УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 910/14284/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кролевець О.А., Мамалуя О.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Пукшин Л.Г.,

від 27.03.2024,

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г.,

від 02.10.2024 (повний текст складено 11.10.2024)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент",

до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

про визнання недійсною односторонньої відмови від договорів,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання недійсною односторонньої відмови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від:

- договору управління активами (майном) від 11.06.2021, який зареєстрований в реєстрі за №7528 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент" та Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів;

- договору управління активами (майном) від 11.06.2021, який зареєстрований в реєстрі за №7527, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент" та Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024, позов задоволено повністю.

Визнано недійсними з моменту вчинення:

1) односторонню відмову Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від договору управління активами (майном), укладеного 11.06.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент" зареєстрованого в реєстрі за №7528, оформлену: оголошенням: arma.gov.ua/news/typical/ogoloshennya-pro-pripinennya-rozirvannya-dogovoru-upravlinnya-areshtovanimi-aktivami, опублікованим 07.08.2023; листом від 07.08.2023 № 1521/6.1-33-23/6;

2) односторонню відмову Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від договору управління активами (майном), укладеного 11.06.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент" зареєстрованого в реєстрі за №7527, оформлену: оголошенням: arma.gov.ua/news/typical/ogoloshennya-pro-pripinennya-rozirvannya-dogovoru-upravlinnya-areshtovanimi-aktivami-1414, опублікованим 07.08.2023; листом від 07.08.2023 № 1524/6.1-33-23/6.

Стягнуто з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Рент" судовий збір.

04.11.2024 Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі №910/14284/23.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.11.2024 (Баранець О. М. - головуючий, Кролевець О.А., Мамалуй О.О.).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою вказаної норми учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

У тексті касаційної скарги Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів зазначає, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 доставлено до підсистеми «Електронний суд» 15.10.2024 о 15:07.

При цьому Верховний Суд зазначає, що предметом касаційного оскарження, як убачається з касаційної скарги, є зокрема, постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (повний текст якої складено та підписано 11.10.2024) у справі № 910/14284/23, отже останнім днем оскарження якої відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України є 31.10.2024.

Втім Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою 04.11.2024, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, та без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження; учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Згідно з частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених у статті 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Верховний Суд зазначає, що оскільки касаційна скарга Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів подана після закінчення строку, встановленого для її подання, а скаржником не порушується питання щодо поновлення цього строку, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування та / або порушення яких конкретно норм матеріального та / або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну (конкретні) підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при формуванні відповідного висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

З огляду на зміст наведених вище вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - посилання на норму права, яка, на думку скаржника, була неправильно застосована/порушена судом, та обґрунтування, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права, з обґрунтуванням подібності правовідносин, в яких Верховний Суд сформував такий висновок, з правовідносинами у конкретній справі;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду про її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. Скаржник має чітко вказати, яку саме норму права суди першої та (або) апеляційної інстанцій порушили/застосували неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу. Якщо скаржник вважає, що суди порушили норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Однак, зміст касаційної скарги Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, поданої до суду касаційної інстанції у цій справі, не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Системний аналіз зазначених вище положень Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, заявник у касаційній скарзі має навести обґрунтування неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального права та / або процесуального права в обов`язковому взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, тобто на підставу касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України при цьому скаржник у касаційній скарзі не зазначає норми права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду про її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту касаційної скарги.

За змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, не зазначення скаржником конкретних підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює прийняття касаційної скарги до розгляду та відкриття за такою касаційною скаргою касаційного провадження. Суд касаційної інстанції не може за особу, яка подала касаційну скаргу, визначити підстави касаційного оскарження та норми права, які були неправильно застосовані судами попередніх інстанцій.

З огляду на викладене, враховуючи принципи диспозитивності та рівності усіх сторін перед законом та судом, Верховний Суд за результатом проведеної перевірки форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановив, що касаційна скарга Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи вищевикладені недоліки.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі №910/14284/23 підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржникові строку для усунення недоліків, а саме подання Верховному Суду: касаційної скарги в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами попередніх інстанцій, з обґрунтуванням неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням належних підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, доказів; надіслання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи; заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення.

Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі №910/14284/23 залишити без руху.

2. Надати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати касаційну скаргу в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами попередніх інстанцій, з обґрунтуванням неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням належних підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також надати докази надіслання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи;

- надати суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення.

4. Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, а у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кролевець

О. Мамалуй