ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3735/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

за участю представників учасників справи:

ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» - С.І. Клочко

ПП «Рентсервіс-МСЛ» - Н.О. Філіпенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 (суддя В.Д. Найфлейш, м.Одеса, повний текст складено 24.09.2024) про відмову у відкритті провадження

у справі №916/3735/24

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін»

до боржника: Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ»

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін» (надалі також ТОВ «Клуб «Яхт-Марін») звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» (надалі також ПП «Рентсервіс-МСЛ»), посилаючись на наявність заборгованості в сумі 4319100,00 грн, яка підтверджується ухвалою попереднього засідання від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство Державного підприємства «ТВК», а також договорами від 06.03.2019 про відступлення права вимоги, укладеними з ТОВ «Ставр», ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії», ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології», відповідно до яких до ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» перейшли права вимоги до Державного підприємства «ТВК».

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №916/3735/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін» до боржника - Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» про банкрутство.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з посиланням на частину першу статті 15, частини першу та другу статті 16 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України», виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих дотримання ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» встановленого законодавством порядку пред`явлення вимог на загальну суму 4319100,00 грн в процедурі припинення Державного підприємства «ТВК». Також відсутні відомості внесення спірної кредиторської заборгованості до бухгалтерського обліку Державного підприємства «ТВК», докази здійснення керуючим припинення аналізу даних бухгалтерського обліку та інших документів об`єкта припинення з метою отримання відомостей про доходи, видатки, активи та зобов`язання, кредиторську та дебіторську заборгованість. До суду не надано доказів, що при укладенні 16.02.2024 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ТВК» шляхом викупу учасником та акту приймання-передачі, були враховані дані проміжного ліквідаційного балансу, який містить пред`явлені кредиторами вимоги та результат їх розгляду, зокрема на суму 4319100,00грн. Враховуючи відзив боржника, такі дані не підтверджуються і його бухгалтерським обліком. Процедура припинення Державного підприємства «ТВК» на день розгляду справи з виключенням з ЄДР не закінчена, строк розгляду кредиторських вимог не сплинув.

Відтак, суд першої інстанції зазначив, що наведені обставини справи унеможливлюють встановлення судом відсутності неоднозначності у частині вирішення питань суми зобов`язання та структури заборгованості ПП «Рентсервіс-МСЛ» перед ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про наявність спору про право щодо вимог, пред`явлення яких в процедурі банкрутства є передчасним.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі №916/3735/24 про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що ПП «Рентсервіс-МСЛ», починаючи з 16.02.2024, тобто з дати укладення між ПП «Рентсервіс-МСЛ» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях акту №704 приймання-передачі об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК», є правонаступником усіх майнових прав і обов`язків Державного підприємства «ТВК», за виключенням права постійного користування земельною ділянкою.

Крім того, на переконання апелянта, обставини щодо наявності боргу та його розміру є встановленим Господарським судом Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 фактом та не потребує доказуванню при розгляді цієї справи.

Позиція ПП «Рентсервіс-МСЛ» щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Рентсервіс-МСЛ», погоджуючись з мотивами оскаржуваної ухвали, просило залишити її без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Зокрема, ПП «Рентсервіс-МСЛ» зазначило про наявність спору про право, а саме, неоднозначності у частині вирішення питань щодо правонаступництва обов`язків боржника, підстав виникнення зобов`язання та, відповідно, суми зобов`язання, строку звернення з вимогами тощо, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП «РЕНТСЕРВІС-МСЛ».

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 04.10.2024 за вх.№3744/24.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі №916/3735/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3735/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

14.10.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі №916/3735/24. Встановлено ПП «Рентсервіс-МСЛ» строк до 05.11.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

01.11.2024 від ПП «Рентсервіс-МСЛ» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3744/24/Д1 від 01.11.2024).

05.11.2024 від ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№3744/24/Д2 від 05.11.2024).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі №916/3735/24 призначено на 26.11.2024 об 11:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.11.2024, представники учасників справи надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Обставини справи

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.09.2011 порушено провадження у справі №1/17-3666-2011 про банкрутство Державного підприємства «ТВК» за заявою Приватного акціонерного товариства «Луганська вугільна компанія».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011, зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства «ТВК», серед яких зазначено таких кредиторів: ТОВ «Ставр» - 98000,00 грн; ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії» - 97900,00 грн; ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології» - 98200,00 грн; ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» - 4025000,00 грн.

Так, Господарським судом Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 установлено, що:

-ТОВ «Ставр» в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 98000,00 грн послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів №Б61/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б61/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 003060;

-ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії» в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 97900,00 грн послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/005;11/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/005; 11/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах №100004;

-ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології» в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 98200,00 грн послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/007;11/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/007; 11/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах №100010;

-ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 4025000,00грн послалось на розрахунок суми заборгованості боржника, договори про надання послуг з обслуговування складсько-торгівельного приміщення від 15.10.2008 №352/2008, №353/2008, №354/2008, № 355/2008, №356/2008, №357/2008, №358/2008, №359/2008, №360/2008, №361/2008, №362/2008, №363/2008, №364/2008, №365/2008, №366/2008, №367/2008, №368/2008, №369/2008, №370/2008, №371/2008, №372/2008, №373/2008, №374/2008, №375/2008, №376/2008, №377/2008, №378/2008, №379/2008, №380/2008, №381/2008 , №382/2008, №383/2008, №384/2008, №385/2008, №386/2008, угоди про розірвання договорів від 15.10.08 №352/2008, №353/2008, №354/2008, №355/2008, №356/2008, №357/2008, №358/2008, №359/2008, №360/2008, №361/2008, №362/2008, №363/2008, №364/2008, №365/2008, №366/2008, №367/2008, №368/2008, №369/2008, №370/2008, №371/2008, №372/2008, №373/2008, №374/2008, №375/2008, №376/2008, №377/2008, №378/2008, №379/2008, №380/2008, №381/2008, №382/2008, №383/2008, №384/2008, №385/2008, №386/2008, договори поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 22.12.2008, про визнання боргових грошових зобов`язань, які виникли при виконанні договорів №352/2008; №353/2008; №354/2008; №355/2008; №356/2008; №357/2008; №358/2008; №359/2008; 360/2008; №361/2008; №362/2008; №363/2008; №364/2008; №365/2008; №366/2008; №367/2008; №368/2008; №369/2008; №370/2008; №371/2008; №372/2008; №373/2008; №374/2008; №375/2008; №376/2008; №377/2008; №378/2008; №379/2008; №380/2008; №381/2008; №382/2008; №383/2008; фінансові претензії від 16.03.2009, 12.06.2009, 26.05.2010, 01.06.2010, листи від 30.03.2009, 26.06.2009, відповіді на претензії від 27.05.2010, 29.06.2010, довідку АБ «Південний» від 22.03.2012 вих. №0-18-9170БТ, відомість руху по рахунку №4401 за період з 15.10.2008по 31.12.2008.

Господарський суд Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 виходив з того, що заявлені грошові вимоги указаних кредиторів до боржника у наведених сумах є конкурсними, оскільки виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, підтверджені матеріалами справи та визнані боржником у повному обсязі, заяви про визнання кредитором подані у встановлений статтею 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк, а тому вимоги зазначених кредиторів обґрунтовано включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 провадження у справі №1/17-3666-2011 про банкрутство закрито на підставі пункту 12 частини першої статті 83 та пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв`язку з рішенням Фонду державного майна України про приватизацію Державного підприємства «ТВК».

Вказана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі №1/17-3666-2011 була залишена без змін постановою Верховного Суду від 11.10.2018.

06.03.2019 між ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», як новим кредитором, та ТОВ «Ставр», як первісним кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б61/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником Державним підприємством «ТВК» (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 98000,00 грн.

06.03.2019 між ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», як новим кредитором, та ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії», як первісним кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/005; 11/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником Державним підприємством «ТВК» (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 97900,00 грн.

06.03.2019 між ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», як новим кредитором, та ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології», як первісним кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/007; 11/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником Державним підприємством «ТВК» (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 98200,00 грн.

За актами приймання-передачі від 06.03.2019, ТОВ «Ставр», ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії», ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології» передано ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» оригінали документів за договорами про відступлення права вимоги від 06.03.2019, відповідно яких до ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» перейшли права вимоги до Державного підприємства «ТВК».

16.02.2024 між ПП «Рентсервіс-МСЛ», як покупецем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, як продавцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК» шляхом викупу учасником, який один подав заяву на участь в аукціоні.

Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства «ТВК», а покупець зобов`язується прийняти у власність (купити) об`єкт приватизації, виконати визначені в договорі умови.

Покупець сплатив у повному обсязі визначену за результатами електронного аукціону ціну продажу об`єкта приватизації, яка становить 127440000,00 грн (пункт 1.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

Пунктом 1.4. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передбачено, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна, призначені для діяльності підприємства (крім того, що не підлягає приватизації) будівлі, споруди, устаткування, інвентар, права вимоги, борги, та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства.

Земельна ділянка, на якій розташований об`єкт приватизації, не є предметом купівлі-продажу за цим договором (пункт 1.7. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації. Акт приймання-передачі за цим договором підписується сторонами відповідно до пункту 4.2. цього договору.

Згідно із пунктом 4.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передача об`єкта приватизації і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

За положеннями пункту 3.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків державного підприємства «ТВК» () відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня укладення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця. Покупець з дня підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця є правонаступником, в тому числі, майнових прав Державного підприємства «ТВК» (), які можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від юридичної особи.

16.02.2024 між ПП «Рентсервіс-МСЛ» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписано акт №704 приймання-передачі об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК».

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях №175 від 04.03.2024 затверджено результати продажу та завершено приватизацію об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК».

27.06.2024 ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» направлено на адресу ПП «Рентсервіс-МСЛ» претензію про сплату заборгованості у сумі 4319100,00 грн, на яку відповіді не отримало.

Таким чином, ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, послалось на те, що в нього наявні кредиторські вимоги до ПП «Рентсервіс-МСЛ» на загальну суму 4319100,00 грн.

При досліджені відзиву боржника, судом встановлено, що 23.07.2024 наказом Фонду державного майна України №1653 вирішено припинити юридичну особу Державне підприємство «ТВК», про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позиція суду апеляційної інстанції

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Рентсервіс-МСЛ» за заявою ТОВ «Клуб «Яхт-Марін».

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює порядок та підстави для здійснення провадження у справі з відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно із статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства для цілей цього Кодексу терміни вживаються в такому значенні:

-неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;

-грошове зобов`язання (борг) зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

За частиною другою статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частиною першою, третьою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема: виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви; відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (див. висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 23.09.2021 №910/866/20, від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20).

Заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №914/1126/14, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 09.06.2022 у справі №922/313/20 (922/3069/21)).

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом цієї статті перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Отже, з урахуванням положень Кодексу України з процедур банкрутства: статті 1 (щодо визначення неплатоспроможності, особи кредитора, грошового зобов`язання, його складу), частини першої, другої статті 34 (щодо форми та змісту заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), частини першої статті 35, частин першої п`ятої статті 39 (щодо порядку відкриття провадження у справі про банкрутство), завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3)встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Важливим елементом судового контролю при відкритті провадження у справі про банкрутство є встановлення обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 вчергове наголосив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

З огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом (див. постанову Верховного Суду у справі №922/1174/20).

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору (висновок Верховного Суду у постанові від 15.10.2020 у справі №922/1174/20).

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо (висновок Верховного Суду у постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20).

Заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (висновок Верховного Суду у постанові від 16.09.2020 у справі №911/593/20).

Тобто, задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватись до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (висновок Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі №916/1101/21).

Водночас правова категорія «спору про право», яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, а відтак, відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).

З огляду на викладене, колегія суддів враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду щодо правозастосування статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якої встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

При цьому наявність спору про право, згідно наведених вище правових висновків Верховного Суду, може бути виражена у двох формах:

(1)процесуальній (наявності позову, який поданий до ініціювання кредитором справи про банкрутство та предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги цього кредитора);

(2)матеріально-правовій (відсутності можливості встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника).

З матеріалів цієї справи апеляційним судом встановлено, що ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» ініціювало питання відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Рентсервіс-МСЛ», посилаючись на наявність заборгованості в сумі 4319100,00 грн, яка підтверджується ухвалою попереднього засідання від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство Державного підприємства «ТВК», а також договорами від 06.03.2019 про відступлення права вимоги, укладеними з ТОВ «Ставр», ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії», ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології», відповідно до яких до ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» перейшли права вимоги до Державного підприємства «ТВК».

ПП «Рентсервіс-МСЛ» заперечує зазначену заборгованість, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу та акт приймання-передачі не містять прямого обов`язку ПП «Рентсервіс-МСЛ» щодо наявності кредиторської заборгованості в сумі 4319100,00 грн перед ТОВ «Клуб «Яхт-Марін», іншими первинними документами її не підтверджено, у зв`язку з чим між сторонами існує спір про право.

Стосовно обставин щодо спору про право, вираженого у матеріальній формі, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2024 між ПП «Рентсервіс-МСЛ», як покупецем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, як продавцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК» шляхом викупу учасником, який один подав заяву на участь в аукціоні.

Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства «ТВК», а покупець зобов`язується прийняти у власність (купити) об`єкт приватизації, виконати визначені в договорі умови.

Покупець сплатив у повному обсязі визначену за результатами електронного аукціону ціну продажу об`єкта приватизації, яка становить 127440000,00 грн (пункт 1.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації. Акт приймання-передачі за цим договором підписується сторонами відповідно до пункту 4.2. цього договору. Згідно із пунктом 4.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передача об`єкта приватизації і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

За приписами частин першої та другої статті 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (пункт 13 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Згідно із частиною першою статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Аналіз наведеної норми Закону свідчить про те, що у разі купівлі у процедурі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, покупець такого підприємства стає правонаступником усіх його прав і обов`язків, за винятком права постійного користування земельною ділянкою під об`єктом приватизації.

Передбачене цієї нормою правонаступництво стосується осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства.

При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі.

Пунктом 1.4. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передбачено, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна, призначені для діяльності підприємства (крім того, що не підлягає приватизації) будівлі, споруди, устаткування, інвентар, права вимоги, борги, та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства.

За положеннями пункту 3.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків державного підприємства «ТВК» () відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня укладення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця.

16.02.2024 між ПП «Рентсервіс-МСЛ» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписано акт №704 приймання-передачі об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «ТВК».

Отже, Державне підприємство «ТВК» було продано у процесі його приватизації як єдиний майновий комплекс, тобто юридична особа продана з усіма її активами і пасивами, правами і обов`язками (крім права постійного користування земельною ділянкою) (стаття 345 Цивільного кодексу України, пункт 13 частини першої статті 1, стаття 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Право власності у ПП «Рентсервіс-МСЛ» на Державне підприємство «ТВК» як єдиний майновий комплекс виникло після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації (16.02.2024) (частина шоста статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», пункт 2.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

За наведених обставин право власності держави припинилося з моменту відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України), а ПП «Рентсервіс-МСЛ» як покупець та новий власник приватизованого об`єкта, починаючи з 16.02.2024 є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства «ТВК» (за виключенням права постійного користування земельною ділянкою) в розумінні частини першої статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та умов договору.

З моменту переходу права власності (16.02.2024) на Державне підприємство «ТВК», як єдиний майновий комплекс, у Фонду державного майна України відсутні повноваження на прийняття будь-яких рішень стосовно майна приватизованого підприємства (майна, яке йому не належить), з огляду на що колегія суддів вважає посилання місцевого господарського суду на частину першу статті 15, частини першу та другу статті 16 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України», якими унормовуються строк пред`явлення кредиторами своїх вимог до об`єкта припинення та обов`язки керуючого припиненням, помилковими.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011, зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства «ТВК», серед яких зазначено таких кредиторів: ТОВ «Ставр» - 98000,00 грн; ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії» - 97900,00грн; ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології» - 98200,00 грн; ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» - 4025000,00 грн.

Господарський суд Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 виходив з того, що заявлені грошові вимоги указаних кредиторів до боржника у наведених сумах є конкурсними, оскільки виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, підтверджені матеріалами справи та визнані боржником у повному обсязі, заяви про визнання кредитором подані у встановлений статтею 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк, а тому вимоги зазначених кредиторів обґрунтовано включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

06.03.2019 між ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» та ТОВ «Ставр», ПАТ «Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інноваційні стратегії», ПАТ «Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології» укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно яких до ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» перейшли права вимоги до Державного підприємства «ТВК».

Частинами четвертою, п`ятою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву законність судового акта, який вступив у законну силу.

Не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

Подібні за змістом правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №922/643/19, від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18.

Таким чином, преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №438/723/17).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що обставини щодо наявності боргу та його розміру, встановлені Господарським судом Одеської області в ухвалі суду від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 про затвердження реєстру вимог кредиторів Державного підприємства «ТВК», до якого увійшли пред`явлені грошові вимоги на суму 4319100,00 грн, є встановленим судом фактом та не потребує доказуванню при розгляді цієї справи. Водночас ПП «Рентсервіс-МСЛ», як покупець та новий власник приватизованого об`єкта, починаючи з 16.02.2024 є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства «ТВК» (за виключенням права постійного користування земельною ділянкою).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявник не звільняється від доказування в порядку частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ПП «Рентсервіс-МСЛ» не брало участі у справі про банкрутство Державного підприємства «ТВК», зазначена ухвала суду від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011 не стосується ПП «Рентсервіс-МСЛ» та не містить встановлення особисто його заборгованості.

Також слід зазначити, що твердження боржником у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство та у відзиві на апеляційну скаргу про наявність спору про право між ним та ініціюючим кредитором, за відсутності судових справ, які б свідчили про наявність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора, не можуть слугувати підставою для висновку про наявність спору про право, вираженого у процесуальній формі.

Висновки суду апеляційної інстанції

Частиною третьою статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, при цьому допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/3735/24 і направлення заяви ТОВ «Клуб «Яхт-Марін» про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Рентсервіс-МСЛ» до Господарського суду Одеської області для розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розподіл судових витрат

Оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами за статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб «Яхт-Марін» задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/3735/24 скасувати.

3.Справу №916/3735/24 направити до Господарського суду Одеської області для розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 02.12.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран