ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Справа № 914/3115/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. за участю секретаря судових засідань Титли О. І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області (надалі Прокурор),
до відповідача 1:Львівської міської ради (надалі Львівська МР або Відповідач-1),
до відповідача 2:Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Баторі Авто" (надалі ОК "ГБК "Баторі Авто" або Відповідач-2),
про:визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації прав.
У судовому засіданні взяли участь представники:

прокуратури:Леонтьєва Н. Т.,
відповідача 1:Пилип`як Х. І.,
відповідача 2:Семків В. В.
I. ПРОЦЕДУРИ.

1. Прокурор звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської МР та ОК "ГБК "Баторі Авто" про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації прав.

2. Ухвалою від 23.10.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

3. Ухвалою від 13.12.2023 суд зупинив провадження у справі до вирішення справи № 925/1133/18, а ухвалою від 12.08.2024 поновив провадження у справі.

4. Ухвалою від 25.09.2024 суд відмовив в задоволенні заяви Відповідача-2 про закриття провадження у справі.

5. Суд створив усі можливості учасникам справи для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їх обставин та подання усіх можливих доказів, вирішив усі подані клопотання, а також виконав решта завдань підготовчого провадження. Зазначене стало підставою для того, що суд ухвалою від 25.09.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.10.2024.

6. Ухвалою від 09.10.2024 суд відклав розгляд справи на 13.11.2024.

7. В судовому засіданні 13.11.2024 суд ухвалив рішення у справі, проголосивши його вступну та резолютивну частини.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Позиція Прокурора.

8. Рясне-Руська сільська рада Яворівського району Львівської області (Рясне-Руська СР) надала ОК "ГБК "Баторі Авто" у власність для будівництва та обслуговування гаражів земельну ділянку без затвердженої містобудівної документації, як того вимагає законодавство.

9. Оскільки Львівська МР є правонаступником Рясне-Руської СР, позов у частині визнання недійсною ухвали звернуто саме до Відповідача-1.

10. Стаття 41 Земельного кодексу України передбачає надання гаражним будівельним кооперативам земельні ділянки лише для гаражного будівництва і лише з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови. Однак Рясне-Руська СР передала у власність кооперативу землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

11. Звернення ОК «ГБК «Баторі Авто» не містило цілей, для яких потрібна земельна ділянка. Крім того, як звернення Кооперативу, так і оспорюване рішення Рясне-Руської СР, не містять жодних даних щодо необхідності забезпечення 3 членів кооперативу земельною ділянкою площею 1,1037 га. Відсутня документація зі землеустрою, яка мала би містити належне обґрунтування (розрахунок) щодо необхідності виділення членам кооперативу відповідних земельних ділянок відповідної площі.

12. Законодавство не відносить до компетенції жодного органу повноваження щодо здійснення нагляду за органом місцевого самоврядування при прийнятті рішень про передачу у власність земельних ділянок. Натомість органи прокуратури, у разі виявлення відповідних порушень, мають право звертатись до суду з відповідним позовом. Оскільки у цій справі орган місцевого самоврядування ухвалив незаконне рішення, що порушує інтереси держави, звернення Прокурора до суду є правомірним. Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» не застосовується у спірних правовідносинах.

13. Отже, предметом позову є такі вимоги:

13.1. Визнати недійсним рішення Рясне-Руської СР № 4410 від 22.10.2020 "Про передачу у власність ОК "ГБК "Баторі Авто" земельної ділянки".

13.2. Скасувати державну реєстрацію права власності ОК "ГБК "Баторі Авто" на земельну ділянку за кадастровим номером :11:015:0042 площею 1,1073 га.

14. Підставою позову є невідповідність рішення Рясне-Руської СР № 4410 від 22.10.2020 "Про передачу у власність ОК "Гаражно-будівельний кооператив "Баторі Авто" земельної ділянки" вимогам статей 41, 116, 134 Земельного кодексу України та статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

15. Прокурор зазначив у позові, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з 5'368,00 грн витрат на оплату судового збору.

Заперечення Відповідача-1.

16. Львівська МР визнала позовні вимоги.

17. Оскаржуване рішення прийнято за відсутності встановлення такої можливості у містобудівній документації, а тому порушує приписи статті 41 Земельного кодексу України.

18. Оскільки спірна земельна ділянка передана для будівництва гаражів, повинен бути план зонування або детальний план територій. Оскільки такі відсутні, то й передання земельної ділянки є незаконним.

19. У порядку статті 41 Земельного кодексу України гаражно-будівельним кооперативам можуть надаватись лише земельні ділянки для гаражного будівництва і лише з цільовим призначенням землі громадської та житлової забудови. Однак спірна земельна ділянка за цільовим призначенням належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

20. При визначенні розміру земельної ділянки, необхідної для здійснення гаражного будівництва з розрахунку на 1 члена кооперативу необхідно взяти до уваги, що норма безоплатної приватизації землі на 1 особу для будівництва індивідуальних гаражів становить не більше 0,01 га. Відтак документація із землеустрою повинна містити належне обґрунтування (розрахунок) щодо необхідності виділення членам кооперативу земельних ділянок відповідної площі. Однак оскаржуване рішення такого обґрунтування не містить.

Заперечення Відповідача-2.

21. Спірна земельна ділянка хоча і перебувала у комунальній власності Рясне-Руської СР, проте її місцезнаходження місто Львів. Отже, при передачі земельної ділянки у власність повинна застосовуватись (і застосовувалася) містобудівна документація міста Львова: генеральний план міста Львова, план зонування території.

22. Законодавство не забороняє надавати земельну ділянку кооперативу у власність для будівництва гаражів за рахунок (категорії) земель транспорту з КВПЦЗ 12.04 для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

23. Норми земельного законодавства не обмежують прав обслуговуючих кооперативів на отримання земельних ділянок, а також не містять вимог щодо обґрунтування (розрахунку) площ.

24. Наявні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки органом, уповноваженим державою здійснювати функції захисту її інтересів у спірних правовідносинах, є Львівська МР. Натомість прокурор пред`явив позов самостійно, без делегування таких повноважень Львівською МР. Крім того, Прокурор не повідомив уповноважений орган про звернення до суду, чим позбавив його можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Отже, прокурор не дотримався порядку здійснення представництва, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та не підтвердив підстав представництва.

25. Також наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач і відповідач збігаються в одній особі.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Загальні засади.

26. За заявою ОК "ГБК "Баторі Авто" від 21.10.2020 (а. с. 49) Рясне-Руська СР своїм рішенням № 4410 від 22.10.2020 (а. с. 48) передала цьому кооперативу у власність земельну ділянку площею 1,1037 га (кадастровий номер :11:015:0042) для будівництва та обслуговування гаражів (землі запасу за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

27. На підставі аргументів учасників справи, а також приписів законодавства, для вирішення спору необхідно встановити:

27.1. Підстави звернення Прокуратури з позовом.

27.2. Правонаступництво Львівської МР від Рясне-Руської СР.

27.3. Відповідність оскаржуваного рішення приписам законодавства.

27.4. Підстави для скасування державної реєстрації права власності ОК "ГБК "Баторі Авто" на земельну ділянку.

27.5. Щодо ефективності способів захисту.

Підстави звернення Прокуратури з позовом.

28. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у 2 випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

29. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту. Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави (див. пункти 33, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17). Зважаючи на вказане, Прокурор управі звертатися з позовною заявою про захист інтересів територіальної громади частини Українського народу.

30. Первинним суб`єктом місцевого самоврядування та суб`єктом права комунальної власності є територіальна громада. З огляду на те, що порушення інтересів територіальної громади відбулося внаслідок прийняття Рясне-Руською СР оскаржуваного рішення, Прокурор правомірно звернувся до суду як самостійний позивач, визначивши Львівську МР (правонаступника Рясне-Руської сільської ради) відповідачем. Адже Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості поєднання сторін судового процесу (позивача та відповідача) в одній особі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 та від 07.09.2020 у справі № 917/468/19.

31. Додатково суд звертає увагу на постанову від 11.06.2024 № 925/1133/18, в якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача. Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача.

32. При цьому інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який належить до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (див. пункт 7.23 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

33. З огляду на те, що в цьому випадку відбулось порушення інтересів територіальної громади внаслідок прийняття Рясне-Руською СР оскаржуваного рішення (на думку Прокурора), Прокурор правомірно звернувся до суду як самостійний позивач, визначивши Львівську МР відповідачем.

34. Зважаючи на відсутність іншого уповноваженого органу, Прокурор є єдиним суб`єктом, який наділений повноваженнями щодо захисту інтересів держави у цих правовідносинах.

35. Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо до звернення до суду прокурор повинен повідомити про це особу, яку представлятиме у суді (позивача).

36. Проте визначений частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18).

37. Оскільки у цій справі позивачем є сам Прокурор, такий обов`язок (попереднього повідомлення органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах) не може стосуватися Львівської МР, яка є відповідачем у цій справі.

38. Зважаючи на це, суд ухвалою від 25.09.2024 відмовив у задоволення клопотань Відповідача-2 про залишення позову без розгляду та про закриття провадження у справі. Зазначене спростовує заперечення Відповідача-2, наведені в пунктах 24-25 цього рішення.

39. Таким чином, суд установив наявність підстав для представництва Прокуратурою інтересів держави в суді.

Правонаступництво Відповідача-1.

40. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 718-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області" (надалі Розпорядження № 718-р) Рясне-Руську СР включено до складу Львівської ОТГ з адміністративним центром у місті Львові.

41. Рішенням від 23.12.2021 у справі № 640/15962/20 Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправним та скасував Розпорядження № 718-р у частині включення Рясне-Руської СР до складу Львівської ОТГ з адміністративним центром у місті Львові. Постановою від 27.05.2022 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив без змін це рішення (том 2, а. с. 36-41). Постановою від 15.08.2023 Верховний Суд скасував зазначені вище судові рішення судів попередніх інстанцій, справу № 640/15962/20 скерував до Київського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

42. Ухвалою від 16.01.2024 Київський окружний адміністративний суд закрив провадження у справі. Постановою від 18.07.2024 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив без змін ухвалу від 16.01.2024.

43. Ухвалою Львівської МР від 29.12.2020 № 6 "Про функціонування Львівської міської територіальної громади" (а. с. 68), керуючись, серед іншого, Розпорядженням № 718-р, визнано Львівську МР правонаступником всього майна, прав та обов`язків Рясне-Руської територіальної громади.

44. Ухвалою ЛМР від 29.12.2020 № 7 "Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради" (а. с. 69-72), враховуючи Розпорядження № 718-р та інші нормативно-правові акти, Рясне-Руську СР припинено шляхом приєднання до Львівської МР.

45. Зазначені у пунктах 41-44 цього рішення ухвали Львівської МР чинні, в судовому порядку не скасовані.

46. Частиною 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

47. Отже, Львівська МР є правонаступником Рясне-Руської СР.

Відповідність оскаржуваного рішення приписам законодавства.

48. Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

49. Глава 6 (землі житлової та громадської забудови) розділу ІІ Земельного кодексу України містить статтю 41 Земельного кодексу України, яка передбачає спеціальний спосіб набуття земельної ділянки гаражно-будівельними кооперативами. Згідно з цією нормою гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

50. Отже, при безоплатній передачі землі у власність за статтею 41 Земельного кодексу України необхідно дотриматися сукупності таких спеціальних умов:

50.1. Суб`єктний склад: гаражно-будівельний кооператив.

50.2. Мета передачі: для гаражного будівництва.

50.3. Визначення розміру земельної ділянки: встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Щодо суб`єктного складу.

51. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про кооперацію" кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

52. Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України "Про кооперацію" відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

53. Згідно з частиною 5 статті 7 Закону України "Про кооперацію" чисельність членів кооперативу не може бути меншою ніж три особи.

54. ОК "ГБК "Баторі Авто" створено трьома засновниками (фізичними особами), про що свідчить протокол № 1 установчих зборів від 07.10.2020 (а. с. 56-57). Ці ж збори затвердили і статут кооперативу (а. с. 58-64). Державна реєстрація кооперативу відбулася 08.10.2020, що відображено у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 65-67).

55. Відповідач-2 за своїм типом є обслуговуючим, а за напрямом діяльності гаражно-будівельним.

56. Зважаючи на вказане, Відповідач-2 є суб`єктом, якому могла передаватись безоплатно у власність земельна ділянка.

Щодо мети передачі.

57. Земельний кодекс України містить процедуру безоплатного набуття у власність земельних ділянок фізичними особами (стаття 118). Водночас процедура безоплатної приватизації земельних ділянок кооперативами не врегульована. Зважаючи на вказане, при безоплатному отриманні у власність земельних ділянок за статтею 41 Земельного кодексу України обидві сторони (як орган місцевого самоврядування, так і гаражно-будівельний кооператив) повинні діяти таким чином, щоб кожна їх дія була обґрунтована, логічна та не викликала сумнівів у правомірності таких дій.

58. Верховий Суд у постанові від 30.05.2018 у справі № 910/9373/17 констатував, що системне тлумачення статті 41 Земельного кодексу України у поєднанні з іншими положеннями Земельного кодексу України (зокрема статтею 134 Земельного кодексу України щодо продажу земельних ділянок на торгах) дає підстави для висновку про винятковість можливості передання гаражно-будівельним кооперативам на підставі статті 41 Земельного кодексу України земельних ділянок безоплатно у власність. Тобто таке передання повинно бути обумовлене особливими (виключними) цілями, що випливають зі змісту діяльності гаражно-будівельного кооперативу та кооперативу в цілому (задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів) та конкретного предмету (напрямку) його діяльності.

59. Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що коли йдеться про отримання гаражно-будівельним кооперативом у власність земельних ділянок в порядку статті 41 Земельного кодексу України, то такі ділянки повинні надаватись виключно за наявності дійсної необхідності у задоволенні мінімальних обґрунтованих потреб членів гаражно-будівельного кооперативу у паркомісці (гаражі), та ці ділянки повинні надаватись безоплатно у власність лише з цією метою.

60. При вирішенні питання щодо передання безоплатно у власність гаражно-будівельному кооперативу земельної ділянки, яку такий кооператив просить передати для гаражного будівництва в порядку статті 41 Земельного кодексу України, наявність у суб`єкта звернення статусу, що відповідає передбаченим даною статтею положенням (гаражно-будівельний кооператив), не є достатньою підставою для передання безоплатно у власність кооперативу земельної ділянки будь-якого розміру. Натомість заявник повинен довести та обґрунтувати, а орган, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, повинен перевірити наявність чи відсутність тих обставин, що членам гаражно-будівельного кооперативу для задоволення їх мінімальних потреб у забезпеченні місця для зберігання транспортного засобу (гараж) необхідні відповідні (конкретно заявлені) земельні ділянки, тобто документація землеустрою повинна містити в тому числі належне обґрунтування (розрахунок) щодо необхідності виділення членам кооперативу відповідних земельних ділянок відповідної площі.

61. Така практика розгляду Верховним Судом справ цієї категорії є сталою, про що свідчать постанови суду касаційної інстанції від 30.05.2018 № 910/9373/17, від 13.09.2022 № 906/260/21 (пункт 4.5 постанови).

62. У постанові від 13.09.2022 у справі № 906/260/21 Верховний Суд звернув увагу судів на таке:

"Однак, установивши наявність у відповідача (ОК "ГБК "Хмільники") статусу, який відповідає положенням статті 41 Земельного кодексу України, те, що його створено відповідно до вимог чинного законодавства, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що наявність в особи статусу гаражно-будівельного кооперативу не є єдиною визначальною умовою для набуття нею за рішенням органу місцевого самоврядування безоплатно у власність чи в оренду земельної ділянки для гаражного будівництва на підставі статті 41 Земельного кодексу України.

Так, враховуючи викладене та наведені положення законодавства, відповідно до наведеного висновку Верховного Суду достеменному дослідженню та встановленню судом на загальних підставах підлягають обставини щодо необхідності отримання гаражно-будівельним кооперативом в оренду земельної ділянки у конкретному заявленому розмірі (у наведеному випадку саме площею 0,3949 га), зважаючи на наявність дійсної необхідності у задоволенні мінімально обґрунтованих потреб членів гаражно-будівельного кооперативу у забезпеченні місця для зберігання транспортного засобу (гараж) та їх кількості, чого проте судами зроблено не було, хоча наведене має значення для правильного вирішення спору, зважаючи на предмет і підстави позову".

63. ОК "ГБК "Баторі Авто" 21.10.2020 звернувся до Рясне-Руської СР з заявою від 13.10.2020 про надання йому у власність земельної ділянки площею 1,1037 га, кадастровий номер :11:015:0042 (а. с. 49). Заява не містила жодного обґрунтування з якою метою кооперативу потрібна ця ділянка, як і не містила обґрунтування необхідності отримання земельних ділянок у конкретному заявленому розмірі.

64. Матеріали справи не місять доказів, які підтверджують дійсну необхідність у задоволенні мінімально обґрунтованих потреб трьох членів ОК "ГБК "Баторі Авто" у забезпеченні місця для зберігання транспортного засобу (гараж) та їх кількості.

65. Зважаючи на вказане, достатніх підстав для надання ОК "ГБК "Баторі Авто" земельної ділянку безоплатно у власність не було, а умови щодо мети передачі земельної ділянки не було дотримано.

Щодо визначення розміру земельної ділянки: встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

66. Відповідно до приписів частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах була Рясне-Руська СР.

67. При цьому статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

68. Чітке та неухильне дотримання органом місцевого самоврядування вимог закону, особливо в частині розпорядження майном, що належить відповідній територіальній громаді, покликане забезпечити не просто дотримання прав цієї громади, а й забезпечити ефективне управління цим майном, що призведе (має на меті призвести) до підвищення доходів з такого управління.

69. Рішенням № 4410 від 22.10.2020 (а. с. 48) Рясне-Руська СР передала ОК "ГБК "Баторі Авто" у власність земельну ділянку 1,1037 га кадастровий номер :11:015:0042 для будівництва та обслуговування гаражів (землі запасу за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

70. Згідно з Листом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Управління надання адміністративних послуг від 08.05.2023 (а. с. 51) спірна земельна ділянка утворена шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :11:015:0020 площею 3,1117 га та належить до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

71. Стаття 41 розміщена в Главі 6 Земельного кодексу України "Землі житлової та громадської забудови". Натомість Глава 13 врегульовує надання земельних ділянок, що за категорією належать до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

72. Відповідно до пункту 1.2 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Наказ № 548 від 23.07.2010), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

73. Згідно з пунктом 1.4 Наказу № 548 від 23.07.2010 КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

74. Відповідно до розділу ІІ Наказу № 548 від 23.07.2010 "Класифікація видів цільового призначення земель" для будівництва індивідуальних гаражів та для колективного гаражного будівництва надаються земельні ділянки з кодом КВЦПЗ 02.05 та 02.06 відповідно, що належать до земель категорії «землі житлової та громадської забудови».

75. Отже, гаражно-будівельним кооперативам земельні ділянки можуть надаватись лише для гаражного будівництва і лише з цільовим призначенням «землі житлової та громадської забудови». Тому надання Відповідачу-2 земельної ділянки з категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення не відповідає вимогам законодавства.

76. Варто зауважити, що згідно зі статтею 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Натомість статутна діяльність Відповідача-2 не передбачає діяльності, визначеної цією статтею.

77. Вказане в сукупності спростовує заперечення Відповідача-2, що зазначені у пункті 22 рішення.

78. Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

79. Частинами 1 та 2 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

80. План зонування та детальний план території розробляються на основі генерального плану та уточнюють його.

81. У листі Управління архітектури та урбаністики від 26.06.2023 (а. с. 52) зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :11:015:0042 відповідно до генерального плану міста Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 30.09.2010 № 3924, розташована в межах території багатоповерхової житлової забудови. Відповідно до плану зонування території Шевченківського району, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 № 4657, за функціональним регламентом (базове зонування) земельна ділянка з кадастровим номером :11:015:0042 розташована в межах функціональної зони Ж-4 зони багатоквартирної житлової забудови. В межі опрацювання містобудівної документації села Рясне-Руська ця земельна ділянка не входить, оскільки розташована на території міста Львова.

82. Оскільки спірна земельна ділянка була передана у власність Рясне-Руської СР, останньою, для розпорядження нею, мало бути первинно внесено зміни в Генеральний план населеного пункту та мала бути розроблена інша містобудівна документація (план зонування, детальний план території).

83. В матеріалах справи відсутня така містобудівна документація.

84. З огляду на це спірне рішення про передачу гаражно-будівельному кооперативу земельної ділянки прийнято за відсутності визначеного розміру у затвердженій містобудівній документації, а тому всупереч статті 41 Земельного кодексу України.

85. Про незаконність передачі земельної ділянки Відповідачу-2 безоплатно у власність для будівництва гаражів свідчить і припис частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою встановлено заборону передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб за відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону.

86. Крім того, суд вважає за необхідне додатково звернути увагу на приписи статті 121 Земельного кодексу України про норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Пунктом «д» частини 1 коментованої статті встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Оскільки у матеріалах справи наявні докази того, що учасниками ОК "ГБК "Баторі Авто" є лише 3 особи, заява ОК "ГБК "Баторі Авто" могла би бути обґрунтованою у частині розміру земельної ділянки, якби йшлося про надання у власність кооперативу 0,03 га землі (а не 1,1037 га).

Підстави для скасування державної реєстрації права власності ОК «ГБК «Баторі Авто» на земельну ділянку.

87. Згідно з частиною 2 статті 393 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

88. Відповідно до частин 1 та 4 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

89. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 27) право власності на спірну земельну ділянку 28.10.2020 зареєстровано за ОК "ГБК "Баторі Авто" (номер відомостей про речове право: 38957279).

90. Відповідно до приписів абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення…, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

91. З огляду на те, що спірне рішення Рясне-Руської СР підлягає визнанню недійсним, наявні підстави для скасування запису про право власності, внесеного за наслідками прийняття вказаного рішення.

92. Отже, позовні вимоги, зазначені у пункті 13.2 цього рішення підлягають задоволенню.

Щодо ефективності способів захисту.

93. Серед способів захисту порушених прав та інтересів законодавець у пункті 10 частини другої статті 16 Цивільного України розрізняє визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

94. Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

95. Відповідно до частини 1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

96. Статтею 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

97. Згідно зі статтею 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

98. Зміст вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону.

99. Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 923/466/17).

100. У постанові від 20.03.2024 у справі № 731/264/23 Верховний Суд зробив висновок, що "…визнання незаконними (протиправними) рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якими порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, є належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів".

101. Крім того, у постанові від 12.03.2024 справі № 927/1206/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила: "Обраний прокурором спосіб захисту шляхом оскарження рішення (наказу) уповноваженого органу про передачу земельної ділянки в комунальну власність безпосередньо передбачений у пункті 10 частини другої статті 16 ЦК України та, за встановлених судами конкретних обставин справи, є достатнім і ефективним у спірних правовідносинах, відповідає правовій природі відносин учасників спору. З урахуванням обставин, з якими прокурор пов`язував порушення прав та інтересів держави (наявність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку), скасування рішення уповноваженого органу, яке продовжує діяти як підстава виникнення та існування права комунальної власності і внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме лише приведе до усунення порушення прав держави…"

102. Отже, оскільки у цій справі рішення Рясне-Руської СР є правовстановлюючим документом, на підставі такого Відповідач-2 набув у власність спірну земельну ділянку, визнання недійсним цього рішення є належним та ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів територіальної громади та відповідає правовій природі відносин учасників спору. Задоволення такої вимоги приведе до усунення порушення права власності територіальної громади на спірну земельну ділянку.

103. Вимога про скасування державної реєстрації права власності Відповідача-2 на спірну земельну ділянку є належним способом захисту. Задоволенню позову в цій частині відновить становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію.

IV. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

104. На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Відповідачів порівну.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 4410 від 22.10.2020 «Про передачу у власність ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Баторі Авто» земельної ділянки».

3. Скасувати державну реєстрацію права власності Обслуговуючого кооперативу «ГБК «Баторі Авто» (адреса: 81085, Львівська область, Яворівський район, село Рясне-Руське (з), вулиця Наукова, будинок 1; ідентифікаційний код: 43858954) на земельну ділянку за кадастровим номером :11:015:0042 площею 1,1037 га.

4. Стягнути з Львівської міської ради (адреса: 79008, місто Львів, площа Ринок, будинок 1; ідентифікаційний код 04055896) на користь Львівської обласної прокуратури (адреса: 79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 2'684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп відшкодування витрат на оплату судового збору.

5. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Баторі Авто» (адреса: 81085, Львівська область, Яворівський район, село Рясне-Руське (з), вулиця Наукова, будинок 1; ідентифікаційний код: 43858954) на користь Львівської обласної прокуратури (адреса: 79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 2'684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу подають безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2024.

Суддя Рим Т.Я.