Справа № 909/883/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Безрука Н. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ"

(вул. Бориспільська, буд. 9, корпус, 21 А, м. Київ, 02099)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Музичиної Тамари Йосифівни

(

АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості в розмірі 61 273, 42 гривень, з яких: 52 893, 12 гривень - основна заборгованість; 5 289, 31 гривень - неустойка за понаднормовий простій; 2 486, 70 гривень - пеня за несвоєчасну оплату послуг; 286, 93 гривень - 3 % річних; 317, 36 гривень - інфляційні втрати,

за участі:

від позивача: Куль Ілони Василівни (в режимі відеоконференції),

від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у цій справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У вересні 2024 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ" до Фізичної особи - підприємця Музичиної Тамари Йосифівни про стягнення заборгованості в розмірі 61 273, 42 гривень, з яких: 52 893, 12 гривень - основна заборгованість; 5 289, 31 гривень - неустойка за понаднормовий простій; 2 486, 70 гривень - пеня за несвоєчасну оплату послуг; 286, 93 гривень - 3 % річних; 317, 36 гривень - інфляційні втрати.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 27.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 28.10.2024; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: відповідачу встановив 15-денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.

6. 24.10.2024 за вх. № 16506/24 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ", адвоката Куль Ілони Василівни надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі № 909/883/24 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

7. Ухвалою від 24.10.2024 суд задовольнив клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ", адвоката Куль Ілони Василівни (вх. № 16506/24 від 24.10.2024) про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести розгляд справи № 909/883/24, призначеної на 28.10.2024 об 11:00 год та усіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

8. 28.10.2024 за вх. № 16694/24 на електронну пошту суд від представника відповідача, адвоката Бондара Олега Мироновича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

9. В судовому засіданні 28.10.2024 суд, протокольною ухвалою, повернув без розгляду клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. В тому ж судовому засіданні суд відклав розгляд справи по суті на 21.11.2024.

10. 21.11.2024 за вх. № 18219/24 на електронну пошту суд від представника відповідача, адвоката Бондара Олега Мироновича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11. В судовому засіданні 21.11.2024 суд, протокольною ухвалою, повернув без розгляду клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

12. При цьому, повертаючи без розгляду протокольними ухвалами від 28.10.2024 та від 21.11.2024 означені клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 16694/24 від 28.10.2024 та вх. № 18219/24 від 21.11.2024), суд виходив з наступного.

13. Cуд зауважує на тому, що 18.10.2023 набрав чинності Закон України № 3200-IX від 29.06.2023 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким, зокрема, внесено низку істотних змін до Господарського процесуального кодексу України.

14. Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

15. Згідно із частиною 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

16. Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 10 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17.10.2023 № 485), документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС. Особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до Електронного кабінету таких осіб.

17. Згідно абзацу 1 пункту 111 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-2 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС особи, крім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, можуть подавати до суду документи в електронній формі з використанням адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає особам, окрім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої Електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, документи у справах на адресу електронної пошти, з якої до суду надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

18. Частиною 3 статті 169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

19. При формуванні засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" запиту на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС судом встановлено, що у представника відповідача, адвоката Бондара Олега Мироновича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) наявний зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, а отже в силу вищенаведених положень законодавства останній має подавати до суду документи в електронній формі, пов`язані з розглядом справ у суді (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

20. Проте зазначена вище заява подана до суду представником позивача шляхом її надсилання на адресу електронної пошти суду, а не з використанням підсистеми "Електронний суд", що є порушенням вищенаведених приписів законодавства.

21. Відповідно до частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

22. Як зазначено вище, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

23. Тобто електронний підпис на адресованих суду процесуальних документах в електронній формі має накладатись саме у межах фунціоналу Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

24. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначені клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 16694/24 від 28.10.2024 та вх. № 18219/24 від 21.11.2024) не містять підпису у розумінні зазначених положень законодавства, що є порушенням частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

25. Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

26. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність повернення клопотань представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 16694/24 від 28.10.2024 та вх. № 18219/24 від 21.11.2024) заявнику без розгляду.

27. Водночас суд зауважує, що означені клопотання та додані до них документи були надіслані в електронній формі на електронну пошту Господарського суду Івано-Франківської області та були роздруковані судом, а тому останні у письмовому вигляді заявнику не повертаються.

28. В судовому засіданні 21.11.2024 представник позивача, адвокат Куль Ілона Василівна заявила усне клопотання про те, що позивачем буде подано докази понесених витрат на правову допомогу. За наслідком судового засідання 21.11.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

29. Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі Разового договору на організацію перевезення вантажу № 60064351 від 03.07.2024, у частині неналежного здійснення оплати за надані послуги, що призвело до виникнення боргу у розмірі 52 893, 12 гривень, внаслідок чого, на підставі пункту 6. договору, статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

30. Позиція відповідача. Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

31. 03.07.2024 (як зазначив позивач, та вбачається з інших доказів у справі, в договорі міститься технічна описка в даті його укладання, а саме зазначено 03.07.2023, проте вірною є саме дата 03.07.2024) між Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ" (Експедитор) та Фізичною особою - підприємцем Музичиною Тамарою Йосифівною (Замовник), було укладено Разовий договір на організацію перевезення вантажу № 60064351 (далі - договір) (а. с. 7).

32. Відповідно до пункту 1 договору, Експедитор зобов`язується за плату і за рахунок Замовника організувати доставку довіреного Замовником вантажу до пункту призначення та видачу його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачеві), а Замовник зобов`язується сплатити за надані послуги встановлену плату.

33. Положеннями пункту 2 договору визначено умови перевезення, за якими, зокрема:

вид перевезення: міжнародне,

маршрут перевезення: с. Слобода-Рівнянська Cіmina (Румунія),

адреса завантаження: с. Слобода-Рівнянська, Калуський р-н., Івано-Франківська обл.,

час завантаження 04.07.2024,

найменування та кількість вантажу, його пакування: дошка підлогова дубова в пачках, 2.8 Т,

адреса розвантаження: Cіmina,

час розвантаження 08.07.2024,

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа)/тип контейнера: Івеко ВО 2700 ЕН,

ціна послуг: 1 200 EUR по курсу на день розвантаження,

умови оплати: Оплата за перевезення здійснюється шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Експедитора протягом 5 днів з моменту розвантаження,

нормативний простій: при внутрішніх перевезеннях - 6 годин (включаючи час на очікування та оформлення всіх необхідних документів) на завантаження/розвантаження з моменту прибуття авто на завантаження розвантаження; при міжнародних перевезеннях - 48 годин (включаючи час очікування та оформлення всіх необхідних документів) на завантаження/розвантаження та 48 годин на митне оформлення.

34. Пунктом 3 договору передбачене право Експедитора залучати до виконання своїх зобов`язань за цим Договором третіх осіб, що не потребує додаткового погодження Замовником. У відносинах з такими третіми особами Експедитор може виступати від свого імені або від імені Замовника. Повноваження Експедитора, який вступає від імені Замовника, перед третіми особами підтверджуються цим Договором.

35. Пунктом 4 Договору встановлено, що у разі понаднормового простою транспортного засобу при здійсненні операцій з завантаження/розвантаження при внутрішніх перевезеннях Замовник сплачує Експедитору неустойку у розмірі 1 500, 00 гривень за кожну добу простою транспортного засобу. За понаднормовий простій транспортного засобу при здійсненні операцій з завантаження/розвантаження та виконанні митних процедур при міжнародних перевезеннях Замовник сплачує Експедитору неустойку у розмірі 120 євро за кожну добу простою транспортного засобу типу тент, автоцистерна, або 150 євро за кожну добу простою транспортного засобу типу рефрижератор.

36. Згідно пункту 6 договору, у разі порушення строків оплати послуг Експедитора, Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, діючої в період прострочення, від суми грошового зобов`язання на кожен день прострочення.

37. Відповідно до пункту 12 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Електронна копія цього договору має силу оригіналу.

38. Для виконання вищевказаного доручення Фізичної особи - підприємця Музичиної Тамари Йосифівни за договором ТОВ "ЮТС БРОКЕРИДЖ" залучило безпосереднього перевізника - ТОВ "ТОР УКРТАРНС" (код в ), шляхом укладення Разового договору-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 60064351 від 03.07.2024 (а. с. 11). Залучення перевізника до виконання перевезення за договором також підтверджується Рахунком на оплату № 312 від 11.07.2024 та Актом надання послуг № 312 від 11.07.2024 (а. с. 12, зворотній бік а. с. 12).

39. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу послуги перевезення вантажу, що підтверджується Міжнародною автомобільною накладною (CMR) № 129531, підписаною вантажоодержувачем без жодних зауважень та заперечень. Згідно з даною Міжнародною автомобільною накладною (CMR) завантаження відбулося 04.07.2024, а розвантаження 11.07.2024 (а. с. 8).

40. З твердженням позивача, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно договору на організацію перевезення вантажу № 60064351 від 03.07.2024, щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги не виконав, їх вартість не оплатив, у зв`язку із чим за ним утворився борг в сумі 58 182, 43 гривень.

41. Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем послужило підставою для нарахування на означену суму боргу 2 486, 70 гривень - пені за несвоєчасну оплату послуг, 286, 93 гривень - 3 % річних та 317, 36 гривень - інфляційних втрат.

42. Враховуючи несплату відповідачем у добровільному порядку означеної заборгованості позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

43. Приписами статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

44. Згідно зі статтею 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

45. Відповідно до положень частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

46. За правилами частин 2, 3 статті 929 Цивільного кодексу України, Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

47. Відповідно до статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", який визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

48. Згідно із частиною 3 статті 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України.

49. Як визначено частиною 1 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

50. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

51. Так, судом за матеріалами справи встановлено, що відповідачем було надано замовлення позивачу на перевезення вантажу, а саме а саме: дошки підлогової дубової в пачках, 2.8 Т, автомобільним транспортом в міжнародному сполученні Івано-Франківська область, Калуський район, с. Слобода-Рівнянська (Україна) Cіmina (Румунія).

52. Частинами 6, 8 - 13 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

53. Окрім цього суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", міжнародним перевезенням визнається перевезення вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону. Організацію міжнародних перевезень вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (стаття 53 Закону вказаного Закону).

54. Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19 травня 1956 року (далі - Конвенція).

55. За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

56. Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14-612/1-1559 "Щодо набуття чинності міжнародними договорами" ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.

57. Суд зазначає, що згідно статті 1 Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

58. Тлумачення цього положення дає підстави зробити висновок, що якщо договір перевезення передбачає, що місце завантаження і місце доставки знаходяться на території різних країн, Конвенція застосовуватиметься до відносин сторін за договором, тому, враховуючи, що обставини даного спору виникли з факту міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, в якому відповідач виступав в якості замовника у відносинах з експедитором, яким фактично здійснювалась організація перевезення вантажу, то на спірні правовідносини сторін поширюються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, що підписана в Женеві 19.05.1956.

59. З врахуванням статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та статті 4 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

60. Стаття 4 Конвенції передбачає, що Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, зокрема, наданою сторонами CMR, якою підтверджується прийняття вантажу до перевезення. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

61. Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

62. Судом встановлено, що на виконання умов Разового договору на організацію перевезення вантажу № 60064351 від 03.07.2024, ТОВ "ЮТС БРОКЕРИДЖ" уклало Разовий договір-заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 60064351 від 03.07.2024 з іншим суб`єктом господарювання, а саме - ТОВ "ТОР УКРТАРНС", що підтверджується Рахунком на оплату № 312 від 11.07.2024 та Актом надання послуг № 312 від 11.07.2024.

63. Найнятий позивачем перевізник здійснив перевезення товару отриманого від ФОП Музичиної Тамари Йосифівни з с. Слобода-Рівнянська, Калуський район, Івано-Франківська область, Україна до м. "Порубне-Сірет" - Campina (Румунія), що підтверджується долученою до позовної заяви Міжнародною автомобільною накладною (CMR) № 129531.

64. Згідно із абзацом 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

65. Пунктом 2 договору сторони зокрема погодили, що ціна послуг за договором становить 1 200 євро по курсу НБУ на день розвантаження.

66. Отже, ціна послуг Експедитора за Договором у гривнях визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до євро, встановленого НБУ станом на 11.07.2024 - дата розвантаження згідно з відміткою у графі 24 Міжнародної автомобільної накладної (CMR) № 129531.

67. Офіційний курс гривні до євро, встановлений НБУ станом на 11.07.2024 становить 44, 0776 грн/євро.

68. Відтак сума, що підлягає до сплати відповідачем на користь позивача за надання послуг за договором у гривнях становить 52 893, 12 гривень (1 200 євро (ціна послуг згідно з пунктом 2 Договору) х 44, 0776 грн/євро (офіційний курс гривні до євро, встановлений НБУ станом на 11.07.2024 року) = 52 893, 12 гривень).

69. Окрім цього, пунктом 4 договору встановлено, зокрема, що за понаднормовий простій транспортного засобу при здійсненні операцій з завантаження/розвантаження та виконанні митних процедур при міжнародних перевезеннях Замовник сплачує Експедитору неустойку у розмірі 120 євро за кожну добу простою транспортного засобу типу тент, автоцистерна, або 150 євро за кожну добу простою транспортного засобу типу рефрижератор.

70. Згідно з Міжнародною автомобільною накладною (CMR) № 129531 завантаження відбулося 04.07.2024, а розвантаження 11.07.2024.

71. Разом із тим, згідно із умовами Договору розвантаження мало відбутися 08.07.2024. З урахуванням нормативного простою, погодженого сторонами у пункті 2 договору, кількість днів понаднормового простою, який має бути оплачений відповідачем, становить 1 добу.

72. Враховуючи, що сторони погодили оплату у розмірі 120 євро за кожну добу простою, то розмір неустойки за понаднормовий простій транспортного засобу при здійсненні операції з розвантаження становить 120 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ на день розвантаження (44, 0776 грн/євро) складає 5 289, 31 гривень.

73. Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 Цивільного кодексу України.

74. Як передбачено абзацом 1 частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

75. Окрім іншого, пунктом 2 договору сторони узгодили, що оплата за перевезення здійснюється шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Експедитора протягом 5 днів з моменту розвантаження.

76. За таких обставин заявлені позивачем вимоги щодо стягнення 52 893, 12 гривень - основної заборгованості та 5 289, 31 гривень - неустойки за понаднормовий простій є законними й обґрунтованими. Строк оплати з умовами договору є таким, що настав.

77. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань.

78. Відповідно до пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

79. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

80. Неналежне виконання відповідачем обов`язку стосовно оплати за надані послуги з організації перевезення вантажу стало підставою для нарахування пені відповідно до пункту 6 договору.

81. Згідно частин 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

82. За допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом здійснено перевірку розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначених позивачем періодів прострочення, та встановлено, що заявлені до стягнення суми пені в розмірі 2 486, 70 гривень, 3% річних в розмірі 286, 93 гривень та інфляційних втрат в розмірі 317, 36 гривень - є арифметично вірними.

83. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

84. Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

85. Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок суду.

87. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати.

88. Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

89. При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422, 40 гривень (платіжна інструкція № 6346 від 20.09.2024).

90. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ" до Фізичної особи - підприємця Музичиної Тамари Йосифівни про стягнення заборгованості в розмірі 61 273, 42 гривень, з яких: 52 893, 12 гривень - основна заборгованість; 5 289, 31 гривень - неустойка за понаднормовий простій; 2 486, 70 гривень - пеня за несвоєчасну оплату послуг; 286, 93 гривень - 3 % річних; 317, 36 гривень - інфляційні втрати задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Музичиної Тамари Йосифівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС БРОКЕРИДЖ" (вул. Бориспільська, буд. 9, корпус, 21 А, м. Київ, 02099; ідентифікаційний код: 44340781) 61 273, 42 гривень (шістдесят одну тисячу двісті сімдесят три гривні сорок дві копійки) з яких: 52 893, 12 гривень - основна заборгованість; 5 289, 31 гривень - неустойка за понаднормовий простій; 2 486, 70 гривень - пеня за несвоєчасну оплату послуг; 286, 93 гривень - 3 % річних; 317, 36 гривень - інфляційні втрати, а також 2 422, 40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст рішення складено - 27.11.2024.

Суддя В. В. Михайлишин