ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" листопада 2024 р. Cправа № 902/964/24

за позовом: Малого приватного підприємства "Майстер АС" (вул. Хлібна, буд. 19, м. Житомир, 10014)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" (вул. Пушкіна, буд. 4, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 15792,44 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

участю представників сторін:

позивача: Костишена В.Л.

відповідача: Піскова В.В.

В С Т А Н О В И В :

05.09.2024 Мале приватне підприємство "Майстер АС" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" про стягнення 15 792,44 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.09.2024 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження у справі 902/964/24. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.10.2024.

17.09.2024 від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. № канц. 01-34/9195/24 від 17.09.2024), в якій останній просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 28 105,21 грн та 3 % річних в сумі 6 323,74 грн, обґрунтовуючи це тим, що строки позовної давності було продовжено дією карантину, а в подальшому введенням воєнного стану, тому позивачем було нараховано штрафні санкції за весь період прострочення.

30.09.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/9595/24 від 30.09.2024), яка долучена судом до матеріалів справи.

26.09.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 9491/24 від 26.09.2024), який долучений судом до матеріалів справи.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про задоволення заяви про збільшення розміру позовних вимог та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 14.11.2024, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом 14.11.2024 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

14.11.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як правонаступником зобов`язань своєчасно та в повному обсязі оплатити заборгованість за договорами поставки № 86 від 04.04.2008 та № 89/3 від 20.08.2008, оскільки ТОВ "Меткон Плюс" придбало об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс та є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП "Житомирторф" ().

Відповідач проти позову заперечує, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де доводи зводяться до наступного: ТОВ "Меткон Плюс", яке придбало об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП "Житомирторф" (). За заявою МПП «Майстер АС». Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.04.2024 по справі № 2/1497 замінено боржника - Державне підприємство "Житомирторф" (10014, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 25, ід. код 02968154) на нового боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" (21100, м. Вінниця, вул.Пушкіна,4; код 37536864) у виконавчому проваджені по виконанню рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2009 у справі №2/1497 . Статус «Боржника» ТОВ «Меткон Плюс» набув внаслідок приватизації державного підприємства. Грошові зобов`язання перед МПП «Майстер АС» виникли в результаті правонаступництва за ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.04.2024 по справі № 2/1497. За доводами відповідача до покупця перейшли права та обов`язки приватизованого підприємства, що виникли на день набуття права власності на майно ДП «Житомирторф», а це день укладення договору купівлі-продажу - 22.01.2024. На день укладення договору чітко зафіксовано кредиторська заборгованість ДП «Житомирторф», зокрема і борги перед МПП «Майстер АС» згідно рішень судів від 25.07.2017 по справі № 906/466/17 та від 03.12.2009 по справі № 2/1497, які станом на сьогодні вже сплачені. Згідно фінансової звітності (баланс) ДП «Житомирторф» за І півріччя 2024 року зобов`язання підприємства складають 39 085,1 тис.грн, в тому числі: по заробітній платі - 3 520,3 тис.грн. та розрахунки з бюджетом - близько 34 млн.грн. Отже, МПП «Майстер АС» має право на стягнення з ТОВ "Меткон Плюс" інфляційних втрат та 3% річних за період з 09.04.2024 (наступний день після ухвали про правонаступництво) по 01.09.2024 (день, що передує стягненню боргу) в сумі 1450,27 грн, в тому числі 1091,21 грн - інфляційні втрати та 359,06 грн. - 3 % річних, і відповідно саме ця сума до стягнення визнається відповідачем.

Позивач не погоджується із доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву, свої заперечення виклав у відповіді на відзив, де з поміж іншого зазначив, що за результатами електронного аукціону №SPE001-UА-198 від 19.12.2023 об`єкта приватизації, до ТОВ «Меткон Плюс» перейшли права та обов`язки ДП «Житомирторф» в усіх обсягах та умовах, включаючи боргові зобов`язання. Тому, цілком законним та обґрунтованим є пред`явлення вимоги до правонаступника боржника щодо стягнення штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: між Державним підприємством "Житомирторф" (постачальник) та Малим приватним підприємством "Майстер АС" (покупець) були укладені договори поставки №86 від 04.04.2008 та № 89/3 від 20.08.2008 за умовами яких постачальник зобов`язався передати у власність покупця відповідно торф фрезерний та торф сільськогосподарський, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Пунктом 4 договорів сторони передбачили ціну і порядок оплати, за яким: згідно договору №086 від 04.04.2008, постачальник постачає товар по ціні 55 грн за тонну разом з ПДВ на умовах самовивозу, а покупець здійснює попередню оплату в розмірі 20000,00 грн не пізніше 25.04.2008; згідно договору №089/3 від 20.08.2008, постачальник постачає товар по ціні 57 грн за тонну разом з ПДВ на умовах самовивозу, а покупець здійснює попередню оплату в розмірі 10003,50 грн не пізніше 25.08.2008.

На виконання умов договорів, позивач перерахував в рахунок передоплати за торф 30 003,50 грн, що підтверджується банківськими виписками, однак товар не був поставлений.

03.12.2009 Господарським судом Житомирської області, у справі № 2/1497 прийнято рішення та вирішено: стягнути з Державного підприємства "Житомирторф" (10008, м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 25; код 02968154) на користь Малого приватного підприємства "Майстер АС" (10014, м. Житомир, вул. Хлібна,19; код 22047255) - 30003,50 грн. боргу, 900,11 грн. пені, 2100,25 грн. штрафу, 330,04 грн. витрат на оплату державного мита, 186,10грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/465/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс" до Державного підприємства "Житомирторф" про стягнення грошових коштів вирішено: стягнуто з Державного підприємства "Житомирторф" на користь Малого приватного підприємства "Майстер АС": 30007,88 грн - інфляційних втрат; 2702,78грн - 3% річних; 1562,45грн - судових витрат.

22.01.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - «Продавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Меткон Плюс» (далі - «Правонаступник боржника», «Покупець») укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупцю (продав) приватизований шляхом продажу на аукціоні в електронній формі об`єкт малої приватизації - єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Житомирторф» (), який розташований за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 25, а Покупець прийняв у власність (купив) об`єкт приватизації, сплатив ціну його продажу, згідно з розділом 2 Договору, та зобов`язується виконати визначені в Договорі умови.

Як визначено п. 4.1. договору, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП "Житомирторф" (), відповідно до умов цього договору та ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", з дня оформлення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області №906/466/17 від 26.03.2024, заяву представника Малого приватного підприємства «Майстер АС» про заміну сторони у справі задоволено. Замінено боржника - Державне підприємство "Житомирторф" (10014, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 25, ідентифікаційний код 02968154) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" (21100, м.Вінниця, вул.Григорія Сковороди (Пушкіна), буд. 4, ідентифікаційний код 37536864) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області у справі № 906/466/17 від 15.08.2017.

За доводами позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" вчасно не сплатило основну заборгованість, сплата боргу відбулась 02.09.2024, тому у Малого приватного підприємства «Майстер АС» виникло право на стягнення з боржника інфляційних втрат та 3 % річних.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача (правонаступника) до виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2009 у справі № 2/1497 яким стягнуто з Державного підприємства "Житомирторф" (10008, м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 25; код 02968154) на користь Малого приватного підприємства "Майстер АС" (10014, м. Житомир, вул. Хлібна,19; код 22047255) - 30003,50 грн. боргу, 900,11 грн. пені, 2100,25 грн. штрафу, 330,04 грн. витрат на оплату державного мита, 186,10грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі №906/465/17 яким стягнути з Державного підприємства "Житомирторф" на користь Малого приватного підприємства "Майстер АС": 30007,88 грн - інфляційних втрат; 2702,78грн - 3% річних; 1562,45грн - судових витрат, в зв`язку із невиконанням боржником Державним підприємством "Житомирторф" договірних зобов`язань договори поставки №86 від 04.04.2008 та № 89/3 від 20.08.2008.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Як уже встановлено судом 22.01.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" (покупець) уклали договір купівлі-продажу за результатами електронного аукціону №8РЕ001-иА-198 від 19.12.2023 об`єкта приватизації, за умовами якого продавець передав у власність покупцю (продав) приватизований шляхом продажу на аукціоні в електронній формі об`єкт малої приватизації - єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Житомирторф" (), розташований за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 25, а покупець прийняв у власність (купив) об`єкт приватизації, сплатив ціну за його продаж, згідно з розділом 2 договору, та зобов`язується виконати визначені в договорі умови.

До складу об`єкта приватизації входять всі види майна, призначені для діяльності підприємства (крім того, що не підлягає приватизації) - будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно з фінансовою звітністю державного підприємства. До складу єдиного майнового комплексу входить комплекс будівель і споруд (у кількості 70 одиниць), зазначених у пунктах 1.2., 1.3. цього договору, транспортні засоби та спеціальна техніка у кількості 101 одиниця та інше рухоме майно (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, передача об`єкта приватизації здійснюється продавцем одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору та оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками.

Право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладання цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, але не раніше отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації та входить до складу об`єкта приватизації, виникає у покупця з дня державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору (п. 3.2., 3.3. договору).

Як визначено п. 4.1. договору, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП "Житомирторф" (), відповідно до умов цього договору та ст.28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", з дня оформлення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.04.2024 по справі № 2/1497 Замінити боржника - Державне підприємство "Житомирторф" на нового боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" у виконавчому проваджені по виконанню рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2009 у справі №2/1497.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях і Товариство з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" 22.01.2024 підписали акт №2 приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Житомирторф".

За доводами суду заміна відбулась внаслідок факту купівлі-продажу відповідного майнового комплексу та переходу прав та обов`язків до покупця на майновий комплекс, що включає як активи, так і пасиви підприємства, відповідно до договору, тобто до ТОВ «Меткон Плюс» перейшли права та обов`язки ДП «Житомирторф» у усіх обсягах та умовах, включаючи боргові зобов`язання.

За змістом п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.2 ст.104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Як передбачено ч.1 ст.28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

З огляду на встановлене кредитор вправі вимагати стягнення з боржника (правонаступника) в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошових зобов`язань за рішеннями суду.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних за загальний період з 24.08.2017 по 01.09.2024 (з дня наступного після набрання рішенням законної сили у справі № 906/466/17) з врахуванням сплати заборгованості за рішеннями суду 02.09.2024.

Частиною 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, застосування ст. 625 ЦК України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

3% річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою є самостійним способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.01.2018 по справі № 910/24266/16, відповідно до якої вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, всі вищевказані приписи застосовуються у разі наявності прострочення грошового зобов`язання боржника перед кредитором за невиконання (неналежне виконання) умов відповідного договору.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за визначені позивачем періоди господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірними. У зв`язку з викладеним, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань 28 105,21 грн та 6 323,74 грн 3 % річних за період з 24.08.2017 по 01.09.2024.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меткон Плюс" (вул. Пушкіна, буд. 4, м. Вінниця, 21100, ) на користь Малого приватного підприємства "Майстер АС" (вул. Хлібна, буд. 19, м. Житомир, 10014, ) 28 105,21 грн інфляційних втрат, 6 323,74 грн 3 % річних та 2 180,16 грн витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати на електронну адресу представника позивача: та до Електронних кабінетів ЄСІТС

Повне рішення складено 25 листопада 2024 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи