РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2024Справа № 910/15881/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/15881/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" (Україна, 03113, м. Київ, вул. Грушецька, буд. 9; ідентифікаційний код: 33096208)

до Компанії "Czech Energo Engineering Company s.r.o." (Ruzova 972/1, Nove Mesto 110 00, Praha 1 Czech Republic; ідентифікаційний код: CZ28160576)

про стягнення 81 312,00 Євро

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Компанії "Czech Energo Engineering Company s.r.o." (далі - відповідач) заборгованості в розмірі 81 312,00 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Контракту №173-22М від 10.01.2022 в частині оплати поставленої продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

27.10.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15881/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.12.2023 та, серед іншого, встановлено позивачу строк - протягом 15-ти днів з дня вручення цієї ухвали для подання суду 3 (трьох) екземплярів нотаріально засвідченого перекладу на чеську мову ухвали суду про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами та запиту про надання правової допомоги, а також постановлено звернутись до Міністерства юстиції України через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) для направлення повноваженому органу юстиції Чеської Республіки запиту про надання правової допомоги для вручення відповідачу - Компанії "Czech Energo Engineering Company s.r.o." (Ruzova 972/1, Nove Mesto 110 00, Praha 1 Czech Republic; ідентифікаційний код: CZ28160576) документів (ухвали суду про відкриття провадження в цій справі, позовної заяви з доданими до неї документами) із нотаріально засвідченими перекладами на чеську мову.

27.10.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про продовження строку для надання суду 3 (трьох) екземплярів нотаріально засвідченого перекладу на чеську мову ухвали суду про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами та запиту про надання правової допомоги.

У підготовче засідання 06.12.2023 представники сторін не з`явились.

У підготовчому засіданні 06.12.2023 судом було оголошено перерву до 17.01.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, позивача було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/15881/23 призначено на 17.01.2024.

06.12.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшов супровідний лист з додатками на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.11.2023, а саме нотаріально засвідченими перекладами на чеську мову ухвали суду про відкриття провадження у справі, позовної заяви та запиту про надання правової допомоги у 3 (трьох) екземплярах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 було залишено без розгляду позов Приватного акціонерного товариства "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" до Компанії "Czech Energo Engineering Company s.r.o." про стягнення 81312,00 Євро, витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 було задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023, матеріали справи № 910/15881/23 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

04.04.2024 матеріали справи № 910/15881/23 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2024 було продовжено розгляд справи № 910/15881/23, зупинено провадження у справі № 910/15881/23 до надходження від Міністерства юстиції України відповіді уповноваженого органу юстиції Чеської Республіки на судове доручення про надання правової допомоги.

22.07.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач підтвердив обставини порушення ним умов Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди № 4 від 05.05.2022 до Контракту №173-22М від 10.01.2022 в частині оплати поставленого позивачем товару вартістю 81312,00 Євро.

23.10.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла відповідь на судове доручення про надання правової допомоги, відповідно до якої судові документи в цій справі були вручені відповідачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2024 було поновлено провадження у справі № 910/15881/23 та призначено підготовче засідання на 13.11.2024.

У підготовче засідання 13.11.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 та ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частин 3, 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Частинами 2, 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на те, що про визнання позову відповідач зазначив у окремій заяві, яку підписано керівником відповідача - Володимиром Філіповим, повноваження якого підтверджуються витягом з комерційного реєстру, датованим 18.07.2024, і зі змісту вказаної заяви вбачається, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до частин 3, 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і ухвалити судове рішення у підготовчому засіданні.

У підготовчому засіданні 13.11.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 між Приватним акціонерним товариством "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" (далі - позивач, постачальник) та Компанією "Czech Energo Engineering Company s.r.o." (далі - відповідач, покупець) було укладено Контракт № 173- 22М (далі - Контракт).

Пунктом 1.1 Контракту встановлено, що постачальник зобов`язаний виготовити обладнання, визначене додатковими угодами до контракту, котрі є невід`ємною частиною даного контракту; разом з обладнанням передати покупцю товаросупровідну і технічну документацію в об`ємі та на умовах, що передбачені даним контрактом та додатковими угодами до нього; виконати заходи по забезпеченню якості обладнання, здійснити його випробування, консервацію, пакування та маркування, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити виготовлене обладнання постачальника відповідно до умов даного контракту.

Загальна вартість Контракту становить 1 500 000,00 Євро та визначаться як сума всіх Додаткових угод до Контракту погоджених сторонами, сформована з позиційних цін на обладнання згідно Специфікацій до Додаткових угод до Контракту (п. 2.1 Контракту).

Згідно з п. 5.1 Контракту оплата кожної партії обладнання проводиться відповідно до умов, вказаних в додаткових угодах. Оплата кожної партії обладнання здійснюється покупцем в Євро шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника на підставі рахунку-фактури. Кожна партія поставленого обладнання здійснюється на підставі окремих додаткових угод до контракту.

05.05.2022 сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 4.

Відповідно до п. 2.2 Додаткової угоди № 1 оплата поставленого постачальником обладнання по специфікаціях (Додаток № 1) до Додаткової угоди № 1 до діючого Контракту здійснюється після проходження процедури вхідного контролю без зауважень, але не більше ніж через 170 (сто сімдесят) календарних днів від дати відвантаження. Датою відвантаження є дата грузової таможеної декларації (ГТД).

На виконання Додаткової угоди № 1 позивачем було виготовлено та поставлено відповідачу обладнання вартістю 36652,00 Євро, у зв`язку з чим позивачем виставлено Рахунок-фактуру № 1 від 28.03.2023.

Як вбачається із Митної декларації № 23UA99U4 від 18.04.2023 та Міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 04-2023-1 від 18.04.2023, відвантаження обладнання відповідачу згідно з Додатковою угодою № 1 на суму 36652,00 Євро було здійснено 18.04.2023.

Відповідно до п. 2.2 Додаткової угоди № 4 оплата поставленого постачальником обладнання по специфікації (Додаток № 1) до Додаткової угоди № 4 до діючого Контракту здійснюється після проходження процедури вхідного контролю без зауважень, але не більше ніж через 160 (сто сімдесят) календарних днів від дати відвантаження. Датою відвантаження є дата грузової таможеної декларації (ГТД).

На виконання Додаткової угоди № 4 позивачем було виготовлено та поставлено відповідачу обладнання вартістю 44660,00 Євро, у зв`язку з чим позивачем виставлено Рахунок-фактуру № 04-21-1038 від 04.04.2023.

З Митної декларації № 23UA00U9 від 18.04.2023 та Міжнародної товарно- транспортної накладної (CMR) № 04-21-1038-09 від 18.04.2023 вбачається, що відвантаження обладнання відповідачу згідно з Додатковою угодою № 4 на суму 44660,00 Євро було здійснено 18.04.2023.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 81312,00 Євро заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами.

Учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідно до п. 11.1 Контракту (в редакції Додаткової угоди № 5 від 25.08.2023) усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з Контракту або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді міста Києва, а в разі припинення роботи Господарського суду міста Києва - у господарському суді, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Виходячи з викладеного, цей спір підлягає розгляду Господарським судом міста Києва із застосуванням норм права України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару за Контрактом, зокрема за Додатковими угодами № 1 та № 4 до нього, загальною вартістю 81312,00 Євро, про що свідчать наявні в матеріалах справи Митна декларація № 23UA99U4 від 18.04.2023 та Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 04-2023-1 від 18.04.2023, а також Митна декларація № 23UA00U9 від 18.04.2023 та Міжнародна товарно- транспортна накладна (CMR) № 04-21-1038-09 від 18.04.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням погодженого сторонами в пункті 2.2 Додаткової угоди № 1 та пункті 2.2 Додаткової угоди № 4 порядку розрахунків, зобов`язання відповідача з оплати товару мало бути виконане протягом 170 та 160 календарних днів після постачання товару відповідно.

Відтак, відповідач мав оплатити поставлений товар вартістю 36652,00 Євро до 05.10.2023, а товар вартістю 44660,00 Євро - до 25.09.2023.

Оскільки відповідачем доказів виконання зобов`язань за Контрактом та оплати поставленого товару загальною вартістю 81312,00 Євро не надано, а обставини встановлені судом та факт порушення умов Додаткових угод № 1 та № 4 до Контракту останнім визнаються, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 81312,00 Євро є обґрунтованою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 6 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 81312,00 Євро заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову та ухвалення рішення згідно з таким визнанням до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачеві 23468,29 грн судового збору на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Інша частина судових витрат позивача по сплаті судового збору в розмірі 23468,29 грн, у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 130, 185, 191, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Компанії "Czech Energo Engineering Company s.r.o." (Ruzova 972/1, Nove Mesto 110 00, Praha 1 Czech Republic; ідентифікаційний код: CZ28160576) на користь Приватного акціонерного товариства "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" (Україна, 03113, м. Київ, вул. Грушецька, буд. 9; ідентифікаційний код: 33096208) заборгованість в розмірі 81312 (вісімдесят одна тисяча триста дванадцять) Євро 00 євроцентів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23468 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят вісім) грн 29 коп.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" (Україна, 03113, м. Київ, вул. Грушецька, буд. 9; ідентифікаційний код: 33096208) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору в сумі 23468 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят вісім) грн 29 коп., сплаченого на підставі платіжної інструкції №2519 від 10.10.2023.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.11.2024

Суддя О.В. Нечай