ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3282/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тарановський Р.В.,

від відповідача: Оляш К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального некомерційного підприємства ,,Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одеська обласна енергопостачальна компанія про повернення безпідставно набутого майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2024 р.: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3282/24; призначено засідання суду на 03.09.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2024 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.09.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 р.: з ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на 3 дні; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 10.10.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 07.11.2024 р.

Судове засідання, призначене на 07.11.2024 р., не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Лічмана Л.В. з 05.11.2024 р. по 08.11.2024 р. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2024 р. повідомлено сторони про наступне судове засідання, призначене на 19.11.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2024 р. відмовлено у закритті провадження у справі за заявою відповідача, оскільки періоди, за які стягуються кошти у справах № 916/2093/22 та № 916/3282/24, різні.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено відповідачу можливість участі у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,EASYCON.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 19.11.2024 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Комунальне некомерційне підприємство ,,Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради (далі ? Підприємство) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одеська обласна енергопостачальна компанія (далі ? Товариство), в якій просить стягнути 296763,48 грн, сплачених за спожиту у грудні 2021 р. електричну енергію, виходячи з ціни останньої, встановленої додатковими угодами до договору від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ. Між тим, останні визнано недійсними рішенням Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 р. справі № 916/2093/22, з огляду на що спожита в грудні 2021 р. електрична енергія підлягає оплаті за ціною, визначеною безпосередньо в договорі від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ, а, відтак, кошти в розмірі ціни позову, набуті відповідачем, підлягають поверненню за правилами ст.ст.216,1212 ЦК України. Наведене підтверджується висновками ревізії Підприємства, проведеної Південним офісом Держаудитслужби.

У відзиві на позовну заяву Товариство просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки:

- Підприємство вже реалізувало своє право на судовий захист в межах справи № 916/2093/23 за позовом про стягнення з Товариства надмірно сплачених коштів на виконання договору про закупівлю електричної енергії від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 р. по справі № 916/793/22 з Підприємства на користь Товариства стягнуто 457389,35 грн заборгованості за спожиту в грудні 2021 р. електричну енергію, поставлену на виконання договору від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ. Вказана сума, сплачена Підприємством, включає 296763,48 грн, які просить стягнути Підприємство з Товариства в рамках цієї справи. Таким чином, задоволення судом позову Підприємства призведе до порушення верховенства права, елементами якого є принципи юридичної визначеності та остаточності судового рішення;

- позивачем не доведено порушення його прав відповідачем.

У відповіді на відзив Підприємство, зокрема, вказує, що не могло своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду від 07.02.2023 р. по справі № 916/793/22, адже рішення суду від 29.03.2023 р. по справі № 916/2093/22 переглядалось в апеляційній (постанова від 15.06.2023 р.) та касаційній (постанова від 26.03.2024 р.) інстанціях. Крім того, позивач зауважує, що позов по справі № 916/2093/23 не містив вимогу про повернення коштів, сплачених за спожиту у грудні 2021 р. електроенергію. Також Підприємство повідомляє про те, що звернулось до суду в межах цієї справи, враховуючи висновки ревізії, проведеної Південним офісом Держаудитслужби.

Товариство подало заперечення, в яких підтримало викладені у відзиві на позов доводи. Окремо відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі, в задоволенні якого відмовлено протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2024 р.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд відмовляє у позові, виходячи з такого.

04.01.2021р. між Товариством як постачальником та Підприємством як споживачем укладено договір № 04-21300-ВЦ про закупівлю електричної енергії строком з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. У подальшому сторонами укладено ряд додаткових угод, якими збільшено ціну електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 р. по справі № 916/2093/22 за позовом Підприємства до Товариства: визнано недійсними укладені між ними додаткову угоду № 4 від 19.04.2021 р., додаткову угоду № 5 від 20.04.2021р., додаткову угоду № 6 від 27.09.2021 р., додаткову угоду № 7 від 27.09.2021 р., додаткову угоду № 8 від 27.09.2021 р., додаткову угоду № 9 від 06.12.2021 р., додаткову угоду № 10 від 06.12.2021 р., додаткову угоду № 11 від 06.12.2021 р.; стягнуто з Товариства на користь Підприємства кошти у розмірі 528991,47 грн.

Рішення мотивовано тим, що: оспорюваними додатковими угодами незаконно збільшено ціну товару; внаслідок визнання недійсними додаткових угод підстава для оплати електричної енергії за більшою ціною, ніж обумовлена договором, відсутня, тому Товариство має повернути Підприємству 528991,47 грн вартості електричної енергії, спожитої до листопада 2021 р. включно.

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 р. по справі № 916/2093/22 залишено без змін постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 р. та Верховного Суду від 26.03.2024 р.

02.05.2024 р. Підприємство оформило лист № 938, в якому повідомило Товариство про те, що за результатами проведення заходів державного фінансового контролю діяльності Підприємства Південним офісом Держаудитслужби складено вимогу щодо усунення виявлених порушень, в якій вказано, що Товариство має повернути Підприємству кошти в загальній сумі 296763,48 грн, сплачені на виконання додаткових угод, визнаних недійсними судом по справі № 916/2093/22.

У відповідь Товариство оформило лист від 12.06.2024 р. № 587/20-02-2349, в якому відмовилось повертати кошти з посиланням на наявність судового рішення по справі № 916/793/22, чим спричинило звернення Підприємства з позовом у рамках провадження у даній справі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 р. по справі № 916/793/22, яке не оскаржувалось в апеляційному порядку, а, отже, набрало законної сили, з Підприємства стягнуто на користь Товариства заборгованість за грудень 2021 р. за договором від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ у розмірі 457389,35 грн. Рішення виконано 25.05.2023 р., про що свідчить наявна в матеріалах справи платіжна інструкція. Сторонами не заперечується, що до складу сплачених Підприємством коштів увійшли 296763,48 грн, які воно просить стягнути з Товариства в межах справи № 916/3282/24.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В ч.1 ст.326 ГПК України вказано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ? і за її межами.

В п.6.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. по справі № 910/23028/17 зазначено, що принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. ,,вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень (,,що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності).

В ч.4 ст.237 ГПК України закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже зазначено вище, судом по справі № 916/793/22 вирішено, що кошти в сумі 296763,48 грн, які є платою за спожиту в грудні 2021 р. електричну енергію, поставлену на виконання договору від 04.01.2021 р. № 04-21300-ВЦ, мають належати Товариству.

За таких обставин, подаючи позов у справі № 916/3282/24, Підприємство фактично намагається домогтися перегляду судового рішення по справі № 916/793/22, яке набрало законної сили, всупереч принципам юридичної визначеності та остаточності судового рішення.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

З приводу доводів Підприємства в частині того, що воно не могло своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду по справі № 916/793/22, адже рішення суду по справі № 916/2093/22 переглядалось в апеляційній (постанова від 15.06.2023 р.) та касаційній (постанова від 26.03.2024 р.) інстанціях, потрібно повідомити, що недійсність додаткових угод, визнана рішенням суду по справі № 916/2093/22, може вважатися нововиявленою обставиною, тому рішення суду по справі № 916/793/22 має переглядатись не за правилами гл.1, а в порядку, передбаченому гл.3 розд.ІV ГПК України. У випадку, якщо судове рішення по справі № 916/793/22 буде скасовано після його перегляду за нововиявленими обставинами з ухваленням нового рішення, наприклад, про відмову у позові Товариству про стягнення 296763,48 грн, Підприємство зможе вимагати повернення сплачених коштів на підставі ст.333 ГПК України, яка регулює питання щодо повороту виконання судового рішення.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд відмовляє у задоволенні позову, жодним чином не впливають, тому залишаються без правової оцінки.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02 грудня 2024 р. у зв`язку з проблемами з електропостачанням до приміщення суду.

Суддя Л.В. Лічман