РІШЕННЯ

28 листопада 2024 року м. ТернопільСправа № 921/435/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за участі секретаря судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю Яреш (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї, вул. Василя Стуса, буд. 1)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД (46023, Тернопільська область, м. Тернопіль, бульвар С. Петлюри, буд. 10, квартира 117)

про стягнення 789865,01 грн заборгованості.

За участі від:

позивача Ванкевич А.В.

відповідача не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю Яреш звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД про стягнення 587699,06 грн основного боргу, 147072,89 грн пені, 8825 грн 3% штрафу, 46268,06 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві б/н від 09.07.2024 (вх. №484 від 09.07.2024) позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №04/24-1 від 24.04.2019, в частині оплати за отриманий ним товар згідно з видатковими накладними №171 від 01.06.2022, №232, 233, 234 від 29.06.2022, №№278, 279, 280, 282, 283 від 13.07.2022.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 15.07.2024 (про відкриття провадження у справі) строк не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/435/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.08.2024.

Строк підготовчого провадження у справі продовжено 01.08.2024.

У зв`язку із перебуванням судді Шумського І.П. у відпустці та, відповідно, неможливістю проведення підготовчого засідання 15.08.2024, ухвалою суду від 01.08.2024 підготовче засідання у справі № 921/435/24 призначено на 03.10.2024.

Ухвалою суду від 03.10.2024: прийнято до розгляду заяву позивача б/н від 31.07.2024 (вх. № 6097 від 01.08.2024) з додатками; відкладено підготовче засідання у даній справі на 14.10.2024.

Надалі, ухвалою суду від 14.10.2024 закрито підготовче провадження по справі №921/435/24 та призначено її до розгляду по суті на 11.11.2024.

У зв`язку з проходженням тижневої підготовки суддів 11-15 листопада 2024 року суддею Шумським І.П. та, відповідно, неможливістю проведення судового засідання 11.11.2024, ухвалою суду від 01.11.2024 розгляд справи № 921/435/24 призначено на 28.11.2024.

В судовому засіданні 28.11.2024 представником позивача підтримано позовні вимоги.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 28.11.2024 не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Суд, у судовому засіданні 28.11.2024, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

24.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Яреш (надалі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД (надалі - покупець), укладено договір поставки №04/24-1 (надалі - договір), згідно п. 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти товар у відповідності з поданим замовленням та сплатити за нього на умовах договору.

Згідно з п. 1.2 договору товар постачається партіями протягом дії даного договору. Основою для виникнення зобов`язань продавця щодо конкретної партії товару є прийняте продавцем відповідне замовлення від покупця. Після прийняття замовлення покупця і до виконання його продавцем, покупець не має права відмовитись від прийому та оплати замовленого товару.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума цього договору складається з суми всіх накладних, за якими здійснювались поставки товару на виконання цього договору.

Продавець при оформленні накладних і платіжних документів на відвантажений товар обов`язково відображає кількість, ціну і суму (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору оплату за цим договором покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату у розмірі 100% за кожну партію замовленого товару на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунка-фактури або внесенням готівки в касу продавця.

Згідно з п. 5.1 договору місце отримання товару - склад продавця, який знаходиться за адресою, вул. Об`їзна, 12, с. Петриків, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.

Датою отримання товару вважається дата безпосередньої передачі товару продавцем покупцю на умовах даного договору і підписання покупцем відповідної накладної (п. 5.2 договору).

У п. 6.5 договору сторонами обумовлено, що за несвоєчасну оплату за товар, згідно з п. 4.1 договору покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє терміном на 1 рік, але у будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання усіх своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо протягом 30 календарних днів до моменту закінчення цього строку жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонговується на 1 рік.

На виконання умов договору поставки, Товариством з обмеженою відповідальністю Яреш (продавцем/постачальником) поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД (покупцю) товар на загальну суму 598890,79 грн, на підтвердження чого долучено до позову видаткові накладні: № 171 від 01.06.2022 на суму 21084,34 грн; № 232 від 29.06.2022 на суму 41034,23 грн; № 233 від 29.06.2022 на суму 52720,24 грн; № 234 від 29.06.2022 на суму 75945,66 грн; № 278 від 13.07.2022 на суму 111335,20 грн; № 279 від 13.07.2022 на суму 103525,19 грн; № 280 від 13.07.2022 на суму 78220,10 грн; № 282 від 13.07.2022 на суму 61325,54 грн; № 283 від 13.07.2022 на суму 53700,29 грн, а також податкові накладні: №1 від 01.06.2022; №53 від 29.06.2022; №54 від 29.06.2022; №55 від 29.06.2022; №41 від 13.07.2022; №42 від 13.07.2022; №43 від 13.07.2022; №44 від 13.07.2022; №45 від 13.07.2022.

Приймання - передача товару згідно з зазначеними видатковими накладними посвідчується зробленими на них відмітками представників обох сторін та печатками сторін.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

З отриманого на загальну суму 598890,79 грн товару, неоплаченим відповідачем залишився товар на загальну суму 587699,06 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли зобов`язання за договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить стаття 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у п. 4.1 договору обумовили, що оплату за цим договором покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату у розмірі 100% за кожну партію замовленого товару на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунка-фактури або внесенням готівки в касу продавця.

Однак, позивач здійснив передачу товару у власність відповідача без отримання від нього попередньої оплати за товар, а той прийняв його, тобто своїми діями сторони фактично погодились про відступ від умов договору в частині передоплати.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №922/439/17, від 10.04.2018 у справі №927/626/17.

Судом з`ясовано, що в порушення умов договору поставки №04/24-1 від 24.04.2019, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, повний розрахунок по оплаті вартості отриманого товару в строк визначений ст. 692 ЦК України, боржник не провів, заборгувавши станом на час розгляду справи в суді 587699,06 грн.

Доказів на підтвердження проведення повного розрахунку за отриманий товар як в строк обумовлений у договорі, так і станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Нормами ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 587699,06 грн за невиконання грошових зобов`язань по договору поставки №04/24-1 від 24.04.2019 підлягають задоволенню як обґрунтовані.

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач також просить стягнути з відповідача нараховані в порядку ст. 625 ЦК України 46268,06 грн інфляційних нарахувань, 8825 грн 3% річних, а також 147072,89 грн пені на підставі п. 6.5 договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, у п. 6.5 договору сторонами обумовлено, що за несвоєчасну оплату за товар, згідно з п. 4.1 договору покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України вказано, що нарахування такої штрафної санкції, як пеня, за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом проведено перерахунок заявлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних нарахувань, пені за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга:Закон". Згідно проведеного перерахунку, в межах визначених позивачем періодів та сум, на які здійснювались нарахування, встановлено, що нарахування 147072,89 грн пені, 46268,06 грн інфляційних нарахувань та 8825 грн 3% річних є правомірними та обґрунтованими.

Розрахунки перевірені судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій на сайті https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, а їх результати долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як зазначалось раніше, у встановлений судом термін без зазначення причин, відповідачем відзив не було подано взагалі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Яреш підлягають до задоволення, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД 587699,06 грн - основного боргу, 147072,89 грн пені, 46268,06 грн інфляційних нарахувань та 8825 грн 3% річних.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕР ПРОФ БУД (46023, Тернопільська область, м. Тернопіль, бульвар С. Петлюри, буд. 10, квартира 117, ідентифікаційний код 42106221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Яреш (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї, вул. Василя Стуса, буд. 1, ідентифікаційний код 36687401) 587699 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн 06 коп. боргу, 8825 (вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 3% річних, 46268 (сорок шість тисяч двісті шістдесят вісім) грн 06 коп. інфляційних нарахувань, 147072 (сто сорок сім тисяч сімдесят дві) грн 89 коп. пені, 11847 (одинадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн 98 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 28 листопада 2024 року.

Суддя І.П. Шумський