ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024м. ХарківСправа № 922/3334/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Бойко О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (місцезнаходження: 61022, місто Харків, Майдан свободи, будинок 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліус" (місцезнаходження: 63421, Харківська область, Чугуївський район, село Бірки, вулиця Набережна, будинок 52; )
про стягнення 210 000,00 грн.
за участю представників:

позивача: Бардіна Н.О. (самопредставництво)

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліус" (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 105 000,00 грн та пеню у розмірі 105 000,00 грн.

Також позивач просить суд покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аліус" витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 позовну заяву Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі 922/3334/24; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2024 року об 11:00; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліус», разом з тим, наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося, відзив на позовну заяву до суду не надало.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 03.10.2024 про відкриття провадження у справі було направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою ТОВ «Аліус», вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 63421, Харківська область, Чугуївський район, село Бірки, вулиця Набережна, будинок 52. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання", згідно Довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти від 12.10.2024 (а.с.152).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Отже ухвала є судовим рішенням.

Відповідно до статті відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2019 року у справі № 916/2349/17.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою відповідачу 12.10.2024, а тому він мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 27.10.2024 (включно). Однак відповідач своїм правом на подання відзивіву не скористався, у визначений судом строк відзив на позов не надав.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд даного позову, а відповідач, у відповідності до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу Українивизнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Розгляд справи № 922/3334/24 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин.

За результатами підготовчого засідання 04.11.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу № 922/3334/24 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 18 листопада 2024 року, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні 18.11.2024 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання 18.11.2024 не з`явився, про закриття підготовчого провадження та про розгляд справи по суті повідомлений шляхом направлення на його адресу ухвали Господарського суду Харківської області про закриття підготовчого провадження від 04.10.2024. Дана ухвала повернута на адресу суду з довідкою Укрпошти від 15.11.24 про невручення поштового відправлення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України відповідача повідомлено про призначення справи до розгляу по суті, шляхом розміщення тексту ухвали суду від 04.11.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також надання відповідачу достатньо часу для реалізації ним процесуальних прав передбачених ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин та враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

За результатами розгляду справи №4/01-107-20 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліус» законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято Рішення від19.10.2021 № 70/118 р/к (далі - Рішення № 70/118 р/к).

Пунктом 1 резолютивної частини Рішення № 70/118 р/к визнано, що ТОВ «АЛІУС» та ФОП ЗУБАР Л.В. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:33690000-3 Лікарські засоби різні (реактиви для біохімічних, імунологічних досліджень та коагулології) з використанням електронної системи закупівель «Prozoro» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozoro» - UA-2019-01-11-000435-c), проведених Комунальним закладом охорони здоров`я Районне територіальне медичне об`єднання «Дергачівська центральна районна лікарня».

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 3 резолютивної частини Рішення № 70/118 р/к накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Аліус» штраф у розмірі 35 000,00 гривень.

Пунктом 4 резолютивної частини Рішення № 70/118 р/к визнано, що ТОВ «АЛІУС» та ФОП ЗУБАР Л.В. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: «код ДК 021:2015:33690000-3 Лікарські засоби різні (реактиви для біохімічних, імунологічних досліджень та коагулології) з використанням електронної системи закупівель «Prozoro» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozoro» - UA-2019-01-11-000435-c), проведених Комунальним закладом охорони здоров`я Районне територіальне медичне об`єднання «Дергачівська центральна районна лікарня».

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 6 резолютивної частини Рішення № 70/118 р/к накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліус » штраф у розмірі 35 000,00 грн.

Пунктом 7 резолютивної частини Рішення № 70/118 р/к визнано, що ТОВ «АЛІУС» та ФОП ЗУБАР Л.В. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: «код ДК 021:2015:33690000-3 - Лікарські засоби різні) з використанням електронної системи закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA2019-03-26-002502-b), проведених Комунальним закладом охорони здоров`я «Мерефянська центральна районна лікарня».

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 8 резолютивної частини Рішення №70/118 р/к накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Аліус» штраф у розмірі 35 000,00 гривень.

Також, у резолютивній частині Рішення № 70/118 р/к зазначено, що:

- штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення;

- відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу;

- рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Зідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Витяг з Рішення № 70/118-р/к було направлено позивачем на адресу ТОВ «АЛІУС», що була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на дату складання листа: 61050, м. Харків, вул. Франківська, 14.

Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Рішення № 70/118-р/к, направленого до ТОВ «АЛІУС» рекомендованим повідомленням № 514, отримано 26.10.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 514.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Позивач зазначає, що ТОВ «АЛІУС» не визнавши факт вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції звернулось до Господарського суду Харківської області про визнання недійсним Рішення № 70/118-р/к.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.11.2022 у справі 922/5008/21 ТОВ «АЛІУС» в задоволенні позову відмовлено повністю.

Отже, Рішення 70/118-р/к вважається таким, що вручено ТОВ «Українська вугільна компанія» 26.10.2021.

Згідно з ч.3ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже штраф, накладений Рішенням № 70/118-р/к на ТОВ «Аліус», підлягав сплаті з урахуванням статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» до 28.12.2021 (включно),оскільки 25.12.2021 - 27.12.2021 вихідні дні. Нарахування пені починається з 29.12.2021.

Частиною 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти днів з дня сплати штрафу надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день подання позовної заяви, відділення не отримувало від Відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 70/118-р/к

Згідно з ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції`за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Крім того, відповідно до пункту 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/4081/18, від 22.09.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 04.07.2019 у справі №910/14288/18 та від 11.11.2019 у справі №911/9/19.

Таким чином, з урахуванням частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупинялося у період:

- з 13.01.2022 до 29.11.2022 (включно), тобто на час розгляду Господарським судом Харківської області справи про визнання недійсним Рішення № 70/118-р/к

Загальна кількість днів прострочення сплати штрафу складає - 598 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає: 105 000,00 грн.. (розмір штрафу накладеного Рішенням 70/118-р/к) : 100 х 1,5 (відсоток від суми штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції») = 1 575,00 грн.

За 598 днів прострочення сплати штрафу, сума пені складає: 1 575, 00 грн. х 598 днів = 941 850,00 грн.

Разом з тим, згідно з ч.5ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, а відтак розмір пені складає 105 000,00 грн.

Обставини щодо стягнення пені та штрафу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 239 ГПК Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф.

При цьому, у ч. 1ст. 241 Господарського кодексу Українивказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Статтею 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Приписами статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлені повноваження державного уповноваженого Комітету, до яких, зокрема, належить: звернення до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

У відповідності до змістуст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з ч.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Приписами ч. 1ст. 52 ГПК України передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно достатті 1 цього Законувизнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Рішення Антимонопольного комітету України 70/118-р/к від 19.10.2021 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 4/01-107-20, яким на відповідача накладено штраф у сумі 105 000,00 грн, набрало законної сили, а відтак в силу ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 105 000,00 грн на підставі рішення №70/118-р/к від 19.10.2021 підлягав сплаті до 28.12.2021 включно.

За змістом ч.8 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем штрафу у сумі 105 000,00 грн. у передбачений законом строк, а саме до 28.12.2021 року включно.

Таким чином, приймаючи до уваги, що рішення Антимонопольного комітету про накладення штрафу є чинним, доказів його добровільного виконання (сплати штрафу) відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 105 000,00 грн. штрафу.

Щодо заявленої до стягнення 105 000,00 грн. пені, нарахованої позивачем відповідачу за несплату штрафу у строки, передбачені Рішенням №70/118-р/к від 19.10.2021, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.56 вказаного Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 105 000,00 грн. пені, позивач з урахуванням ч. 5ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"визначив період її нарахування наступним чином:

- з 29.12.2021 до 12.01.2022 (включно) (15 днів);

нарахування пені зупинялося у період:

- з 13.01.2022 до 29.11.2022 (включно), тобто на час розгляду Господарським

судом Харківської області справи про визнання недійсним Рішення № 70/118 р/к;

- з 30.11.2022 до 04.07.2024 (включно) (583 дні);

Загальна кількість днів прострочення сплати штрафу складає 598 днів

Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір пені за періоди прострочення сплати штрафу за 598 днів становить 941 850,00 грн.

Однак, за змістом ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч.5ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"правомірно нарахував відповідачу пеню, яка з урахуванням зазначеної норми закону не може перевищувати розмір штрафу, а тому дорівнює 105 000,00 грн.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) доказів на спростування наведеного відповідачем не надано.

Отже, виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку що стягнення з відповідача пені у сумі 105 000,00 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Стаття 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Пунктом 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" роз`яснено, що, вирішуючи спори, пов`язані із зобов`язанням виконати рішення Комітету, або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, для того, щоб дійти висновку про обов`язковість виконання рішення Комітету, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак, господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків. встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Комітету.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідачем не оскаржено рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимопонопольного комітету України, в межах встановленого строку, відповідно до Закону, зазначене рішення Відділення, на момент подання позову, про стягнення штрафу та пені є чинним та обов`язковим до виконання.

Відповідностатей 55 Конституції України, статей 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разійого порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з чч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки рішення Антимонопольного комітету України №70/118-р/к від 19.10.2021 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 4/01-107-20 є таким, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, і відповідач при цьому не надав суду доказів сплати штрафу згідно з зазначеним рішенням та пені, нарахованої в зв`язку з простроченням оплати штрафу, в добровільному порядку, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача до державного бюджету України 105 000,00 грн штрафу та 105 000,00 грн пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положеньст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124,129 Конституції України, статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 120, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліус" (місцезнаходження: 63421, Харківська область, Чугуївський район, село Бірки, вулиця Набережна, будинок 52; ) 210 000,00 грн. з яких: штраф у розмірі 105 000, 00 грн. та пеню у розмірі 105 000,00 грн із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліус" (місцезнаходження: 63421, Харківська область, Чугуївський район, село Бірки, вулиця Набережна, будинок 52; ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (місцезнаходження: 61022, місто Харків, Майдан свободи, будинок 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35; , р/р НОМЕР_1 , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 520,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України.

Повне рішення складено "27" листопада 2024 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/3334/24