ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 листопада 2024 року м. ХарківСправа № 922/5244/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Шеченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор 2022", м. Харків
про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна

за участю представниківучасників справи:

за участю представників учасників справи:

прокурора - Калерія ТКАЧЕНКО

відповідача (ХМР) - Ігор ВАСИЛЕНКО

відповідача (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) - Ігор ВАСИЛЕНКО

відповідача (Дорончевої О. О.) - не з`явився

відповідача (ТОВ "Екватор 2022") - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1. Харківської міської ради, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, 3. Фізичної особи ОСОБА_2 , 4. Фізичної особи ОСОБА_1 , згідно якої просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п.82 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2017 №283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05.07.2018 №5597-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Дорончевою Оксаною Олегівною, м. Харків, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. (реєстровий №1035);

- припинити право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.19 р. № 1304 (номер запису про право власності: 33500813 від 02.10.19) та на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1, зареєстроване на підставі договору дарування від 02.10.2019 №1306 (номер запису про право власності 33500892 від 02.10.19);

- витребувати у ОСОБА_2 на користь Харківської міської територіальної громади нежитлові приміщення 2-го поверху №13-:-16 площею 127,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та 49/100 часток у праві власності на 2/4 частини місця спільного користування №1 площею 10,1 кв.м., що складає 4,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), загальною площею 132,5 кв.м. в нежитловій будівлі розташованій за адресою: м. Харків, пр. Людвіга Свободи, 47, літ. "А-2".

- судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 17.09.2024 було задоволено клопотання прокурора про заміну неналежного відповідача. Замінено неналежного відповідача у справі №922/5244/21 ОСОБА_2 на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Екватор 2022" (, 61051, Харківська обл., місто Харків, вул. Артилерійська,22). Заяву прокурора про зміну предмету позову було задоволено. Розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням нового предмету позову, а саме:

- визнати незаконним та скасувати п. 82 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16.

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05.07.2018 № 5597-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Дорончевою Оксаною Олегівною (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 1035.

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВАТОР 2022" () на користь Харківської міської територіальної громади нежитлові приміщення 2-го поверху № 13-:-16 площею 127,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та 49/100 часток у праві власності на 2/4 частини місця спільного користування № І площею 10,1 кв.м., що складає 4,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), загальною площею 132,5 кв.м. в нежитловій будівлі розташованій за адресою: м. Харків, проспект Свободи Людвіга, 47, літ. "А-2".

- судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

25.07.2022 (вх. №7190, №7189) (том 1 а.с. №239-240, а.с. №250-251) до суду від відповідача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20, п. 8 ч. 1 ст. 226ГПК України.

28.11.2024 у підготовчому засіданні представник відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради підтримав подані заяви про залишення позову без розгляду, зазначив, що вищевказані заяви - це одна і та сама заява, тільки подана до суду у двох примірниках та просив суд її задовольнити.

Прокурор у підготовчому засіданні проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду заперечував та просив суд залишити її без задоволення.

Заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради вказує, що заявлена прокурором позовна вимога до фізичної особи ОСОБА_2 , яка не є підприємцем та не використовує його в підприємницькій діяльності є такою, що подана з порушенням суб`єктної юрисдикції та не підлягає розгляду господарськими судами, тобто має місце порушення правил об`єднання позовних вимог.

Згідно з вищенаведеним, Управляння комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради вважає, що позовна заява керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст. 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 ГПК України, справи у спорах щодо приватизації майна відносяться до юрисдикції господарських судів, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

У вказаному пункті відсутня вказівка на суб`єктний склад сторін.

Пункт 2 є окремим пунктом частини 1 статті, незалежним від п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України та передбачає розгляд господарськими судами спорів, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи, у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо приватизації майна, крім справ про приватизацію державного житлового фонду.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зокрема зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: - участь у спорі суб`єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦКУ, ГКУ, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин. Зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Тож, при визначенні юрисдикції цієї справи слід виходити з характеру та змісту спірних правовідносин, у межах яких і за захистом яких звернувся прокурор.

Як убачається з позовної заяви, прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом до відповідачів у межах правовідносин щодо відчуження комунального майна, стверджуючи про незаконність такого відчуження, як проведеного поза межами та всупереч нормативно передбаченої для відчуження такого майна процедури приватизації.

Спосіб, який обрав прокурор для захисту порушених прав, не змінює правової природи спору, який виник щодо порушення умов та процедури приватизації спірного майна. Адже в позовній заяві позивач посилається саме на неможливість продажу приміщення без проведення аукціону чи конкурсу, як на підставу поданого позову для обґрунтування змісту стверджуваного позивачем порушення та забезпечення належного відновлення порушеного права.

Відтак, з урахуванням характеру спірних правовідносин, а також наявності прямої вказівки закону на вид судочинства, у якому має розглядатись така категорія справ, спір у цій справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а участь фізичної особи у процедурі відчуження майна не змінює правової природи такого юридичного спору та не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 903/456/18 у правовідносинах, які є подібними, адже також виникли у спорі щодо правомірності відчуження органом місцевого самоврядування комунального майна поза межами приватизаційної процедури.

Аналогічної правової позиції Велика Палата Верховного Суду дотримується і в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 925/308/18.

Такого ж висновку щодо розмежування підсудності дійшов Верховний Суд України у постанові № 21-847а15 від 07.07.2015 у справі з питань приватизації за позовом фізичної особи ОСОБА_3 до Львівської міської ради, а також Велика Палата Верховного суду у постанові № 125/703/16-ц від 21.02.2018 за позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції до Барської міської ради Вінницької області, товарної біржі "Подільський контракт" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлових приміщень у частині лоту №6 та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Згідно статті 47 ГПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Частиною 1 статті 173 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивача пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 905/2043/18 вказано, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вже було вище зазначено, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

У цьому висновку Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду, неодноразово викладеної в постановах від 24.04.2023 у cправі № 916/1522/22, від 04.04.2023 у cправі № 911/1757/21, від 30.03.2023 у справі № 910/4501/22, від 19.12.2022 у справі № 921/318/22 та в інших, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

З огляду на вищевикладене, якщо у справі вимоги можуть бути об`єднані в одній позовній заяві і таке об`єднання не матиме наслідком утруднення вирішення спору, а навпаки, дасть можливість досягти процесуальної економії за однакових обставин, то вказане є доцільним.

Подібні висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

Так, для належного об`єднання позовних вимог останні повинні бути: 1) взаємопов`язаними та/або похідними; 2) їх сумісний розглядає можливість досягти процесуальної економії та ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права.

Слід звернути увагу, що ухвалою суду від 17.09.2024 було замінено неналежного відповідача у справі №922/5244/21 ОСОБА_2 на належного відповідача - ТОВ "Екватор 2022", тобто у даній справі відповідач ОСОБА_2 на час розгляду даного клопотання взагалі не являється відповідачем у даній справі.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що заява відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20, п.8 ч.1 ст. 226 ГПК України є недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про залишення позову без розгляду - відмовити.

Звернути увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала підписана "02" грудня 2024 р.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.