ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2024 р. м.Рівне Справа №918/691/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши справу про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Учасники присутні у засіданні:

боржник ОСОБА_1

арбітражний керуючий Сокотун В.А.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 18.08.2021 р. прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Призначено заяву до слухання у підготовчому засіданні на 25 серпня 2021 р. на 13:20 год.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.08.2021 зокрема відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (33028, м.Рівне, вул.Драгоманова, 27, офіс 10, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 247 від 02 квітня 2013 року). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 06 жовтня 2021 р. о 14:30 год.

06.10.2021 оголошено перерву у засіданні на 17.11.2021 на 14:00 год. У подальшому оголошено перерву на 07.12.2021 на 11:00 год.

Ухвалою від 07.12.2021 поновлено ОСОБА_2 строк на усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника. Прийнято заяву ОСОБА_2 з вимогами до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 до розгляду. Призначено розгляд заяви у попередньому засіданні на "23" грудня 2021 р. на 13:30 год.

Ухвалою від 07.12.2021 оголошено перерву у попередньому засіданні на 23 грудня 2021 р. на 13:30 год.

Ухвалою від 23 грудня 2021 року визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" в розмірі 445 082,58 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника. У визнанні решти грошових вимог Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено. Визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Альфа-Банк" в розмірі 254 888,93 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника. У визнанні решти грошових вимог Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено. Визнано вимоги кредитора ОСОБА_2 в розмірі 350 000,00 грн. - черговість задоволення вимог - друга. Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" у розмірі 4 540,00 грн., Акціонерного товариства "Альфа-Банк" у розмірі 4 540,00 грн. та витрати на оплату судового збору ОСОБА_2 у розмірі 4540,00 грн. Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 06 січня 2022 року. Зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду до 21 січня 2022 року: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів. Призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 08 лютого 2022 року на 11:00 год.

19 січня 2022 року до господарського суду від арбітражного керуючого Сокотуна В.А. надійшло клопотання, відповідно до якого просив суд визнати боржника ОСОБА_1 банкрутом та ввести процедуру погашення боргів боржника, та призначити керуючим реалізацією арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича.

Постановою від 20.07.2022 припинено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича. Визнано банкрутом ОСОБА_1 . Введено відносно ОСОБА_1 процедуру погашення боргів. Керуючим реалізацією майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) призначено арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 27, оф. 10, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №247 від 02.04.2013 р.).

Ухвалою від 18.12.2023 замінено учасника провадження у справі №918/691/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112, ).

13 листопада 2024 року від арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича надійшли клопотання :

- про продовження строку процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;

- про виключення майна зі складу ліквідаційної маси, до якого додано докази надіслання клопотання та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвалою від 13.11.2024 розгляд клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про продовження строку процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та про виключення майна зі складу ліквідаційної маси у справі №918/691/21 призначено на 26 листопада 2024 р. на 12:20 год.

25 листопада 2024 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі, у яких просить задоволити подані клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича.

У судовому засіданні 26.11.2024 арбітражний керуючий підтримав подані клопотання.

ОСОБА_1 підтримав доводи арбітражного керуючого.

Усі інші учасники справи до суду не з`явилися. Повідомлені про дату та час судового засідання належним чином. Явка учасників не визнавалася обов`язковою.

Суд розглянув клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про виключення майна зі складу ліквідаційної маси, та зазначає наступне.

Клопотання мотивоване тим, що керуючим реалізацією майна, виявлено під час "процедури реалізації майна" 3-х кімнатну квартиру площею 55,9 м. кв. ( АДРЕСА_2 ) , яка належить на праві приватної власності, зокрема, на підставі договору купівлі - продажу від 12.11.2007, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. В даному випадку конкуруючий приватний інтерес кредитора на задоволення кредиторських вимог шляхом реалізації об`єкту нерухомості, що є єдиним нерухомим житловим майном Боржника та членів сім`ї Боржника (у т.ч. малолітніх дітей), не може вважатися співмірним із тими наслідками, яких зазнає життя Боржника та її малолітніх та неповнолітніх дітей у разі реалізації єдиного житлового майна Боржника з чим погодився Верховний Суд у своїй постанові № 911/2891/19 від 12.12.2023 року. Тому просить суд, виключити зі складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 3-х кімнатну квартиру площею 55,9 м.кв. ( АДРЕСА_2 ) у даній справі про неплатоспроможність.

Судом встановлено, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 3-х кімнатна квартира площею 55,9 м. кв. ( АДРЕСА_2 ), на підставі договору купівлі - продажу від 12.11.2007, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Квартира придбана Боржником за кредитні кошти, отримані останнім на підставі кредитного договору № 014/53-05/67653, відповідно до якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав боржнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 360 223 грн. 50 коп.

У свою чергу, Кредитний договір забезпечений іпотекою згідно Договору іпотеки №014/53-05/67653-і від 12.11.2007 посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3893, укладеного між ОСОБА_1 та ДТ "Райффайзен Банк Аваль", за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 55.9 кв.м., житловою 35,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 05.03.2024, за вказаною адресою зареєстровані Боржник, його малолітні діти та їхня мати.

Вказана квартира є єдиним житлом Боржника та постійним місцем проживання членів його сім`ї, до складу якої входить 2 дітей (малолітні та неповнолітні) та є необхідним для задоволення нагальних потреб Боржника і членів його сім`ї.

У разі включення квартири до складу ліквідаційної маси та подальшої реалізації такого майна наслідком буде позбавлення Боржника та членів її сім`ї права на житло.

Керуючий реалізацією майна звернувся із запитом до Служби у справах дітей та сім`ї про надання згоди на продаж майна Боржника.

Комісія Служби у справах дітей та сім`ї вирішила, що правочин з реалізації майна родини Боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає інтересам неповнолітніх дітей, які зареєстровані за цією адресою.

Листом від 31.10.2022 № 01-18/273 Служба у справах дітей Рівненської міської ради повідомила керуючого реалізацією майна Боржника про те, що Розпорядженням міського голови №956-р від 25.10.2022 року вирішено відмовити арбітражному керуючому Сокотуну В.А. в наданні дозволу на реалізацію зазначеної квартири.

Арбітражний керуючий Сокотун В.А. просить суд, виключити зі складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 3-х кімнатну квартиру площею 55,9 м.кв. ( АДРЕСА_2 ) у даній справі про неплатоспроможність.

Як вбачається із витягу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (боржника, наданого арбітражним керуючим) у власності Боржника також перебуває 1/4 від загальної площі 66,9 квадратних метра, з яких 43,4 житлової, що дорівнює 16,7 квадратним метрам (з яких 10,8 квадратних метра житлової площі), за адресою АДРЕСА_3 .

При цьому, як вбачається із довідки про склад зареєстрованих осіб за вказаною адресою зареєстровано 4 особи з яких 2 неповнолітніх.

Таким чином, вказана частка квартири не може слугувати житлом (єдиним) для сім`ї Боржника в розумінні ст.ст. 47, 50 Житлового кодексу України.

Також, варто зауважити, що у членів сім`ї ОСОБА_1 відсутні квартири чи домоволодіння придатні для проживання, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (дружини).

Таким чином, у боржника та членів його сім`ї єдиним житлом та постійним місцем проживання є 3-х кімнатна квартира площею 55,9 м. кв. ( АДРЕСА_2 ) та яку арбітражний керуючий просить суд виключити із складу ліквідаційної маси.

Спеціальними нормами пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ щодо процедури неплатоспроможності окремої категорії боржників - фізичних осіб (за заборгованістю, зокрема, за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим квартирою або житловим будинком, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника) регламентовано, що у разі якщо боржник не має фінансових можливостей погашати вимоги забезпеченого кредитора на умовах, передбачених цим пунктом, господарський суд за клопотанням боржника відмовляє у затвердженні плану реструктуризації, встановлює мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання або переходить до наступної процедури та закриває провадження у справі про неплатоспроможність.

За змістом наведених норм у справі про неплатоспроможність такої категорії боржника-фізичної особи (що має окрім іншої також заборгованість за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим квартирою або житловим будинком, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника) застосовується лише процедура реструктуризації боргів боржника згідно з планом реструктуризації або мировою угодою. Тобто, положеннями пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень цього КУзПБ, встановлені законодавчі обмеження на застосування подальшої (після процедури реструктуризації боргів боржника) процедури погашення боргів боржника.

Тоді як формування ліквідаційної маси та пов`язані з нею питання (отримання дозволу на продаж окремих видів майна боржника, виключення зі складу ліквідаційної маси, реалізація майна боржника тощо) здійснюються у процедурі погашення боргів.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.01.2022 у справі № 910/11257/20 (пункт 64).

Отже, законодавчі обмеження на застосування у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи (за заборгованістю, зокрема, за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим квартирою або житловим будинком, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника) судової процедури погашення боргів боржника вказують на законодавчі обмеження і на вчинення тих процесуальних дій щодо цього боржника, які допускаються у процедурі погашення боргів, зокрема, і на формування ліквідаційної маси за правилами статті 131 КУзПБ.

Погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

Одним із наслідків застосування цієї процедури у справі про неплатоспроможність є формування ліквідаційної маси боржника - фізичної особи (стаття 131 КУзПБ). А тому питання щодо виключення майна із ліквідаційної маси боржника, як і щодо дозволу на продаж цього майна можуть бути порушені лише у процедурі погашення боргів у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. Згідно ч. 6 ст. 131 КУзПБ, до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Для дослідження та оцінки такого юридичного факту як єдине місце проживання сім`ї боржника (квартири або житлового будинку) слід виходити також з положень статей 316-319 Цивільного кодексу України (щодо права розпорядження особою лише майном, що перебуває у неї на праві власності), а тому має ураховуватися те майно, що перебуває у боржника та/або членів сім`ї боржника на праві власності, а якщо це частка відповідного майна, то ураховуватись також мають положення статті 47 Житлового кодексу України (щодо норми жилої площі на одну особу - 13,65 квадратних метрів) та частини третьої статті 50 цього Кодексу (щодо вимог, що ставляться до жилих приміщень - недопущення заселення квартири, збудованої для однієї сім`ї, двома і більше сім`ями або двома і більше одинокими особами тощо).

Отже, при дослідженні обставин єдиного місця проживання сім`ї боржника (квартири або житлового будинку), у розумінні пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, не може братись до уваги майно, що перебуває у боржника та/або членів сім`ї боржника на підставі іншого речового права, відмінного від права власності (оренда, найм, інші підстави для користування майном як місцем проживання сім`ї боржника тощо).

У цих висновках Суд звертається до правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20 та від 26.05.2022 у справі № 923/984/21.

При цьому, квартира відповідає критеріям щодо єдиного житла боржника, яке не включається до складу ліквідаційної маси в розумінні ч. 6 ст. 131 КУзПБ (загальна площа квартири становить 55.9 кв.м.). Разом з тим, вказана квартира є предметом забезпечення грошових вимог кредитора. В той же час, квартира є єдиним нерухомим житловим майном Боржника та членів сім`ї Боржника (у т.ч. малолітніх дітей), яке виявлене керуючим реалізацією майна в ході розгляду даної справи про неплатоспроможність.

Будь-якого іншого права (титулу) на нерухоме житлове майно (квартира, будинок тощо), належного Боржнику або членам сім`ї Боржника, керуючим реалізацією виявлено не було, відповідних доказів матеріали справи не містять.

У статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 47 Основного Закону встановлює право кожного на житло.

У Законі України "Про охорону дитинства" унормовано що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 3); кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (стаття 11); - держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку (стаття 18).

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобов`язуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобов`язання.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства").

Однією з форм контролю органів опіки та піклування є надання дозволу на дії з нерухомим майном, в т.ч. з житлом, право власності на яке або право користування яким мають діти.

У даному випадку у справі наявний лист від 31.10.2022 № 01-18/273, яким Служба у справах дітей Рівненської міської ради повідомила керуючого реалізацією майна Боржника про те, що Розпорядженням міського голови №956-р від 25.10.2022 року вирішено відмовити арбітражному керуючому Сокотуну В.А. в наданні дозволу на реалізацію зазначеної квартири.

Таким чином, конкуруючий приватний інтерес кредитора на задоволення кредиторських вимог шляхом реалізації об`єкту нерухомості, що є єдиним нерухомим житловим майном Боржника та членів сім`ї Боржника (у т.ч. малолітніх дітей), не може вважатися співмірним із тими наслідками, яких зазнає життя Боржника та його малолітніх та неповнолітніх дітей у разі реалізації єдиного житлового майна Боржника (постанова Верховного Суду №911/2891/19 від 12.12.2023).

За наведеного у сукупності, підлягає задоволенню клопотання арбітражного керуючого про виключення зі складу ліквідаційної маси 3-х кімнатну квартиру площею 55,9 м.кв. ( АДРЕСА_2 ) у даній справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Щодо клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про продовження строку процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Клопотання мотивоване тим, що Кодексом України з процедур банкрутства визначено граничний строк для проведення ліквідаційної процедури який не може перевищувати 12 місяців. Разом з тим, згідно з абз. 5 п. 1-6 установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки, зокрема, проведення процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника. Тому арбітражний керуючий просить продовжити строк процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича до завершення воєнного стану.

Згідно ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника. Постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Стаття 90 Кодексу України з процедур банкрутства визначає випадки при настанні яких господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство.

Зокрема, відповідно до змісту наведеної статті, закриття провадження у справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом можливе у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи; відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як закінчення строку процедури погашення боргів боржника.

У відповідності зі ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів звіт про результати погашення цінних паперів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

У разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд постановляє ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, суд виходить з системного аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема ст. 65, 133 якими визначено підстави та порядок завершення ліквідації, відповідно до яких ліквідація закінчується не збігом строку ліквідаційної процедури, а завершенням продажу майна банкрута, завершенням розрахунків з кредиторами, затвердженням звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу.

У відповідності з ч. 4 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, встановлення господарським судом під час розгляду звіту ліквідатора факту невиявлення або нереалізації останнім майнових активів банкрута у повному розмірі є підставою для призначення нового ліквідатора, який діє згідно з вимогами Кодексу України з процедур банкрутства, що в свою чергу свідчить про можливість та необхідність продовження строку ліквідаційної процедури банкрута у разі його закінчення на час розгляду господарським судом звіту ліквідатора.

Окремо судом враховується, що керуючий реалізацією майна зобов`язаний вчинити відповідні заходи і передати на затвердження господарському суду звіт після завершення всіх розрахунків з кредиторами, а не у встановлений строк. При цьому, незавершення керуючим реалізацією майна таких дій у граничні строки, визначені Кодексу України з процедур банкрутства, не є підставою для закриття провадження у справі.

Крім того, постановляючи дану ухвалу, суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 15/471-б стосовно того, що ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Тобто КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення. Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство, чинним на момент введення ліквідаційної процедури щодо боржника у цій справі.

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута.

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі № 904/9631/15, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012).

Суд повинен контролювати стадійність та тривалість процедур у справах про банкрутство:

а) через скарги на дії ліквідатора,

б) розглядаючи та затверджуючи звіти ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у справі, наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неплатоспроможності. Передусім це пояснюється особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

КУзПБ містить норму про 12 місяців тривалості ліквідаційної процедури, натомість закон не встановлює закінчення такого строку як підставу для закриття банкрутства, оскільки цей строк може бути збільшено з огляду на поведінку учасників (оскарження судових рішень), особливості самого боржника тощо.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено.

Згідно ч. 1-6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ч. 4 ст. 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Станом на теперішній час триває процедура погашення боргів, керуючий реалізацією продовжує здійснювати заходи, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Враховуючи законодавче визначення продовження строків процедури погашення боргів, а також те, що 20.07.2023 сплинув строк процедури погашення боргів боржника, однак остання не завершена і для її завершення потрібен додатковий час, суд вважає за необхідне з метою здійснення необхідних заходів у процедурі погашення боргів боржника по цій справі, частково задоволити клопотання та продовжити строк процедури погашення боргів боржника та повноважень керуючого реалізацією майна Сокотуна В.А. до 20 липня 2025 року.

Керуючись ст.130, 131, ч. 1-6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про виключення зі складу ліквідаційної маси майна - задовольнити.

2. Виключити зі складу ліквідаційної маси у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3-х кімнатну квартиру площею 55,9 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Клопотання арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича про продовження строку процедури погашення боргів боржника та строку повноважень керуючого реалізацією майна - задовольнити частково.

4. Продовжити строк процедури погашення боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та строк повноважень керуючого реалізацією майна Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 27, оф. 10, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №247 від 02.04.2013 р.) до 20 липня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення/прийняття 26 листопада 2024 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Бережнюк В.В.