УХВАЛА

м. Київ

29.11.2024Справа № 910/6086/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про видачу дубліката виконавчого документа

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 83 311 988,47 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України про стягнення 76 452 170,90 грн інфляційних та 6 859 817,57 грн - 3% річних у зв`язку із несплатою заборгованості за договором постачання природного газу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/6086/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 року в позові відмовлено повністю з посиланням на необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 у справі № 910/6086/16 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково,рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 у справі № 910/6086/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 № 04-23/2206 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2016, справа № 910/6086/16 передана для розгляду судді Мандриченку О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 справу № 910/6086/16 прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 вирішено закрити провадження у справі №910/6086/16 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України про стягнення 83 311 988,47 грн.

Також вказаною ухвалою повернуто Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 206 700,00 грн, сплачений за платіжним дорученням №4002551 від 28.03.2016, оригінал якого міститься в матеріалах справи №910/6086/16.

19.11.2024 до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якій заявник просить суд видати дублікат ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі №910/6086/16, належним чином оформлений для пред`явлення до Держказначейства України.

Розглянувши подану заяву суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 19.4 частини першої розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд зазначає, що положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено які ухвали є виконавчими документами в розумінні частини третьої статті 327 Господарського процесуального кодексу України, а саме: ухвала про забезпечення доказів (частина десята статті 112 Господарського процесуального кодексу України); ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом (частина третя статті 134 Господарського процесуального кодексу України); ухвала про стягнення штрафу (частина п`ята статті 135 Господарського процесуального кодексу України); ухвала господарського суду про забезпечення позову (частина перша статті 144 Господарського процесуального кодексу України); ухвала про затвердження мирової угоди (частина друга статті 193 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно підпунктів 1, 1-1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Приписами статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вимоги до виконавчого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджений Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787.

Відповідно до пункту 2 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787, цей порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Суд зауважує, що приписами пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено видачу дубліката саме виконавчого документа й до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Одночасно положеннями статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала суду є виконавчим документом у випадках, встановлених законом. В свою чергу, ані положеннями Господарського процесуального кодексу України, ані положеннями Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про судовий збір" не передбачено, що ухвала суду про повернення судового збору є виконавчим документом. Оскільки ухвала суду про повернення судового збору не є виконавчим документом, відповідно остання не оформлюється відповідно до статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Повернення судового збору здійснюється органами Державної казначейської служби України відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787, який є спеціальним нормативним актом та встановлює порядок та підстави для повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи, що ухвала суду про повернення судового збору не є виконавчим документом в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, в суду відсутні підстави для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дублікату виконавчого документа.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 19.4 частини першої розділу XI "Перехідні положення", статтями 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 910/6086/16 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 29.11.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.В. Мандриченко