ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1196/24

Розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс»

прo стягнення 3 187 056,40 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: Чуловський В.В.;

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» (надалі відповідач) прo стягнення 3 187 056,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2024 відкрито провадження у справі № 911/1196/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (суддя Кошик А.Ю.).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.08.2024.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області № 78-АП від 14.08.2024 року у зв`язку з відрахуванням та звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Київської області та з метою недопущення порушення процесуальних строків у зазначених справах, а також з метою забезпечення подальшого розгляду справ, що знаходяться у його провадженні, призначено здійснити повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/1196/24.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 року, справу № 911/1196/24 передано судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для подальшого розгляду.

Згідно ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Беручи до уваги ціну позову, характер спірних правовідносин та необхідність належної підготовки з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про проведення повторного підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.08.2024 справу № 911/1196/24 прийнято до провадження. Підготовче засідання призначено на 04.09.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2024 сторін повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 30.09.2024.

В підготовчому засіданні 30.09.2024 позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача в підготовче засіданні 30.09.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.10.2024.

В судовому засіданні 16.10.2024 позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази. Відповідач в судове засідання 16.10.2024 не з`явився, відзив не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 16.10.2024 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» прo стягнення 3 187 056,40 грн., що складається з нарахованих 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання за Договором № ДД1 купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів.

08.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» (відповідач, Продавець) та Акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» (позивач, Покупець) укладено Договір № ДД1 купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (далі Договір).

08.10.2020 між відповідачем та позивачем також укладено додаткову угоду до Договору (далі Додаткова угода).

Відповідно до п.1.1 Договору предметом договору є купівля-продаж електричної енергії в обсягах та за ціною, що визначена Графіком погодинного обсягу продажу/купівлі електричної енергії, що є додатком № 3 до цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору відповідач (Продавець) зобов`язався продати електричну енергію, а Покупець (позивач) зобов`язався купити електричну енергію погодинного обсягу продажу/купівлі електричної енергії, визначеного в Додатку № 3.

За умовами пунктів 3.1. - 3.3. Договору даного правочину ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість договору визначаються в додатку № 3. Оплата за електричну енергію проводиться Покупцем грошовими коштами в національній валюті України на розрахунковий рахунок Продавця, зазначений у розділі 13 Договору протягом 48 годин після укладання Додаткової угоди від 08.10.2020 до Договору. Періодом продажу/купівлі електричної енергії є календарні дні відповідно Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до пункту 3.6. Договору в платіжних дорученнях Покупець повинен обов`язково зазначати номер і дату Договору та призначення платежу з зазначенням періоду продажу/купівлі, за який здійснюється оплата. Якщо сума здійсненої Покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу електричної енергії, вказану в Акті купівлі-продажу, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується як попередня оплата електричної енергії на наступний період продажу/купівлі або повертається покупцеві за його вимогою протягом 5 банківських днів з дня надходження відповідної вимоги.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення відбитками печаток Сторін і діє до 30 квітня 2021 року. Відповідно до п.3 Додаткової угоди, вона вступає в силу з моменту підписання її Сторонами і діє в термін, визначений Договором.

За період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року відповідач поставив, а позивач прийняв електричну енергію на загальну суму 37 039 379,58 грн. У той же час, позивач в зазначеному періоді перерахував відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 59 014 128,53 грн.

Вказане підтверджується підписаними повноважними представниками та скріпленими печатками обох сторін документами, а саме: щомісячними угодами, актами купівлі-продажу електричної енергії за грудень 2020 року, січень та лютий 2021 року, актами звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 та на 31.12.2021.

Листом від №2021-0513-1808/1 від 20.04.2021 АТ «Хмельницькобленерго» зверталося до відповідача з вимогою повернути кошти у сумі 21 974 748,95 грн. Однак, вищезначена вимога відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Станом на 10.08.2022 відповідач не продав електричну енергію в об`ємах відповідно до заявок та перерахованих позивачем на виконання таких заявок грошових коштів, та не повернув надмірно сплачені (згідно із заявками) грошові кошти за куповану, але непродану позивачеві електричну енергію.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, заборгованість відповідача за Договором щодо повернення позивачу попередньої оплати становила 21 974 748,95 грн.

10.08.2022 АТ «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» звернулось з позовною заявою про стягнення вказаної заборгованості до Господарського суду Київської області. За наслідком розгляду справи, Господарським судом Київської області прийнято рішення у справі №911/1393/22 від 31.10.2022, яким задоволено позовні вимоги стягнуто з ТОВ «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» на користь АТ «Хмельницькобленерго» 21 974 748,95 грн. заборгованості та 329 621,23 грн. судового збору. Дане судове рішення набрало законної сили 05.02.2024.

Частиною 4 статті 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, пунктом 4.2. розділу « 4.Відповідальність Сторін» Договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №ДД1 від 08.10.2020 в редакції Додаткової угоди до Договору від 08.10.2020, окрім зобов`язання Продавця повернути грошові кошти, передбачена відповідальність за не виконання такого зобов`язання сплата Покупцю неустойки за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується неустойка, від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих Покупцю грошових коштів.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача листом №2021-0513-1808/1 від 20.04.2021 АТ «Хмельницькобленерго» з вимогою повернути кошти у сумі 21 974 748,95 грн., позивачем дотримано вимог пункту 3.6 Договору щодо повернення надлишку перерахованих грошових коштів. В свою чергу, відповідач не виконав грошового зобов`язання щодо повернення надлишково сплачених коштів протягом 5 банківських днів з моменту отримання вимоги позивача.

Господарським судом Київської області під час розгляду справи встановлено, що на момент подачі позову (10.08.2022) умови Договору відповідачем не виконано, надлишку перерахованих грошових коштів відповідачем позивачу не повернуто.

Враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували дату отримання відповідачем листа №2021-0513-1808/1 від 20.04.2021 (номер трекінгу 647 не відслідковується на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» в силу спливу 3-річного терміну), за дату початку прострочення зобов`язання позивачем взято дату подачі позову у справі №9114/1393/22, який був визнаний позивачем, а саме 10.08.2022.

З моменту набрання чинності рішенням суду у справі №9114/1393/22, відповідачем частково погашено заборгованість, а також здійснено примусове стягнення сум боргу в порядку виконавчого провадження, зокрема в період з листопада 2022 року по квітень 2024 року частково погашено борг, встановлений рішенням суду у справі №9114/1393/22.

Дані платежі підтверджуються платіжними інструкціями, що додаються до позовної заяви. Розмір основного боргу відповідача перед позивачем, який ще не погашено на момент подання позовної заяви складає 1 513 482, 46 грн.

З врахуванням вищевикладеного, АТ «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» здійснено розрахунок сум 3% річних та інфляційних нарахувань, які заявляються до стягнення з ТОВ «БІОЕНЕРДЖІТРАНС».

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, присуджена до стягнення за рішенням суду у справі №911/1393/22 заборгованість своєчасно та у повному обсязі не сплачена, має місце прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 1 513 482, 46 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що позивачем обґрунтовано та правомірно нараховано відповідачу 736 647,17 грн. 3% річних, 2 450 409,23 грн. інфляційних втрат.

Відтак, оскільки вимоги про стягнення відсотків річних та інфляційних є обґрунтованими, надані розрахунки є арифметично вірними, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення відсотків річних та інфляційних в повному обсязі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» (07200, Київська обл., Іванківський р-н, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ) на користь Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29018, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. Храновського, будинок 11А, ) 736 647 (сімсот тридцять шість тисяч шістсот сорок сім) грн. 17 коп. 3% річних, 2 450 409 (два мільйони чотириста п`ятдесят тисяч чотириста дев`ять) грн. 23 коп. інфляційних втрат та 38 244 (тридцять вісім тисяч двісті сорок чотири) грн. 68 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28.11.2024

Суддя Т.П. Карпечкін