ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" грудня 2024 р. Справа№ 910/20940/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

розглядаючи матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Галічевої Валентини Олександрівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року

у справі №910/20940/21 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Комерц"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року у справі №910/20940/21 у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Галічевої В.О. про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно та заборони вчинення дій щодо майна ПрАТ "Кам`янець-Подільськавтоагрегат" відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Галічева В.О. звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року у справі №910/20940/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 18.11.2024 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Галічевої Валентини Олександрівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/20940/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20940/21.

28.11.2024 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/20940/21/6823/24 від 26.11.2024 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI).

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі №915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 року у справі №911/4241/15).

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, а відтак за подання даної апеляційної скарги за допомогою системи "Електронний суд" апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який розраховано шляхом помноження 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.) на коефіцієнт пониження розміру ставки судового збору (0,8).

Але, апелянтом, в порушення ст. 258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до апеляційної скарги.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються також докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України в частині того, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

При цьому, наведена у п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Судова колегія наголошує, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи можлива з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення, що є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Згідно статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками у паперовому вигляді може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (опис вкладення поштового відправлення, касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії касаційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні, або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 5 ст. 41 ГПК України).

За приписами ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, скаржником до неї додано докази направлення копії апеляційної скарги боржнику - ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт".

Всупереч вищенаведених положень ГПК України, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги кредиторам - ТОВ "Рент Комерц", ТОВ "Торговий дім "Оратанія", ТОВ "Стиль Плюс 2", ТОВ "Яра Груп", які мають зареєстрований кабінет ЄСІТС.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Крім того, згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Оскаржувана ухвала не містить дати повного її складення, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року, з урахуванням вихідних днів, є 11.11.2024 року.

Натомість скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду через систему "Електронний суд" 13.11.2024 року, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на її апеляційне оскарження.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому арбітражний керуючий Галічева В.О. зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримано нею через систему "Електронний суд" 31.10.2024 року, однак, згідно з наказом 30/10 від 28.10.2024 року арбітражний керуючий Галічева В.О. з 29.10.2024 по 05.11.2024 перебувала у відпустці, відтак, строк на апеляційне оскарження, на думку апелянта, починається з дня її фактичного виходу на роботу, тобто з 05.11.2024 та закінчується 15.11.2024.

Розглянувши клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що викладені в ньому причини та доводи є неповажними з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи, а саме повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, вбачається, що оскаржувану ухвалу від 31.10.2024 року надіслано одержувачу Галічевій В.О. через систему "Електронний суд" 31.10.2024 року та в цей же день о 19:25 отримано нею в електронному кабінеті.

Отже, надсилання судом першої інстанції копії ухвали від 31.10.2024 року в системі ЄСІТС відповідає приписам ч.ч. 5,7 ст.6 ГПК України та зазначене судове рішення вважається врученим скаржнику відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України з наступного робочого дня після отримання його до електронного кабінету через систему "Електронний суд", тобто 01.11.2024 року.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувану ухвалу вручено скаржнику 01.11.2024, як наслідок останнім днем для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024, з огляду на приписи ч.2 ст.256 ГПК України є 11.11.2024.

Судова колегія наголошує, що згідно приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд може поновити пропущений встановлений законом процесуальний строк у разі визнання причини його пропуску поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Разом з тим, звертаючись до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 13.11.2024 року через систему "Електронний суд", тобто поза межами встановлених законодавством строків, скаржником не наведено достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, з якими закон пов`язує можливість відновлення такого строку після спливу періоду часу, не зазначено жодних непереборних обставин, які б унеможливили вчинення ним процесуальних дій упродовж цього терміну.

В свою чергу, посилання апелянта на перебування скаржника у відпустці з 29.11.2024 по 05.11.2024 не може бути визнано колегією суддів поважною причиною, оскільки навіть після виходу з відпустки (05.11.2024) у скаржника ще було 7 днів для підготовки та подання апеляційної скарги в встановлений законодавством строк. Так, скаржником не доведено та до апеляційної скарги не додано жодних доказів, які б свідчили про неможливість підготувати та подати апеляційну скаргу з 05.11.2024 по 11.11.2024 року включно.

Більш того, судом враховано, що апеляційна скарга налічує 22 сторінки, більшість з яких складає виклад обставин справи, а також розділи щодо форми, змісту, строків та права на подання апеляційної скарги (14 сторінок), тобто підготовка даної апеляційної скарги та її подання до суду не потребували затрати значного часу та великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Отже, за висновками суду, апелянтом не зазначено жодних вагомих та переконливих причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, а несвоєчасне подання апеляційної скарги, з огляду на наведені скаржником доводи, зумовлено не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.

На підставі вищенаведеного, дослідивши подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ньому доводи та причини обґрунтування неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За вказаних обставин, апеляційна скарга арбітражного керуючого Галічевої Валентини Олександрівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року у справі №910/20940/21 підлягає залишенню без руху у зв`язку з її поданням після закінчення установлених статтею 256 ГПК України строків на подання апеляційної скарги та визнанням причин пропуску такого строку неповажними, неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також доказів на підтвердження відправлення копії апеляційної скарги та доданих до неї додатків всім учасникам провадження у справі, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 256, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Галічевої Валентини Олександрівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 року у справі №910/20940/21 залишити без руху.

2.Надати арбітражній керуючій Галічевій Валентині Олександрівні строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3.Попередити скаржника про передбачені ч. 4 ст. 174 та ч. 4 ст. 260 ГПК України наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 її резолютивної частини строк.

4.Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко