ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/886/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Круглецька А.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Унінець І.М. - адвокат, ордер серія АІ №1719464 від 07.10.2024,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій хліб"

про стягнення 2 228 880,96грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (з урахуванням уточнення позовних вимог) про стягнення 2 228 880,96грн, з яких: 2 041 775,60грн основного боргу, 113 884,52грн пені, 12 871,35грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання №21/24 від 28.03.2024.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" №1/20 від 12.07.2024 залишено без руху на підставі ст.162, 174, 234 ГПК України.

09.09.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути 2 228 880,96грн, з яких: 2 041 775,60грн основного боргу, 113 884,52грн пені, 12 871,35грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат. До вказаної заяви додано докази сплати судового збору - платіжну інструкцію №10776 від 15.07.2024 на суму 33 433,35грн.

Враховуючи усунення позивачем недоліків, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, ухвалою господарського суду від 11.09.2024 уточнену позовну заяву ТОВ "ОВОПРАЙМ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 906/886/24 призначено на 10.10.2024.

Ухвалою суду від 10.10.2024 відкладено підготовче засідання на 28.10.2024.

Ухвалою суду від 28.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/886/24 до судового розгляду по суті на 18.11.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання №21/24 від 28.03.2024, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість по оплаті товару, одержаного на виконання умов договору постачання №21/24 від 28.03.2024, яка складає 2 228 880,96грн, з яких: 2 041 775,60грн основного боргу, 113 884,52грн пені, 12 871,35грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат.

Представник позивача у засіданні суду підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням уточнень позовної заяви та просив позов задовольнити. До закінчення судових дебатів представник позивача заявив витрати на правничу допомогу та просив вирішення питання щодо розподілу судових витрат з оплати правової допомоги адвоката вирішувати після ухвалення рішення у даній справі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки його неявка в судове засідання та неподання письмового відзиву не перешкоджають розгляду справи. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 ГПК України.

В судовому засіданні 18.11.2024 суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, заслухав заключне слово представника позивача та проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" (позивач/постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (відповідач/покупець) укладено договір постачання №21/24, пунктом 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов`язується передати на умовах та в термін встановлених ним Договором продукти харчування, далі - "Товар" у власність Покупця у відповідності до наданого Покупцем замовлення, а Покупець, зобов`язується прийняти товар та сплати його вартість (а.с.7-12).

Пунктом 2.1 договору визначено, що Постачальник зобов`язується, в порядку визначеному в п.11.3. Договору, прийняти від Покупця замовлення на постачання товару в електронному вигляді та здійснити постачання товару за адресою, вказаною в замовленні, якє є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 4.1 договору, приймання товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем у місці поставки, визначеному в заявках та цим Договором, відповідно до п.п.2.5 та 3.2 цього Договору. При прийомі-передачі Товару Сторони керуються положеннями Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 року (П-6) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 року (П-7) в тих їх частинах, що не суперечать чинному законодавству України та положенням цього Договору.

Якщо в документах на товар Постачальник зазначив вагу товару і кількість місць. Покупець при прийманні товару вправі перевірити вагу і кількість місць. При неможливості зважування товарів без тари, визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент одержання товарів і ваги тари після звільнення її з-під товару.

Покупець вправі прийняти товари без спеціальної перевірки їх якості, якщо товари знаходяться я належній тарі та упаковці, та у них відсутні явні дефекти.

За умовами пункту 5.2 договору, Загальна сума Договору, складає суму товару, отриманого за всіма накладними на постачання товару за цим договором.

Згідно з пунктом 5.3. договору, ціна на Товар включає ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства. Обов`язково до таких змін додається відповідна інформація від виробника, про такі зміни.

Ціна на товар та номенклатура визначається на підставі погодженої сторонами Специфікації та може бути змінена винятково за попереднім погодженням з Покупцем не менш ніж за 21 (двадцять один) календарних днів до зміни. Нова специфікація набирає чинності з моменту, зазначеного у відповідній специфікації, а у випадках відсутності у специфікації будь-яких зауважень з нього приводу, з моменту підписання обома сторонами, при цьому попередня втрачає силу (пункт 5.4 договору).

За умовами пункту 5.7 договору, Покупець здійснює розрахунки з Постачальником на умовах відстрочки платежу терміном тридцять календарних днів з моменту отримання товару.

Відповідно до пункту 9.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє протягом (одного) календарного року з моменту укладення цього договору.

28.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" підписано протокол узгодження розбіжностей до договору поставки №21/24 від 28.04.2024 (а.с.13-20), яким погоджено окремі пункти договору в наступній редакції, а саме:

п.2.1 Постачальник зобов`язується, в порядку визначеному в п.11.3. Договору, прийняти від Покупця замовлення на постачання товару в електронному вигляді, або у формі, що дозволяє зафіксувати замовлення, та здійснити постачання товару за адресою, вказаною в замовленні, який є його невід`ємною частиною;

п.2.9. Постачальник несе відповідальність за достовірність та правильність оформлення супровідних документів;

п.5.4 ціна на товар та номенклатура визначається на підставі погодженої сторонами Специфікації та може бути змінена винятково за попереднім погодженням з Покупцем не менш ніж за 2 (два) календарних дні до зміни. Нова специфікація набирає чинності з моменту, зазначеного у відповідній специфікації, а у випадках відсутності у специфікації будь-яких зауважень з цього приводу, з моменту підписання обома сторонами, при ньому попередня втрачає силу;

п.5.7 Покупець здійснює розрахунки з Постачальником на умовах відстрочки платежу терміном чотирнадцять календарних днів з моменту отримання товару. Форма сплати: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, або в готівковій формі, шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника.

Договір та Протокол узгодження розбіжностей до договору підписано представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками підприємств.

Позивач посилаючись на неналежне виконання зобов`язань по оплаті товару за договором постачання №21/24 від 28.04.2024, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2 041 775,60грн основного боргу, 113 884,52грн пені, 12 871,35грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань по проведенню розрахунків (а.с. 1-4, 65-66).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору постачання №21/24 від 28.04.2024 позивачем було поставлено товар, а відповідачем такий товар прийнято в повному обсязі без зауважень на загальну суму 3 172 845,60грн, що підтверджується видатковими накладними: №2226 від 28.03.2024 на суму 528 422,40грн, №2227 від 28.03.2024 на суму 546 436,80грн, №2354 від 03.04.2024 на суму 463 730,40грн, №2345 від 03.04.2024 на суму 463 730,40грн, №2598 від 14.04.2024 на суму 456 796,80грн, №2597 від 15.04.2024 на суму 585 684,00грн, №2599 від 15.04.2024 на суму 128 044,80грн, а також товарно-транспортними накладними: №РУТ-2226 від 28.03.2024, №РУТ-2227 від 28.03.2024, №РУТ-2354 від 03.04.2024, №РУТ-2345 від 03.04.2024, №РУТ-2598 від 14.04.2024, №РУТ-2597 від 15.04.2024, №РУТ-2599 від 15.04.2024 (а.с.21-33, 114-115). Зазначені накладні та товарно-транспортні накладні містять підписи представників сторін, а їх підписи скріплені печатками товариств.

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ "Твій Хліб" було повернуло ТОВ "ОВОПРАЙМ" товар на загальну суму 1 027 620,00грн, що підтверджується видатковими про повернення постачальнику: №117 від 30.04.2024 на суму 311 904,00грн, №118 від 30.04.2024 на суму 147 744,00грн, №119 від 30.04.2024 на суму 61 560,00грн, №120 від 30.04.2024 на суму 128 044,80грн, №121 від 30.04.2024 на суму 273 780,00грн, №122 від 30.04.2024 на суму 103 615,20грн, №123 від 30.04.2024 на суму 972,00грн, а також товарно-транспортними накладними: №18 від 30.04.2024, №20 від 30.04.2024 (а.с.34-42).

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з пунктом 5.7 договору в редакції, узгодженій в протоколі розбіжностей, Покупець здійснює розрахунки з Постачальником на умовах відстрочки платежу терміном чотирнадцять календарних днів з моменту отримання товару. Форма сплати: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, або в готівковій формі, шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника.

Отже, відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК України, узгоджених в п.5.7 договору умов щодо строків оплати, відповідач зобов`язаний був оплатити переданий позивачем товар за видатковими накладними: №2226 від 28.03.2024 та №2227 від 28.03.2024 - в строк до 11.04.2024; №2354 від 03.04.2024 та №2345 від 03.04.2024 - в строк до 17.04.2024; №2598 від 14.04.2024 - в строк до 28.04.2024; №2597 від 15.04.2024 та №2599 від 15.04.2024 - в строк до 29.04.2024.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" було оплачено поставлений позивачем товар лише частково в суми 103 450,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7080 від 11.07.2024 (а.с.43).

Отже, враховуючи поставлений товар на загальну суму 3 172 845,60грн, повернутий товар на суму 1 027 620,00грн та здійснену проплату в сумі 103 450,00грн, товар на загальну суму 2 041 775,60грн залишився неоплаченими, строк сплати якого настав.

06.05.2024 позивач звертався до відповідача з вимогою №1/17 від 03.05.2024, в якій просив виконати договірні зобов`язання і сплатити заборгованість у розмірі 2 145 225,60грн (а.с.44-45, докази її направлення - а.с.51,54-55). Відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, заборгованість перед позивачем не погасив.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На час розгляду справи, відповідач не подав доказів погашення заборгованості в сумі 2 041 775,60грн, вимог позивача не спростував. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 041 775,60грн заборгованості є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 113 884,52грн пені, 12 871,35грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат.

Розглядаючи питання про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, господарський суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

При цьому суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня регламентується ст.549 ЦК України, ст.231 ГК України, ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Розмір штрафних санкцій, відповідно до ч.4 ст.231 ГК України, встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас ч.6 ст.231 ГК України передбачена можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Таким чином, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначили її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, непогодженому в договірному порядку та прямо невстановленому законом (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №908/1501/18).

В договорі постачання №21/24 від 28.03.2024 відповідальність покупця у вигляді сплати пені та її розмір за порушення строку виконання зобов`язання по проведенню розрахунків, сторонами не погоджувалась.

За викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 113 884,52грн пені заявлена безпідставно, тому суд у її задоволенні відмовляє.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.13 договору сторони встановили інший розмір процентів річних за порушення грошового зобов`язання Покупцем у розмірі 0 (нуль) відсотків річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 6.14 договору, сторони прийшли до взаємної згоди, що Постачальник не вимагатиме вплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Судом враховується, що вимоги ч.2 ст.625 ЦК України мають імперативний характер. Цією правовою нормою передбачено можливість сторін у договорі лише змінювати розмір процентів річних. Право сторін у договорі забороняти та не застосовувати вимоги закону, встановлені ч.2 ст.625 ЦК України, вказаною правовою нормою не передбачено.

Таким чином, умови договору, передбачені у п.6.13 та 6.14, порушують права позивача та не забезпечують дотримання справедливого балансу між правами та охоронюваними законом інтересами сторін договору. Обов`язок з виконання грошових зобов`язань за цим договором лежить лише на відповідачеві, який зобов`язувався оплатити поставлений згідно договору товар. Завдяки наведеним умовам договору відповідач, всупереч вимогам закону (ч.2 ст.625 ЦК України), звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тоді як ч.3 ст.614 ЦК України передбачено, що правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2020 у справі №914/479/19.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с.6), за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідачу нараховано 3% річних в сумі 12 871,35грн.

Зважаючи на вищевикладене, перевіривши за допомогою програми "Ліга:Закон" здійснені позивачем нарахування 3% річних суд встановив, що з врахуванням здійсненої відповідачем проплати, обґрунтованим є нарахування 3% річних в сумі 12 827,71грн (а.с.116-117), а саме:

- на заборгованість в сумі 2 145 225,60грн:

за період з 30.04.2024 по 10.07.2024, сума 3% річних становить 12 660,35грн;

- на заборгованість в сумі 2 041 775,60грн:

за період з 11.07.2024 по 11.07.2024, сума 3% річних становить 167,36грн.

Отже обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 12 827,71грн. В частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 143,64грн (12 871,35грн - 12 827,71грн = 143,64грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в сумі 60 349,49грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 2 041 775,60грн основного боргу, 12 827,71грн 3% річних та 60 349,49грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 113 884,52грн пені та 143,64грн 3% річних, суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1, 2, ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (11500, Житомирська область, Коростень, Шолом-Алейхема, буд.62; ідентифікаційний код 39147619) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВОПРАЙМ" (03037, м.Київ, проспект Валерія Лобановського, буд.56; ідентифікаційний код 43559004):

- 2 041 775,60грн основного боргу,

- 12 827,71грн 3% річних,

- 60 349,49грн інфляційних втрат,

- 31 724,29грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.11.24

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу () та представнику - Електронний Суд,

3 - відповідачу () та представнику - Електронний Суд.