку № 5 по пров. Трипільському в м. Сміла не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з позивачем відповідний договір, то з 29.11.2022 вважається, що з усіма власниками приміщень в цього будинку укладений індивідуальний договір з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

25 жовтня 2021 року, 01 листопада 2022 року, 01 листопада 2023 року представниками КП «Смілакомунтеплоенерго» та споживача були підписані Акти подачі теплоносія до будинку.

Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» Смілянської міської ради Черкаської області прийняло накази «Про зміну розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії для категорії "Інші споживачі", застосовуючи для перерахунку вартості теплової енергії для інших споживачів відповідні коефіцієнти перерахунку - К:

- від 05.12.2023 № 110 за листопад 2023 року К = 1,12678;

- від 04.01.2024 № 01 за грудень 2023 року К = 1,064013;

- від 05.02.2024 № 12 за січень 2024 року К = 1,032981;

- від 04.03.2024 № 21 за лютий 2024 року К = 1,003859;

- від 02.04.2024 № 32 за березень 2024 року К = 0,975256.

В багатоквартирному будинку № 5 по пров. Трипільському в м. Сміла (де розташоване належне відповідачу майно) встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії тепловий лічильник Sharky № 55971557, згідно з ст. 3 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Статтею 8 зазначеного закону визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем на основі показань вузла комерційного обліку згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення … нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, … забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення … та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно з показниками теплового лічильника всього будинком було спожито теплової енергії: жовтень 2021 3,046 Гкал, листопад 2021 13,686 Гкал, грудень 2021 17,725 Гкал, січень 2022 20,409 Гкал, лютий 2022 14,939 Гкал, березень 2022 14,561 Гкал, квітень 2022 2,422 Гкал, в листопаді 2022 11,545 Гкал, у грудні 2022 13,293 Гкал, в січні 2023 14,757 Гкал, в лютому 2023 15,272 Гкал, в березні 2023 12,132 Гкал, у листопаді 2023 11,842 Гкал, у грудні 2023 15,912 Гкал, у січні 2024 18,75 Гкал, у лютому 2024 15,444 Гкал, у березні 2024 13,526 Гкал.

Відповідно до актів прийому-передачі теплової енергії позивач нарахував відповідачу оплату за теплову енергію: за жовтень 2021 року 854,51 грн за теплову енергію, за листопад 2021 року 2857,19 грн за теплову енергію, за грудень 2021 року 2348,11 грн за теплову енергію, за січень 2022 року 2704,27 грн за теплову енергію, за лютий 2022 року 1979,23 грн за теплову енергію, за березень 2022 року 1930,89 грн за теплову енергію, за квітень 2022 року 320,54 грн за теплову енергію, за листопад 2022 року 2882,14 грн за теплову енергію, абонентська плата 25,54 грн, за грудень 2022 року 3366,52 грн за теплову енергію, абонентська плата 25,54 грн, за січень 2023 року 3747,98 грн за теплову енергію, абонентська плата 25,54 грн, за лютий 2023 року 3863,02 грн за теплову енергію, абонентська плата 25,54 грн, за березень 2023 року 3045,61 грн за теплову енергію, абонентська плата 25,54 грн, за квітень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за травень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за червень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за липень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за серпень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за вересень 2023 року абонентська плата 25,54 грн, за жовтень 2023 року абонентська плата 23,77 грн, за листопад 2023 року 2482,97 грн за теплову енергію, абонентська плата 23,77 грн, за грудень 2023 року 3175,55 грн за теплову енергію, абонентська плата 23,77 грн, за січень 2024 року 3648,53 грн за теплову енергію, абонентська плата 23,77 грн, за лютий 2024 року 2820,32 грн за теплову енергію, абонентська плата 23,77 грн, за березень 2024 року 2468,59 грн за теплову енергію, абонентська плата 23,77 грн, за квітень 2024 року абонентська плата 23,77 грн, за травень 2024 року абонентська плата 23,77 грн, за червень 2024 року абонентська плата 23,77 грн, за липень 2024 року абонентська плата 23,77 грн, за серпень 2024 року абонентська плата 23,77 грн.

Заборгованість відповідача за отриману теплову енергію становить 43 641,46 грн, 566,18 грн борг по оплаті за абонентське обслуговування, а також позивач нарахував 6741,71 грн інфляційних втрат за період січень 2022 року по вересень 2024 року, 2068,22 грн 3 % річних за період січень 2022 року по жовтень 2024 року та 796,66 грн пені за період з 01.01.2022 по 25.10.2024.

На адресу відповідача цінним листом з описом вкладення КП «Смілакомунтеплоенерго» направляло претензію, акти прийому-передачі теплової енергії та акти надання послуг, на які відповідач належно не відреагував, коштів не сплатив, акти не підписав.

Отже, між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання зокрема на підставі договору про надання послуг з постачання теплової енергії на умовах типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019.

За період з листопада 2021 року по вересень 2024 року позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії вартістю 43 641,46 грн та послуги з абонентського обслуговування вартістю 566,18 грн.

Відповідач зобов`язання з оплати послуг за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування не виконав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України договір (ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (абз. 1, 2 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»).

З викладеного випливає, що на споживачів законом покладено обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому, у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п. 4 Договору).

Матеріали справи не містять підписаної заяви-приєднання відповідача до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем.

Втім, факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

Відповідачу належить нежитлове приміщення на першому поверсі багатоквартирного будинку, отже, теплова енергія, що подається на весь будинок, в тому числі на місця загального користування, споживається і відповідачем, як співвласником багатоквартирного будинку, що є безпосереднім фактом отримання послуги. Таким чином, власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати комунальних послуг.

Відповідно до положень п. 1 та п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлений порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п. 1 розділу 1 Методики).

Згідно з п. 2 розділу І «Загальні положення» Методики терміни вживаються у таких значеннях: загальнобудинкові потреби на опалення витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування (далі - МЗК) загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано (абз. 2 п. 3 розділу 1 Загальні положення Методики).

Відповідно до пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії: розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики.

Як вже зазначалося в багатоквартирному будинку № 5 по пров. Трипільському в м. Сміла (де розташоване належне відповідачу майно) встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії тепловий лічильник.

Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення розраховується за встановленою у Методиці формулою.

Пунктом 8 розділу ІV Методики визначено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/ або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

КП «Смілакомунтеплоенерго» офіційно не отримувало від багатоквартирного будинку № 5 по пров. Трипільський даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, тому обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначається спрощено з врахуванням етажності будинку (9 поверхів 20 %).

Пунктом 9 розділу IV Методики передбачено, що визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

Обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (Qопз.б.п) опалення визначається за формулою: Qопз.б.п = zвідкл*Qз.б.поп.проект, Гкал. (25), де Qз.б.поп.проект - визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/ будинку, Гкал; zвідкл - коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою: zвідкл = 1+ (Sвідкл / ?S оп.буд) (26), де Sвідкл - опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/ будинку, м-2; ?S оп.буд - загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м-2.

При цьому, згідно з п. 59-61 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 із змінами та п. 47-49 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 із змінами, у разі щомісячної зміни для виконавця протягом опалювального періоду згідно із умовами договору постачання природного газу ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), що використовується для виробництва теплової енергії та надання послуги з постачання теплової енергії, виконавець змінює розмір нарахувань за послугу з постачання теплової енергії для відповідної категорії споживачів. Підставою для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії є умова, коли ціна природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), придбаного виконавцем у відповідному місяці опалювального періоду, є відмінною (більшою або меншою) від ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), врахованої у структурі тарифу на теплову енергію та відповідно тарифу на послугу з постачання теплової енергії, встановлених уповноваженими органами для відповідної категорії споживачів.

Для перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії застосовується коефіцієнт перерахунку (К), що визначається за такою формулою: К=Вп/Вт де Вп - перерахована планована вартість одиниці послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням прибутку), на основі якої встановлено тарифи для відповідної категорії споживачів (з урахуванням диференціації таких тарифів), що враховує перераховану вартість теплової енергії, за незмінних інших складових тарифу; Вт - планована вартість одиниці послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням прибутку) для відповідної категорії споживачів відповідно до встановлених уповноваженими органами тарифів (з урахуванням диференціації таких тарифів).

Сума перерахунку (різниця в нарахуваннях) для споживача (С) визначається за такою формулою: С = (К - 1) ? П, де К - коефіцієнт перерахунку; П - плата за послугу з постачання теплової енергії, визначена у відповідному місяці згідно з діючими тарифами на зазначену послугу.

Суду не надано доказів, що протягом місяця з дня розміщення позивачем індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідач звертався до позивача про відмову укласти договір на постачання теплової енергії чи про незгоду із умовами договору.

Відповідач споживав теплову енергію, а тому вважається, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору на постачання теплової енергії, положення якого відповідають типовому договору. Доказів протилежного суду не надано.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. (п. 33 Договору)

Матеріали справи не містять рахунків на оплату спожитих відповідачем послуг.

Водночас відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

З викладеного випливає, що оплата за отриману послугу не пов`язана з отриманням рахунку.

За усталеною практикою Верховного Суду наявність або відсутність рахунків не звільняє відповідача від обов`язку сплатити платежі згідно умов та порядку виконання зобов`язань, визначених договором.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»).

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже строк оплати за надану теплову енергію за кожен із місяців в заявлений період наразі сплив.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості з оплати поставленої теплової енергії, господарський суд встановив, що нарахування здійснені правильно.

Також у період з листопада 2022 року по вересень 2024 року відповідач отримував послуги з абонентського обслуговування згідно з Актами надання послуг на загальну суму 566,18 грн.

Відповідач доказів оплати заборгованості суду не надав.

Щодо стягнення 6741,71 грн інфляційних нарахувань, 2068,22 грн трьох відсотків річних та 796,66 грн пені.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ст. 230 ГК України).

У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу (п. 45 Договору)

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Дослідивши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд дійшов висновку, що його здійснено правильно, з дотриманням шестимісячного строку нарахування.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунки 3 % річних та інфляційних нарахувань, здійснених позивачем, суд дійшов висновку, що їх здійснено правильно, тому вимога позивача про їх стягнення з відповідача також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

За подання позовної заяви, враховуючи коефіцієнт 0,8 за подання позовної заяви в електронній формі, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» (пров. Трипільський, 5, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, 20702, ) на користь Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а, м. Сміла, Черкаський район., Черкаська область, 20701, )

43 757,63 грн заборгованості за теплову енергію,

6741,71 грн інфляційних нарахувань,

2068,22 грн три відсотки річних,

796,66 грн пені,

2422,40 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 28 листопада 2024 року.

Суддя О.В. Чевгуз