ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/512/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

розглядаючи скаргу представника боржника АТ "Житомиргаз" адвоката Марини Кучерук від 18.10.2024 на дії приватного виконавця (вх. г/с №01-19/115/24 від 18.10.2024) у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз"

про стягнення 118 041 825, 05 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Митюк С.П., адвокат, довіреність №586 від 28.09.2023 (в режимі відеоконференції),

від відповідача: Кучерук М.Г., адвокат, довіреність №01-152-1223 від 19.12.2023, Довгалюк Р.О., адвокат, довіреність №001-02-0324 від 13.03.2024, Кіптенко В.В., керівник , витяг з ЄДР від 24.09.2024

від приватного виконавця: Косяк Н.В., адвокат, ордер серії АІ №1734337 від 25.10.2024 (в режимі відеоконференції в засіданні суду 07.11.2024)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.05.2024 у справі №906/512/23, залишеним в силі постановою ПЗАГС від 27.08.2024, позов задоволено частково, зменшено розмір пені на 50% з обґрунтованої до стягнення пені 7 659 024, 68 грн до суми 3 829 512, 34 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (): 82 004 900, 22грн основного боргу; 3 829 512, 34грн пені; 24 859 545, 08грн інфляційних втрат; 3 518 355, 07грн 3% річних; 939 400, 00грн судового збору ( далі - Рішення суду від 02.05.2024).

На примусове виконання Рішення суду від 02.05.2024 видано наказ - № 906/512/23 від 18.09.2024.

18.10.2024 через діловодну службу господарського суду надійшла скарга представника боржника АТ "Житомиргаз" адвоката Марини Кучерук від 18.10.2024 на дії приватного виконавця (вх. г/с №01-19/115/24 від 18.10.2024) (тут і далі за текстом - Скарга на дії приватного виконавця) (тут і далі за текстом - Суд, Боржник, Стягувач, Приватний виконавець).

1. Суд ухвалою від 22.10.2024 призначив до розгляду скаргу представника боржника АТ "Житомиргаз" адвоката Марини Кучерук від 18.10.2024 на рішення приватного виконавця (вх. г/с №01-19/115/24 від 18.10.2024) на 07.11.2024 р. о 12:00.

Одночасно Суд запропонував стягувачу та приватному виконавцю Щербакову Ігорю Миколайовичу надіслати відзив на скаргу представника боржника АТ "Житомиргаз" адвоката Марини Кучерук від 18.10.2024 на дії приватного виконавця (вх. г/с №01-19/115/24 від 18.10.2024) у виконавчому провадженні №76335553 з відповідним нормативним обґрунтуванням.

2. Зміст Скарги на дії приватного виконавця.

Посилаючись на норми Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі за текстом - Закон №1404-VIII в чинній редакції), Боржник доводить, що:

- згідно п. 6 ч. 5 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-IX від 14.07.2021 ( далі за текстом - Закон №1639-IX в чинній редакції);

- згідно п. 15. ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-IX, за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

- згідно з ч. 11 ст. 35 Закону №1404-VIII у випадку, передбаченому п. 15 ч.1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону №1639-IX;

- постановою НКРЕКП від 18.10.2022 за №1319 Боржника включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

- однією з процедур врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу за змістом ч.3 ст. 4 Закону №1639-IX є укладення договору про організацію взаєморозрахунків в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", однак які на даний час КМУ не затверджені, що унеможливлює врегулювання заборгованості;

- згідно з абз.2 ч.1 ст. 6 Закону №1639-IX неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: 1) за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; 2) за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості;

- критерієм для визначення сум штрафів, пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, які підпадають під дію Закону №1639-IX є не період їх нарахування, а те, що вони нараховані на суму основного боргу, яка підпадає під дію даного Закону;

- Рішенням суду від 02.05.2024 стягнуто на користь Стягувача 90 292 167,63грн , з яких: 82 004 900,22грн основного боргу, 3 829 512,34грн пені, 24 859 545,08 грн інфляційних втрат, 3 518 355,07грн 3% річних та 939 400,00грн судового збору;

- Приватним виконавцем накладено арешт на кошти та майно Боржника на загальну суму 28 632 308,85грн, у складі якої є нараховані на суму основного боргу за період прострочення з 01.03.2022 по 27.03.2023 три проценти річних в сумі 2 642 130,51грн, пеня в сумі 1 168 278, 32грн та інфляційні втрати в сумі 21 278 677, 35 грн , а також 939 400, 00 грн судового збору, 974,06грн витрат на виконавче провадження та 2 602 848, 62грн виконавчого збору;

- оскільки пеня, інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на суму основного боргу після 28.02.2022 також підпадають врегулюванню у спосіб, визначений Законом №1639-IX, Приватний виконавець мав право накласти арешт на кошти та майно Боржника в загальній сумі 1 034 314,06грн у складі 939 400, 00грн судового збору, 974, 06грн витрат на виконавче провадження та 93 940грн виконавчого збору ( 10% від суми судового збору);

- обґрунтованість Скарги є підставою визнання дій Приватного виконавця неправомірними та зобов`язання останнього усунути порушення права Боржника.

На підставі викладених доводів та на підставі ст. 343 ГПК України просить Суд визнати неправомірними дії Приватного виконавця з арешту коштів та майна боржника в частині 27 597 994,79грн, які накладені постановами від 17.10.2024 в межах виконавчого провадження №76335553 та зобов`язати Приватного виконавця скасувати арешт коштів та майна боржника в частині 27 597 994, 79грн, які накладені постановами від 17.10.2024 в межах виконавчого провадження №76335553.

3. Зміст відзиву (заперечення) Стягувача на Скаргу на дії приватного виконавця.

Заперечуючи проти задоволення Скарги, Стягувач просить відмовити у її задоволенні, серед іншого, з таких підстав:

- Скарга не містить посилання на норми права та обґрунтування, які б стосувалися саме накладення арешту, та доводили, що відповідне накладення арешту було неправомірним;

- Рішенням суду від 02.05.2024 стягнуто на користь Стягувача 82 004 900,22грн основного боргу, 3 829 512,34грн пені, 24 859 545,08грн інфляційних втрат, 3 518 355,07грн 3% річних та 939 400,00грн судового збору та на примусове виконання видано наказ від 18.09.2024;

- Приватним виконавцем 17.10.2024 відкрито виконавче провадження № 76335553 згідно якого стягується заборгованість за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 - 2 642 130,51грн 3% річних, 1 168 278,32грн пені, 21 278 677,35грн інфляційних втрат, 939 400,00грн судового збору, всього: 26 028 486,18грн;

- визначення у постанові, що примусовому стягненню підлягає саме вказана заборгованість обумовлено тим, що відповідно п.15 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII зупинення вчинення виконавчих дій здійснюється у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом № 1639-ІХ, за умови перебування боржника в реєстрі підприємств , які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі -Реєстр);

- постановою НКРЕКП від 18.10.2022 за №1319 Боржника включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

- однак стягнута з Боржника Рішенням суду від 02.05.2024 заборгованість лише частково підпадає врегулюванню відповідно до абз. 8 ст.1 Закону № 1639-ІХ, а саме заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами з транспортування природного газу, укладеними особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01 січня 2020року, яка виникла з 01 січня 2020 року по 28.02.2022 року включно ;

- врегулюванню відповідно до абз. 8 ст.1 Закону № 1639-ІХ за Рішенням суду від 02.05.2024 підлягає заборгованість за період з 01.04.2021 по 28.02.2022 , а саме основний борг в сумі 82 004 900,22грн, 3% річних в сумі 876 224,56грн, пеня в сумі 2 661 234,02грн та інфляційні втрати в сумі 3 580 867,73 грн, всього: 89 123 226,53 грн;

- оскільки 3% річних, інфляційні та пеня, які нараховані після 28.02.2022 врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ не підлягають та можуть бути примусово стягнуті, у Приватного виконавця не було правових підстав не накладати арешт на грошові кошти та майно боржника в межах визначеної Стягувачем суми стягнення;

- не накладення арешту та не стягнення сум заборгованості за Рішенням суду від 02.05.2024, які не підлягають врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ, не відповідатиме ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції та принципам господарського судочинства;

- правова позиція Верховного Суду щодо застосування зокрема статті 6 Закону 1639-ІХ та яка є релевантною до застосування на зазначеній стадії судового процесу викладена у постанові від 05.09.2024 у справі № 904/5697/20; у контексті наведених висновків Верховного Суду Боржник не подав доказів передання на врегулювання відповідно до Закону № 1639-ІХ, заборгованості в сумі 26028486,18грн, яка виникла після 28.02.2022, та стягується у виконавчому провадженні № 76335553.

4. Зміст відзиву (заперечення) Приватного виконавця на Скаргу на дії приватного виконавця.

Приватний виконавець просить відмовити у задоволенні Скарги , серед іншого, з таких підстав:

- 17.10.2024 постановою виконавця відкрито виконавче провадження №76335553 за заявою Стягувача про примусове виконання наказу, виданого Господарським судом Житомирської області на виконання Рішення сулу від 02.05.2024, яке набрало законної сили 27.08.2024;

- у заяві про примусове виконання рішення стягувач , у відповідності до вимог ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII , має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника тощо; враховуючи позицію Верховного Суду , викладену у постанові від 21.05.2021 у справі № 905/64/15 щодо правової природи безготівкових коштів та підтвердження Стягувачем відкритих банківських рахунків Боржником у м. Києві, дії з відкриття виконавчого провадження № 76335553 вчинені у повній відповідності до вимог чинного законодавства;

- дія Закону 1639-ІХ поширила дію на заборгованість операторів газорозподільних систем лише з прийняттям Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування " №2479-ІХ від 29.07.2022 ( далі - Закон № 2479-ІХ);

- за заявою Стягувача заборгованість, що стягується з Боржника за Рішенням суду від 02.05.2024 лише частково підлягає врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ, а саме абз. 8 ст.1 згідно з яким врегулюванню відповідно до цього Закону підлягає заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно;

- у той же час, Рішенням суду від 02.05.2024 стягнуто зокрема і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022 за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 - 2 642 130,51грн 3% річних, 1 168 278,32грн пені, 21 278 677,35грн інфляційних втрат, всього 25 089 086,18 грн, а також 939 400,00грн судового збору, всього: 26 028 486,18грн;

- зупинення вчинення виконавчих дій за приписами п.15 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII здійснюється у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом № 1639-ІХ, за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу ( далі - Реєстр);

- водночас Закон №1404-VIII не передбачає зупинення вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, частково не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом № 1639-ІХ, за умови перебування боржника в Реєстрі;

- до повноважень приватного виконавця під час відкриття виконавчого провадження не віднесено права самостійно вирішувати питання стосовно того чи відноситься заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчим документом до Закону № 1639-ІХ;

- оскільки у справі відсутні обставини ( факти, докази) врегулювання сторонами заборгованості відповідно до положень Закону № 1639-ІХ, відсутні підстави вважати нараховані 3% річних, інфляційних та пені такими, що підлягають списанню ; так у приватного виконавця відсутня інформація щодо врегулювання заборгованості шляхом укладення договору (договорів), здійснення учасником процедури врегулювання заборгованості, платежі за договором (договорами) про реструктуризацію заборгованості, укладеним (укладеними) відповідно до Закону; закінчення строку дії договору ( договорів) про реструктуризацію заборгованості учасника процедури врегулювання заборгованості; погашення боргу Боржником до 31 грудня 2022;

- відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- статтею 10 Закону №1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень, є, зокрема, звернення стягнення на кошти; ч.ч. 2 та 3 ст. 56 цього Закону встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна; арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі;

- 17.10.2024 року під час відкриття виконавчого провадження № 76335553 було винесено постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного виконавчого провадження у відповідності до вимог чинного законодавства, що регулює порядок стягнення за виконавчими документами;

- згідно з абз. 1 п.1 постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 76335553 арешт накладено на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти /електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів /електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання , накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику;

- зазначене свідчить про дотримання приватним виконавцем вимог законодавства , а банк повинен був повідомити приватного виконавця про цільове призначення рахунку ( "спеціальний режим використання") та /або повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках;

- при винесенні оскаржуваних постанов про арешт коштів боржника та арешт майна боржника за виконавчим провадженням № 76335553 дотримані вимоги чинного законодавства, що регулюють порядок примусового виконання рішень суду, отже Скарга Боржника на дії приватного виконавця щодо відкриття та накладення арешту на грошові кошти на підставі постанови, є необґрунтованою та безпідставною;

- при розгляді скарг боржників на рішення приватного виконавця необхідно враховувати дійсні наміри боржника та перевіряти наявність порушення прав боржника рішенням, діями /бездіяльністю приватного виконавця (такі висновки виклала ВП ВС у постанові від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17);

- враховуючи, що Боржником не надано доказів на обґрунтування, яке саме право порушено під час відкриття виконавчого провадження №76335553, так як примусове виконання не є порушенням права, а навпаки поновлення конституційного права Стягувача на виконання рішення та вільне володіння своїм майном;

- обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів ( такі висновки виклала ВП ВС у постанові від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20);

- відповідно до положень ч.3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги ;

- на підставі ч.1 ст.123, ч.1 ст. 124, ч.ч. 2 , 3 ст. 126 , ч.13 ст.129 ГПК України приватний виконавець просить покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн на Боржника.

8. Обставини, встановлені судом.

Постановою НКРЕКП від 18.10.2022 за №1319 включено Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Постановою НКРЕКП від 12.03.2024 за № 494 затверджено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз":1) обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу [...], над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу [...], з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період до 31 грудня 2019 року включно у сумі 699 656,02 тис.грн (без ПДВ); 2) обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу [...], над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу [...], з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 240 089,10 тис. грн (без ПДВ);

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.05.2024 у справі №906/512/23, залишеним в силі постановою ПЗАГС від 27.08.2024, позов задоволено частково, зменшено розмір пені на 50% з обґрунтованої до стягнення пені 7 659 024, 68 грн до суми 3 829 512, 34 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" ( ): 82 004 900, 22грн основного боргу; 3 829 512, 34грн пені; 24 859 545, 08грн інфляційних втрат; 3 518 355, 07грн 3% річних; 939 400, 00грн судового збору. У стягненні 3 829 512, 34 грн пені відмовлено.

На примусове виконання Рішення суду від 02.05.2024 видано наказ № 906/512/23 від 18.09.2024.

Стягувач 17.10.2024 подав Приватному виконавцю заяву про примусове виконання рішення за №ТООВИХ-24-15801, в якій просив відкрити виконавче провадження для примусового виконання рішення Суду. Стягувач, з посиланням на абз. 8 ст. 1 Закону № 1639-ІХ щодо врегулювання заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями , які набрали законної сили, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01 січня 2020 року, яка виникла з 01 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно, повідомив, що Рішенням суду від 02. 05.2024 стягнуто зокрема і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022 за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 - 2 642 130, 51 грн 3% річних, 1 168 278, 32 грн пені, 2 1278 677, 35 грн інфляційні втрати та 939 400, 00 грн судового збору. Отже примусовому стягненню з Боржника підлягає заборгованість в загальній сумі 26 028 486,18 грн.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. від 17.10.2024 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП №76335553 за наказом №906/512/23 від 18.09.2024 та зазначено, що стягується заборгованість за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 2 642 130, 51 грн 3% річних, 1 168 278, 32 грн пені, 2 1278 677, 35 грн інфляційні втрати, 939 400, 00 грн судового збору, всього: 26 028 486, 18 грн. Стягнуто з боржника основну винагороду Приватного виконавця 2602848, 61 грн.

Приватним виконавцем у виконавчому провадженні №76335553 винесено постанови:

- 17.10.2024 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" () у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 28 632 308, 85 грн;

- 17.10.2024 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" () у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного виконавчого провадження 28 632 308, 85 грн.

18.10.2024 Боржник звернувся до Приватного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів боржника в частині, відповідно до якої просив зняти арешт з коштів та майна Боржника в частині 27 597 994, 79грн в межах виконавчого провадження №76335553.

За матеріалами Скарги встановлено, що з Боржника в період з 18.10.2024 до 05.11.2024 примусово стягнуто кошти на загальну суму 850 343, 09грн за наказом суду № 906/512/23 від 18.09.2024.

9. Висновки суду.

Суд дійшов висновку задовольнити Скаргу на дії Приватного виконавця, з таких підстав.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в ч. 1 цієї статті, а з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову (ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених п. п.10, 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

У випадку, передбаченому п.15 ч.1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає (ч. 11 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження").

Про наявність обставин, зазначених у п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу стало відомо у день отримання заяви ТОВ "Оператор газотранспортної системи України № ТОВВИХ-24-15801 від 17. 10. 2024 про примусове виконання рішення - 17.10.2024, де Стягувач зазначив, що постановою НКРЕКП від 18.10.2022 № 1319 включено АТ "Житомиргаз" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Оскільки Стягувач зазначив, що заборгованість стягнута з Боржника Рішенням суду від 02.05.2024 лише частково підпадає під врегулювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" ( у тексті - Закон № 1639-ІХ), так як виникла після 28.02.2022, Приватний виконавець постановою від 17.10.2024 відкрив виконавче провадження №76335553 за наказом №906/512/23 від 18.09.2024 про стягнення заборгованості за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 - 2 642 130, 51грн 3% річних, 1 168 278, 32 грн пені, 2 1278 677, 35грн інфляційні втрати, 939400,00грн судового збору, всього: 26 028 486,18грн, а також стягнув з боржника основну винагороду Приватного виконавця в сумі 2602848, 61 грн. Того ж дня 17.10.2024 Приватний виконавець вчинив виконавчі дії з винесення постанов про арешт коштів та майна боржника у межах суми звернення 28 632 308, 85 грн.

В абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Однак під час відкриття виконавчого провадження приватний виконавець вправі також винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за наявності обставин, передбачених п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", що унеможливить винесення постанов про арешт майна (коштів) боржника на суми, що стягуються, які підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-ІХ.

Як слідує зі змісту п.4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.15 ч.1 ст. 34 цього Закону є підставою для зняття арешту, накладеного виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на боржника. Така ситуація виникає коли дата винесення постанови про накладення арешту на майно/кошти боржника не співпадає з датою винесення постанови про зупинення виконавчих дій, оскільки таку дію виконавець вчиняє не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в ч. 1 ст. 34 Закону.

В силу ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Боржник оскаржує дії Приватного виконавця з арешту його коштів та майна в частині 27597994,79грн, які накладені постановами від 17.10.2024 в межах виконавчого провадження № 76335553, оскільки суми, що стягуються, підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-ІХ.

29.08.2021 набрав чинності Закон №1639-ІХ, який визначає комплекс відповідних заходів організаційного та економічного характеру спрямованих на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021 та до 19.08.2022) було передбачено, що:

- заборгованістю суб`єктів ринку природного газу, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону є, зокрема [...], з а б о р г о в а н і с т ь операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не с п л а ч е н а с т а н о м на р о з р а х у н к о в у д а т у [... ]; (абзаци 7, 8, 9 частини першої статті 1);

- процедура врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості (абзац 14 частини першої статті 1);

- реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (абзац 15 частини першої статті 1);

- р о з р а х у н к о в а д а т а - 31 грудня 2020 року (абзац 16 частини першої статті 1).

З наведеного слідує, що Закон №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021 та до 19.08.2022) предметом врегулювання у спосіб проведення взаєморозрахунків та реструктуризації визначав саме заборгованість операторів газорозподільних систем за послуги з транспортування природного газу, не сплачену станом на 31.12.2020 і очевидним є те, що складовою такої заборгованості був лише основний борг.

В свою чергу, Рішенням суду від 02.05.2024 з Боржника стягнуто основний борг в загальній сумі 82 004 900,22грн, що виник у квітні , травні та вересні 2021.

Так, 19.08.2022 набрав чинності Закон №2479-IX. У преамбулі якого визначено, що цей Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Терміни вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у законах України "Про ринок природного газу", Про теплопостачання", Про житлово-комунальні послуги", Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та інших законах України. Вказаним законом внесені зміни, зокрема, і до Закону №1639-IX.

У статті 2 Закону №2479-IX визначено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання. Зокрема, у частині сьомій статті 2 цього Закону передбачено, що взаєморозрахунки в цілях реалізації заходів, передбачених цією статтею, проводяться у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до положень абзацу 4 частини другої статті 1 Закону №2479-IX визначено, що порядок підтвердження обставин, що є підставою для ненарахування неустойки (штрафу, пені), визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №2479-IX були внесені зміни, зокрема і до Закону №1639-IX.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) передбачено, що:

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості (абзац 2 частини першої статті 1);

- заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме: [... ] з а б о р г о в а н і с т ь операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка в и н и к л а з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно (абзац 8 частини першої статті 1) ;

- процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за [...] послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення (абзац 17 частини першої статті 1);

- учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, [...] оператор газотранспортної системи, [...] оператори газорозподільних систем [... ] (абзац 21 частини першої статті 1);

- розрахункова дата - 31 грудня 2020 року (крім випадків, якщо дата або підстава виникнення заборгованості (грошових зобов`язань) визначена цим Законом для виду заборгованості (абзац 19 частини першої статті 1).

Згідно зі статтею 2 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості [...] за [...] послуги з розподілу і транспортування природного газу [...].

Відповідно до положень частини першої статті 3 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, Законом №2479-IX були внесені численні зміни до статті 6 Закону №1639-IX, зокрема вказану статтю викладено в такій редакції:

"На заборгованість за [...] договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, н а р а х о в а н і на з а б о р г о в а н і с т ь підприємств, включених до Реєстру, за [...] договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості".

Верховний Суд виходить з того, що законодавцем на державному рівні, ураховано обставини щодо неможливості підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки та саме з прийняттям Закону №1639-ІХ ( у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) визначено п о р я д о к п е в н и х д і й, спрямованих на в р е г у л ю в а н н я такої з а б о р г о в а н о с ті, зокрема, шляхом п р о в е д е н н я в з а є м о р о з р а х у н к і в за рахунок видатків державного бюджету, р е с т р у к т у р и з а ц і ї заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та с п и с а н н я неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, н а р а х о в а н и х на з а б о р г о в а н і с т ь з оплати природного газу та послуги з його транспортування ( постанова ВС від 15.06.2023 у справі № 904/5697/20).

З наведеного слідує, що Закон №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) в абз.8 ч.1 статті 1 предметом врегулювання у спосіб проведення взаєморозрахунків та реструктуризації визначив саме заборгованість операторів газорозподільних систем за послуги з транспортування природного газу, яка в и н и к л а з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року і очевидним є те, що складовою такої заборгованості є лише основний борг. І в цій частині Суд поділяє доводи Боржника.

Суд не поділяє доводи Стягувача та Приватного виконавця, що до с к л а д у з а б о р г о в а н о с т і операторів газорозподільних систем за послуги з транспортування природного газу, яка в и н и к л а з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року за змістом абз.8 ч.1 статті 1 Закону №1639-ІХ в х о д я т ь 3 % річних, пеня та інфляційні втрати, нараховані на основний борг за період з 01.04.2021 по 28.02.2022 та стягнуті Рішенням суду від 02.05.2024, і тому суми таких нарахувань підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022).

Суд не поділяє доводи Стягувача та Приватного виконавця, що до с к л а д у з а б о р г о в а н о с т і операторів газорозподільних систем за послуги з транспортування природного газу за змістом абз.8 ч.1 статті 1 Закону №1639-ІХ в х о д я т ь 3 % річних, пеня та інфляційні втрати , нараховані на основний борг за період з 01.03.2022 по 27.03.2023 та стягнуті Рішенням суду від 02.05.2024, і тому суми таких нарахувань не підлягають врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022).

Свій висновок Суд мотивує тим, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, н а р а х о в у ю т ь с я на з а б о р г о в а н і с т ь підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, і можуть бути підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, однак такі нарахування не можуть бути с к л а д о в и м и такої з а б о р г о в а н о с т і.

Так, з аналізу положень Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) та наведеного вище визначення процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, викладеного у ст. 1 цього Закону, вбачається проведення таких процедур врегулювання заборгованості: процедури взаєморозрахунків (ст. 4), процедури реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування (ст. 5), процедури списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування у разі її погашення (ст. 6).

Очевидним є те, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не підлягають врегулюванню шляхом процедури взаєморозрахунків чи процедури реструктуризації, оскільки такі процедури застосовуються до врегулювання заборгованості у складі основного боргу.

Верховний Суд зауважує, що нараховані штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати на суму основного боргу є акцесорними (додатковими) вимогами, які виникають, як на підставі Договору, так і на підставі закону. Водночас положення Закону №1639-ІХ у відповідній редакції не створюють безумовних підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, а лише передбачають можливість врегулювання такої заборгованості відповідно до його положень, за умови існування, визначених цим Законом передумов (постанова від 15.06.2023 у cправі № 904/5697/20).

Суд висновує, що 3 % річних, пеня та інфляційні втрати, нараховані на основний борг як за період з 01.04.2021 по 28.02.2022 , так і за період з 01.03.2022 по 27.03.2023 та стягнуті Рішенням суду від 02.05.2024, підлягатимуть врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022), тобто під час запровадження усього механізму врегулювання заборгованості, визначеного цим Законом.

Адже за змістом абз. 2 ст. 6 №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, повинні обліковуватися учасниками процедури врегулювання заборгованості та не бути сплаченими станом на дату включення до Реєстру.

Верховний Суд зазначає, що аналіз положень Закону №2479-IX дає підстави дійти висновку, що фактично державою на законодавчому рівні були внесені зміни/уточнення/деталізація положень статті 6 Закону №1639-ІХ. При цьому, порядок підтвердження обсягів заборгованості, які підлягають урегулюванню згідно із Законом №1639-ІХ, визначено саме його положеннями. Відповідно до положень статей 2, 3 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) таке підтвердження у будь-якому випадку має здійснюватися НКРЕКП в установленому цим Законом порядку (на підставі висновків аудиторів та остаточного підтвердження НКРЕКП обсягів заборгованості за результатами процедури верифікації) (постанова від 15.06.2023 у cправі № 904/5697/20).

Стягувач, у контексті висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.09.2024 у справі № 904/5697/20 , звертає увагу, що Боржник не надав доказів передання на врегулювання відповідно до Закону № 1639-ІХ, заборгованості в загальній сумі 26 028 486,18 грн, яка виникла після 28.02.2022, та стягується у виконавчому провадженні №76335553.

Суд встановив, що до загальної суми 26 028 486,18грн входять нараховані на основний борг 3 % річних, пеня та інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 27.03.2023,стягнуті Рішенням суду від 02.05.2024 в загальній сумі 25 089 086,18грн та 939 400,00грн судового збору. Суд зауважує, що 939 400,00грн судового збору не підлягають врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ і Боржник в цій частині не оскаржує дії Приватного виконавця.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2024 у справі № 904/5697/20 , на яку посилається Стягувач, вказав, що повертаючи справу на новий розгляд Верховний Суд (у постанові від 15.06.2023 по цій же справі № 904/5697/20) зокрема вказав, що судам належало з`ясувати обставини, чи було сторонами врегульовано спірні правовідносини в частині погашення основного боргу та нарахованих на вказану заборгованість пені, 3% річних та інфляційних втрат, саме відповідно до положень Закону №1639-ІХ.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2024 у справі № 904/5697/20 , на яку посилається Стягувач, також вказав:

"Відповідно доводи скаржника стосовно акцесорного характеру додаткових зобов`язань не беруться Судом до уваги як такі, що не враховують вимог спеціального законодавства Закону № 1639-ІХ (у редакції Закону № 2479-IX), якими безпосередньо визначено умови та порядок врегулювання заборгованості (в т.ч. пені, 3% річних та інфляційних втрат), та які мають застосовуватися у спірних правовідносинах як спеціальна норма.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено і матеріалами справи підтверджується про відсутність доказів укладання договору про реструктуризацію заборгованості та/або договору про організацію взаєморозрахунків, всупереч змісту статті 6 Закону № 1639-ІХ (в редакції Закону № 2479-IX), що не перешкоджатиме відповідачу у його праві врегулювати цю заборгованість відповідно до Закону № 1639-ІХ за умови існування визначених цим Законом передумов.

Судами також встановлено, що у справі відсутні обставини врегулювання сторонами заборгованості відповідно до положень Закону України № 1639-ІХ, а тому відсутні підстави вважати, що нарахована пеня, 3% річних та інфляційні втрати є такими, що підлягають списанню".

Відсутність у матеріалах Скарги доказів передання Боржником на врегулювання відповідно до Закону № 1639-ІХ 3 % річних, пені та інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, стягнутих Рішенням суду від 02.05.2024 в загальній сумі 25 089 086,18грн, не є підставою для їх примусового стягнення у виконавчому провадженні №76335553, оскільки це не перешкоджає Боржнику у його праві врегулювати цю заборгованість відповідно до Закону № 1639-ІХ за умови існування визначених цим Законом передумов.

Наявність чи відсутність підстав для застосування ст. 6 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) щодо списання 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на основний борг як за період з 01.04.2021 по 28.02.2022 , так і за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, стягнутих Рішенням суду від 02.05.2024, не є підставою для незастосування п.15 ч.1 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження" щодо обов`язку виконавця зупинити вчинити виконавчі дії з примусового стягнення таких сум, оскільки їх облік та спосіб врегулювання здійснюється учасниками процедури врегулювання заборгованості визначеними Законом №1639-ІХ. Остаточне ж підтвердження обсягів заборгованості за результатами процедури верифікації здійснюється саме НКРЕКП, а не Стягувачем чи Боржником.

З наведених мотивів Суд не поділяє доводи Приватного виконавця, що станом на дату відкриття виконавчого провадження №76335553 та накладення арешту на кошти та майно Боржника 17.10.2024 була відсутня інформація щодо врегулювання заборгованості шляхом укладення договору (договорів), здійснення учасником процедури врегулювання заборгованості, платежі за договором (договорами) про реструктуризацію заборгованості, укладеним (укладеними) відповідно до Закону, закінчення строку дії договору (договорів) про реструктуризацію заборгованості учасника процедури врегулювання заборгованості та /або повне погашення заборгованості за договором ( договорами), погашення боргу до 31 грудня 2022 та що саме Стягувач у своїй заяві про примусове виконання рішення зазначив яка частина заборгованості не підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених Законом №1639-ІХ, що дало змогу Приватному виконавцю ідентифікувати в якій частині Рішення суду від 02.05.2024 підлягає невідкладному виконанню та виконавче провадження не можу бути зупинене.

Так, Верховний Суд у постанові від 05.09.2024 у справі № 904/5697/20, на яку посилається Стягувач, звертає увагу, що згідно з вимогами частини другої статті 3 Закону № 1639-ІХ (у редакції Закону № 2479-IX) порядок участі у процедурі передбачає, що для включення до Реєстру суб`єкти ринку природного газу подають до НКРЕКП заяву, до якої додаються, зокрема і наступні документи: довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської і кредиторської заборгованості із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату; копії актів звіряння взаєморозрахунків між суб`єктами ринку природного газу тощо.

При цьому частина третя вказаної норми передбачає, що неподання або подання не в повному обсязі документів, необхідних для з а т в е р д ж е н н я о б с я г і в з а б о р г о в а н о с т і та обсягів перевищення, що підлягають врегулюванню відповідно до цього Закону, протягом одного календарного місяця після включення до Реєстру є підставою для виключення учасника процедури врегулювання заборгованості з Реєстру, яке здійснюється за рішенням НКРЕКП.

Аналіз вказаних норм сукупно дає підстави вважати, що суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру з конкретним обсягом заборгованості, яка підлягає врегулюванню згідно з Законом № 1639-ІХ (у редакції Закону № 2479-IX).

Аналогічно вказаному відповідні норми Закону № 1639-ІХ були застосовані Верховним Судом і у справі №910/16181/18.

Як свідчать матеріали Скарги Боржник не виключений з Реєстру як учасник процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону № 1639-ІХ, тоді як відсутність доказів подання ним документів, необхідних для затвердження обсягів заборгованості та обсягів перевищення, що підлягають врегулюванню відповідно до цього Закону №1639-ІХ не доводить , що такі обсяги заборгованості не підлягають такому врегулюванню.

Зокрема, врегулюванню відповідно до Закону №1639-ІХ підлягають обсяги перевищення.

Так, згідно зі ст. 1 Закону №1639-ІХ взаєморозрахунки - це розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Згідно з абз.1 та 6 ч. 1 ст. 4 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання: обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу [...] над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, які виникли за період надання послуг з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року, - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року.

Відповідно до 3 статті Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом № 3484-IX від 21.11.2023) взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

Обсяги перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що підлягають врегулюванню згідно з частиною першою цієї статті, відповідного оператора газорозподільних систем, включеного до Реєстру, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, окремо по кожному розрахунку, поданому відповідно до частини другої статті 3 цього Закону (абзац 6 частини 2 статті 4 Закону №1639-ІХ).

Суд встановив, що Постановою НКРЕКП від 12.03.2024 за № 494 затверджено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз":1) обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу [...], над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу [...], з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період до 31 грудня 2019 року включно у сумі 699 656,02 тис.грн (без ПДВ); 2) обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу [...], над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу [...], з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 240 089,10 тис. грн (без ПДВ).

Отже Боржником у порядку, визначеному ч. 2 ст. 3 Закону №1639-ІХ, розпочато (ініційовано) процедуру врегулювання заборгованості, передбаченої абзацом 6 частини 1 ст. 4 вищезазначеного Закону, шляхом проведення взаєморозрахунків.

Зупинення вчинення виконавчих дій на час перебування Боржника у Реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" є обмеженням, передбаченим Законом, дія якого поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Гарантії забезпечення прав та інтересів кредиторів визначені статтею 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", відповідно до якої НАК "Нафтогаз України", особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, заборгованість перед якими (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість) підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, мають право на відшкодування з державного бюджету додаткових витрат на сплату процентів та інших витрат у зв`язку із запозиченням коштів з метою покриття касових розривів, що утворилися внаслідок врегулювання заборгованості відповідно до статей 5-6 цього Закону, в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже, наведеними положеннями Закону передбачений механізм урегулювання питань щодо основної заборгованості підприємств, включених до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а також підстави та передумови для списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю ж заборгованість, учасниками такої процедури врегулювання, визначеними статтею 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі №921/366/23.

Суд зазначає, що Приватний виконавець не є учасником процедури врегулювання заборгованості, визначеної Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", і відповідно до пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у Приватного виконавця виник обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 18.09.2024 у справі №906/512/23.

З положень ст. 6 Закону №1639-ІХ слідує, що списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування є складовою процедури врегулювання заборгованості. Саме лише включення боржника до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості не є безумовною підставою для списання 3% річних, інфляційних втрат та неустойки. В той же час, як саме списання так і відмова у ньому, можуть бути вчинені лише в результаті реалізації усього механізму врегулювання заборгованості учасниками цієї процедури. При цьому, ні Приватний виконавець, ні Суд не являючись учасниками процедури врегулювання заборгованості не вправі приймати рішення щодо наявності/відсутності умов для списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, в ході процедури врегулювання заборгованості, яка ще не завершилася.

Також, Суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.04.2024 у справі №910/16181/18, зокрема: "Верховний Суд виходить з міркувань, що держава, визнаючи неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, із прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" вчиняє дії, спрямовані на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування".

Таким чином, на момент звернення Стягувача до Приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення № ТОВвих-24-15801 від 17.10.2024 були наявні дві обов`язкові обставини для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76335553, передбачені п.15 ч.1 ст.34 Закону України „Про виконавче провадження":

- сума, що стягується за наказом №906/512/23 від 18.09.2024 підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу";

- перебування боржника - АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Тому, не зупинивши 17.10.2024 виконавче провадження № 76335553 щодо виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/512/23 від 18.09.2024 в частині стягнення нарахованих на основний борг за період з 01.03.2022 по 27.03.2022 - 2 642 130, 51грн 3% річних, 1 168 278, 32грн пені та 2 1278 677, 35грн інфляційних втрат, та вчинивши дії з накладення арешту на грошові кошти та майно боржника 17.10.2024, Приватний виконавець порушив майнові права Боржника на врегулювання цих сум відповідно до Закону №1689-ІХ.

Таким чином, Суд погоджується, із тим, що арешт, накладений на майно та кошти Боржника в цій частині в загальній сумі 25 089 086,18грн підлягає зняттю відповідно до ч.4 ст.35 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, під час розгляду Скарги Суд враховує, що не підлягають врегулюванню відповідно до Закону №1689-ІХ витрати зі сплати судового збору в розмірі 939400,00грн, стягнуті рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.05.2024 у справі №906/512/23, а також 974,06грн витрати на виконавче провадження. Тому вчинення виконавчих дій в частині виконання наказу про стягнення витрат зі сплати судового збору відповідно до п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає зупиненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України " Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Однак у п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу. Відповідно до ч. 3 статті 45 Закону України " Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

На основі аналізу наведених норм матеріального права і практики їхнього тлумачення, застосування п. 6 ч.5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" обумовлюється обставиною включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 21.12.2023 року №380/13876/22, від 12.06.2024 року №500/4626/22.

Таким чином, Суд погоджується, із тим, що арешт, накладений на майно та кошти Боржника в цій частині в загальній сумі 2508908,61грн основної винагороди приватного виконавця підлягає зняттю. Разом з тим, під час розгляду Скарги Суд враховує, що основна винагорода приватного виконавця у розмірі 10% від суми судового збору 939400,00грн - 93940,00грн підлягає примусовому стягненню та правомірно стала предметом накладеного арешту на кошти та майно Боржника.

До викладеного, Суд зауважує, що постанова НКРЕКП від 18.10.2022 року №1319 про включення Акціонерного товариства "Житомиргаз", до реєстру - не скасована та продовжує діяти; взаєморозрахунки відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» як не проводилися в 2023 році, так і не проводяться в 2024 році. Про зазначене свідчить п. 1 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансового забезпечення заходів з врегулювання заборгованості, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», та проведення відповідних взаєморозрахунків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 року №1179, згідно з яким порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою 2401180 «Фінансове забезпечення заходів з врегулювання заборгованості, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» визначеної п. 24 ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Та оскільки Акціонерне товариство "Житомиргаз" не виключено з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", то підстави для вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76335553 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 235, 339-344 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу представника боржника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" адвоката Марини Кучерук від 18.10.2024 (вх. г/с №01-19/115/24 від 18.10.2024) на дії приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича з арешту коштів та майна боржника - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" ( ідентифікаційний код 03344071) в частині 27 597 994,79 грн, які накладені постановами від 17.10.2024 в межах виконавчого провадження № 76335553.

3. Приватному виконавцю Щербакову Ігорю Миколайовичу зняти арешт з коштів та майна боржника - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (ідентифікаційний код 03344071) в частині 27 597 994,79грн, які накладені постановами від 17.10.2024 в межах виконавчого провадження № 76335553.

Ухвала набрала законної сили 18.11.2024 та може бути оскаржена. Повний текст ухвали складено та підписано 27.11.2024.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (через Ел. суд)

4- приватному виконавцю Щербакову І.М. (через Ел. суд )