ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"21" листопада 2024 р. Cправа № 902/807/24
про стягнення 2 333 260,64 грн
Секретар судового засідання Надтока Т.О.
за участю представників сторін:
позивача: Смішна І.В.
відповідача: Бойко А.М.
30.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістин Україна" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо науково-дослідне підприємство "Еліта" про стягнення 2 333 260,64 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 902/807/24 розподілено судді Яремчуку Ю.О.
Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі 902/807/24. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02.09.2024.
05.11.2024 у даній справі прийнято рішення.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3,4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Ухвалою суду від 12.11.2024 судове засідання щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо науково-дослідного підприємства "Еліта" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/807/24 призначити на 21.11.2024.
На визначений час у судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.
Представник відповідача заяву підтримав в повному обсязі. Представник позивач просив суд відмовити у задоволенні заяви.
Визначаючись щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву до Господарського суду Вінницької області та до початку судових дебатів у справі №902/807/24 зазначив, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 25 500,00 гривень. На виконання ст.126 ГПК України відповідач подав заяву про відшкодування судових витрат та докази їх понесення, де загальна вартість послуг представника (адвоката) з юридичного супроводу господарської справи №902/807/24 в суді першої інстанції склала 30 500,00 грн.
В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: договір про надання правової допомоги № б/н від 09.10.2024; додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 09.10.2024; акту прийняття - передачі наданих послуг від 06.11.2024.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо наукове-дослідне підприємство «Еліта» в особі директора Токарчука Володимира Мефодійовича, який діє на підставі Статуту, у подальшому «Клієнт», з однієї сторони та Адвокат Руденко Таїсією Сергіївною, яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000972 від 28.10.2022 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області №10/22 від 19.10.2022 року, у подальшому «Адвокат», з Іншої сторони, було укладено договір про надання правничої допомоги від 09.10.2024.
Відповідно до розділу 1 Договору між сторонами було погоджено, що Адвокат здійснює надання правової допомоги, представництво та захист інтересів Клієнта в судах України по справі №902/807/24 за позовом ТОВ «Інтер Логістік Україна» до Клієнта про стягнення 2 333 260,64 гривень, без обмеження повноважень, на умовах, передбачених даним Договором.
Адвокат погоджується надавати таку правову допомогу: надає Клієнту консультації і роз`яснення з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення адвокатських запитів, заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; ведення від імені Клієнта переговорів та попереднього узгодження всіх питань, подання та підпису документів, необхідних для використання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги, тощо, а також інших документів, що стосуватимуться прав та законних інтересів Клієнта, сплачувати платежі та виконувати будь-які дії в межах наданих йому повноважень, пов`язані з веденням справи в суді; представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в усіх без виключення судах (незалежно від інстанції) загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в державних органах (в тому числі, але не виключно, органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах, прокуратури, державної виконавчої служби, державному казначействі), установах, організаціях, перед фізичними та юридичними особами (незалежно від форм власності) з питань захисту прав та законних інтересів Клієнта, з правом підпису усіх процесуальних документів.
Клієнт погоджується, що позиція в справі визначається Адвокатом залежно від обставин справи.
Розділом 4 було погоджено порядок здійснення розрахунків:
Вартість послуг Адвоката визначена додатком 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.
Гонорар Адвоката за позитивний результат (задоволення позову або відмову у задоволенні позову, часткове задоволення позову) складає 15 000,00 гривень.
Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно.
При розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п.4.1. цього Договору, враховується час витрачений Адвокатом.
За результатами надання правової допомоги (винесення рішення суду) складається Акт, який підписується Адвокатом та Клієнтом. В Акті вказується обсяг наданої правової допомоги та її вартість.
Клієнт оплачує Адвокату послуги з надання правової допомоги протягом 30 днів з моменту винесення рішення суду.
Додатком 1 до договору між сторонами було погоджено вартість послуг, а саме: первинна усна консультація адвокат - 1 год., вартість 1400,00 грн; правовий аналіз справи, вивчення документів, які стосуються справи, формування доказової бази 1 год., 1 000,00 грн, аналіз законодавства та судової практики, ознайомлення з матеріалами судових справ, кримінальних проваджень, збір доказів шляхом відвідування підприємств/установ/організацій (тощо) 1 год 1000,00 грн; підготовка позовної заяви (відзиву на позовну заяву) 1 год, 1 500,00 грн, підготовка апеляційної скарги (відзив на касаційну скаргу) 1 год, 2 500,00 грн; підготовка касаційної скарги (відзив на касаційну скаргу) 1 год, 2 500,00 грн; участь у судовому засіданні 1 од., 2000,00 грн; відрядження до іншого міста 1 день 4000,00 грн.
Згідно Акту приймання - передачі наданих послуг від 06.11.2024 Адвокат з 09.10.2024 року по 05.11.2024 року надав клієнту юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги №б/н від 09.10.2024 року по справі №902/807/24, а Клієнт прийняв надані послуги, вартість та обсяг наданих послуг складається з: первинна усна консультація адвоката - 1 500,00 грн. (1 500,00 грн./консультація) правовий аналіз справи та вивчення документів, які стосуються справи (3 год. 00 хв.* 1000,00 грн./год.) - 3 000,00 грн. аналіз законодавства та судової практики (2 год. 30 хв. * 1000,00 грн./год.) - 2 500,00 грн. підготовка відзиву на позовну заяву (3 год. 00 хв. * 1500 грн./год.) -4 500, 00 грн. участь у судовому засіданні (2 000,00 грн./участь) - 4 000,00 грн. гонорар успіху адвоката (відмова у задоволенні позовних вимог) - 15 000,00 грн. Всього до сплати - 30 500,00 грн.
В матеріалах справи наявні ордери про надання правничої допомоги відповідачу - адвокатом Руденко Т.С.
У відповідності до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Так, представником позивача заявлено клопотання, зміст якого становить: відповідачем не долучено до позовної заяви копії договору про надання правової допомоги чи попереднього розрахунку з переліком очікуваних послуг - попри вимогу ст. 80 та 129 ГПК України надати всі докази разом з відзивом, тому представник позивача вважає, що немає підстав для врахування вказаного договору, а відтак і немає підстав для задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу; вказує що враховуючи зміст укладеного договору між сторонами адвокат Руденко Т.С. не мала правової підстави для представництв позивача в господарському суді; дані, вказані в Акті, не відображають реальні та об`єктивні обставини надання такої правової допомоги.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Дослідивши подані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, враховуючи характер спору у даній справі, ступінь її складності керуючись принципами справедливості та верховенства права, з урахуванням клопотання представника позивача, суд вважає, що до стягнення підлягає сума в розмірі 15 500,00 грн.
Поряд з цим, щодо заявленого гонорару успіху в сумі 15 000,00 грн суд зазначає наступне.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат заявлена до стягнення сума гонорару успіху в розмірі 15 000,00 грн не може оцінюватись судом виходячи суто з такої домовленості сторін у договорі про надання правничої допомоги, а повинна оцінюватись на предмет її пропорційності, необхідності, неминучості порівняно з фактично понесеними витратами на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат (відшкодування їх за рахунок іншої сторони) у формі "гонорару успіху", суд повинен виходити не з договору між адвокатом та клієнтом, який створює саме для них права та обов`язки, та погодженого ними розміру гонорару, а й з пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам, безпосередньо пов`язаним з розглядом справи, які визначені адвокатським бюро та оцінені судом, зокрема з точки зору складності цієї справи та розумної необхідності цих судових витрат для даної справи. Адже саме розмір витрат, понесених відповідачем на фактично надані реальні та неминучі послуги на правничу допомогу, і саме з метою досягнення певного правового результату вирішення конфлікту сторін кореспондується з витратами, які має право відшкодувати на свою користь відповідач як судові витрати, понесені ним на сплату гонорару успіху, за рахунок позивача.
Отже на думку суду, додаткове стягнення витрат у формі "гонорару успіху" не відповідає критерію розумної необхідності, виходячи з складності даної справи, наявної доказової бази, а також принципам справедливості та пропорційності, з огляду на що суд відмовляє у відшкодуванні за рахунок позивача гонорару успіху у розмірі 15 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, суд присуджує до відшкодування за рахунок позивача 15 500,00 грн витрат на правничу допомогу. У решті заявлених до відшкодування витрат суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
3. В решті задоволення заяви відмовити.
4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного додаткового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.
Повний текст складено 02.12.2024
Суддя Яремчук Ю.О.
1 - до справи