ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

28 листопада 2024 року м.Харків Справа № 905/1415/24
Провадження № 4/905/1415/24
Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувши в порядку наказного провадження заяву № 22-10/24 від 22.10.2024
стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр», м. Київ
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лік-Авто», м. Сєвєродонецьк Луганської області
Без повідомлення (виклику) сторін
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2024 заява передана на розгляд судді Голенко І.П.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У пункті 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 ГПК України).
Відповідно до п. 21 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у сумі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3640-IX, з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.
Отже, заявник повинен був сплатити судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в сумі 302 грн 80 коп.
Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).
Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до вищезазначеної комп`ютерної програми, при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в обліково-статистичній картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.
Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, тощо, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.
Ураховуючи викладене, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.
На підтвердження сплати судового збору при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу ТОВ «Паливно процесинговий центр» додало до заяви платіжну інструкцію № 1057 від 19.08.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн 00 коп., на користь отримувача за наступними реквізитами: «ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/22030101, код 37993783, рахунок НОМЕР_1 , надавач платіжних послуг: Казначейство України», з призначенням платежу « 101;43552213; судовий збір, за позовом ТОВ «ППЦ», Голосіївський районний суд міста Києва».
Суд при перевірці в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» підтвердження оплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу згідно із платіжною інструкцією № 1057 від 19.08.2024 станом на 28.11.2024 не підтвердив зарахування судового збору в сумі 3028 грн 00 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, заявник не надав належних доказів сплати судового збору, оскільки судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. було сплачено на невірний рахунок.
Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме: до заяви не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору на вірний розрахунковий рахунок, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись ст.ст. 148, 150 - 153, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 28.11.2024 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО