номер провадження справи 34/122/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.11.2024 Справа № 908/1878/24
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретареві судового засідання Концур Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1878/24
про стягнення 3 057 689 грн 92 коп.
про стягнення 2 554 438 грн 72 коп.
За участі уповноважених представників сторін:
від Приватного підприємства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань»: не з`явився:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка»: Громут В.І., адвокат, посвідчення ЗП 001536 від 05.01.2018, ордер АР № 1190234 від 05.08.2024, договір про надання правничої допомоги від 09.01.2024
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1878/24.
13.11.24 судом ухвалено рішення у даній справі про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову.
13.11.2024 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення фіксованої суми правничої допомоги у розмірі 147 000 грн 00 коп.
Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.24 вказана вище заява передана на розгляд судді Науменку А.О.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі викладеного, суд прийняв до розгляду заяву та призначив судове засідання для ухвалення додаткового рішення у даній справі на 25.11.2024 об 11 год. 00 хв.
Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставку електронних листів до електронних кабінетів сторін та адвокатів.
Позивач за первісним позовом заперечень на заяву не надав. Представник в судове засідання, у т.ч. в режимі відеоконференції не з`явився.
В судовому засіданні 25.11.2024 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою комплексу «Акорд».
Відводів складу суду не заявлено.
Представник позивача підтримав подану заяву, просив суд задовольнити заяву та стягнути з відповідача на користь позивача фіксовану суму правничої допомоги у розмірі 147 000 грн 00 коп.
За наслідками судового засідання, вислухавши пояснення представника заявника, суд ухвалив додаткове рішення, про що було оголошено його вступну та резолютивну частини.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Попередньо позивач за зустрічним позовом у зустрічному позові вказував, що відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Полетехніка» понесло і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді 1-ї інстанції становить 30 653,26 грн - судовий збір за подання зустрічної позовної заяви та орієнтовно 100 000,00 грн. за надання правничої допомоги.
Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення судового рішення у цій справі.
До заяви додано докази в підтвердження заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, а саме Акт передачі-прийняття послуг від 13.11.2024, додаток до договору 09.07.2024, поданого раніше до суду.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.11.2024 у справі № 908/1878/24 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань», ідентифікаційний код юридичної особи 37779608 (пров. Ялицевий, буд. 7, кв. 80, м. Дніпро, 49047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка», ідентифікаційний код юридичної особи 34217047 (вул. Космічна, буд. 121В, м. Запоріжжя, 69050) 250 129 (двісті п`ятдесят тисяч сто двадцять дев`ять) грн 51 коп. штрафу та 30 015 (тридцять тисяч п`ятнадцять) грн 54 коп. судового збору.

У рішення зазначено, що суд за власною ініціативою, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, з урахуванням обставин справи щодо введення військового стану через повномасштабне російське військове вторгнення, приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, співрозмірність розміру штрафу та основного зобов`язання, пропорційність наслідкам порушення грошового зобов`язання, зменшує розмір заявленого штрафу до 10%.

Як свідчать матеріали справи, 09.01.2024 між ТОВ «Полетехніка» (Клієнт) та адвокатом Громутом В.І. (Виконавець) укладено договір № б/н про надання правничої допомоги (надалі Договір від 09.01.2024), відповідно до умов якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту, в т.ч. в частині представництва інтересів Клієнта в судах усіх інстанцій.

За надану Виконавцем правову допомогу, Клієнт робить оплату у розмірі, строки та у порядку згідно досягнутої окремої домовленості (п. 4 Договору).

09.07.2024 між Клієнтом та Виконавцем укладено Додаток до Договору № б/н про надання правничої допомоги від 09.01.2024, відповідно до якого Сторони погодили фіксовану вартість послуг, що надаватимуться Клієнту Виконавцем у справі № 908/1878/24 за позовом ПП СВФ «Агро-Лугань» (Позивач по справі, Відповідач за зустрічним позовом по справі, ) до ТОВ «Полетехніка» (Відповідач по справі, Позивач за зустрічним позовом по справі, ) про стягнення грошових коштів в суді першої інстанції та зустрічним позовом.

Пунктом 1 Додатку від 09.07.2024 визначено, що вартість правничої допомоги Виконавця в суді першої інстанції є фіксованою та становить:

Найменування виду послуги Вартість:

Складання та направлення відзиву на позовну заяву 15 000,00 грн.

Складання та направлення відповіді на відзив на позовну заяву 8 000,00 грн.

Складання та направлення заперечення на відповідь, на відзив, на позовну заяву 8 000,00 грн.

Складання та направлення пояснень 5 000,00 грн.

Складання та направлення зустрічної позовної заяви 20 000,00 грн.

Складання та направлення будь-яких листів, запитів, претензій, надання відповідей на запити, листи, претензії (вартість одного документу) 2 000,0 грн.

Складання та направлення клопотання будь-якого характеру (вартість одного документу) 1 000,0 грн.

Участь представника в судовому засіданні (одне засідання) 3 000,00 грн.

Гонорар успіху Вартість:

Гонорар успіху (відмова в задоволені первісних позовних вимог) 50 000,00 грн.

Гонорар успіху (часткове задоволення первісних позовних вимог) 25 000,00 грн.

Гонорар успіху (задоволення зустрічних позовних вимог) 50 000,00 грн.

Гонорар успіху (часткове задоволення зустрічних позовних вимог) 25 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 Додатку від 09.07.2024, надання Виконавцем послуг Клієнту відповідно до цього Додатку до Договору підтверджується підписанням Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг по Договору.

13.11.2024 між ТОВ «Полетехніка» та адвокатом Громутом В.І. підписано Акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Додатку від 09.07.2024 до Договору № б/н від 09.01.2024 про надання правничої допомоги, відповідно до якого Клієнт станом на 13.11.2024 прийняв надані йому послуги на загальну вартість 72 000,00 грн та 75 000,00 грн гонорар успіху, всього сума становить 147 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додатку від 09.07.2024, строк оплати послуг, наданих Виконавцем згідно Акту приймання-передачі наданих послуг, встановлюється протягом тридцяти днів з моменту набрання рішенням першої інстанції законної сили.

Надання відповідної правничої допомоги позивачеві за зустрічним позовом саме адвокатом Громут В.І. підтверджується відповідним посвідченням адвоката, ордером АР № 1190234 від 05.08.2024, Договором про надання правничої допомоги від 09.01.2024, Додатками до Договору процесуальними документами у справі та протоколами судових засідань.

Пров відповідні витрати ТОВ «Полетехніка» заявляла при поданні зустрічного позову та при розгляді справи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

За правововими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21: Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Надання правової допомоги позивачу за зустрічним позовом підтверджується матеріалами справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/2685/19 від 08.04.2020.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що 10 000 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі, враховуючи у т.ч. безпідставність первісного позову та правомірність заявлених зустрічних вимог.

З урахуванням вищевикладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.

В іншій частині заяви суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1878/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань», ідентифікаційний код юридичної особи 37779608 (пров. Ялицевий, буд. 7, кв. 80, м. Дніпро, 49047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка», ідентифікаційний код юридичної особи 34217047 (вул. Космічна, буд. 121В, м. Запоріжжя, 69050) 10 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Видати наказ.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 26.11.2024.

Суддя А.О. Науменко