УХВАЛА

м. Київ

18.11.2024Справа № 910/7869/23 (910/14009/24)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (04211, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 2-Д, приміщення 707)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (04211, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 2-Д, приміщення 706/4; ідентифікаційний код 35481887)

про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів

в межах справи № 910/7869/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (ідентифікаційний код 34880036)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою від 14.03.2024 перебуває справа № 910/7869/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн", в якому позивач просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887), посвідчений приватним нотаріусом Башлай Д.І., Київського міського нотаріального округу від 10.04.2019 за № 215.

2. Застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 10.04.2019 за №215, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036) , та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887) про продаж земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34, шляхом:

- Скасувати рішення приватного нотаріуса Башлай Дар`ї Іванівни, Київський міський нотаріальний округ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46409582 від 10.04.2019, яким внесено запис №31121786 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887) на земельну ділянку з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34;

- Зобов`язати суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036) на земельну ділянку з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887), посвідчений приватним нотаріусом Башлай Д.І., Київського міського нотаріального округу від 10.04.2019 за № 211.

4. Застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 10.04.2019 за №211, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036) , та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887) про продаж нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34, шляхом:

- Скасувати рішення приватного нотаріуса Башлай Дар`ї Іванівни, Київський міський нотаріальний округ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46409397 від 10.04.2019, яким внесено запис №31121642 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код ЄДРПОУ - 35481887) на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34;

- Зобов`язати суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (код ЄДРПОУ - 34880036) на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що:

- спірні правочини укладено із заінтересованою особою;

- договори укладені директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" без належних повноважень;

- договори укладено на невигідних умовах продажу майна;

- наявність невиконаних грошових зобов`язань перед ТОВ "Вентурє Інвест" в розмірі 286 495, 63 доларів США, які послугували підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство;

Таким чином, на переконання позивача, наявні всі підстави вважати укладені боржником договори купівлі-продажу нерухомого майна фраудаторними правочинами, які підлягають визнанню судом недійсними, адже, вказані правочини були укладені з заінтересованою особою, з перевищенням директором наданих йому статутом повноважень, з метою уникнення боржником від виконання грошових зобов`язань перед його кредиторами і укладання таких правочинів призвело до зменшення обсягу майнових активів боржника та його неплатоспроможності, а вказані правочини були спрямовані на завдання шкоди кредиторам та самому боржнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів до розгляду в межах справи № 910/7869/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.12.2024.

Одночасно із позовом, до суду також надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення шляхом:

1. Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код СДРПОУ - 35481887) відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавали, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати до статутного капіталу юридичних осіб щодо наступного майна:

- земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га. що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру. 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34;

- нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34.

2. Заборони приватним та держаним нотаріусам, державним реєстраторам, іншим особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, приймати будь-які рішення щодо нерухомого майна та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34 та нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34 крім тих, що пов`язані з виконанням судового рішення прийнятого в межах цієї справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та застосування наслідків їх недійсності.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову обраним заявником шляхом, останній вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука О.В. звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 10.04.2019 та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом повернення позивачу майна, яке було предметом даних договорів.

Відтак, між сторонами існує спір з приводу оспорювання укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, за результатами розгляду якого, у разі задоволенні позову, у відповідача може виникнути обов`язок з повернення позивачу майна, яке було предметом даних договорів внаслідок поновлення записів про право власності на нерухоме майно за Позивачем.

При цьому, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо та прямо пов`язано з обставинами наявності у відповідача майна для можливості його реєстрації на користь позивача на момент набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

У випадку задоволення позову, дане рішення суду буде підставою для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме манно, яке було продане за спірними правочинами та повернення його у ліквідаційну масу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг". Натомість, якщо ж майно буде реалізовано (продане) відповідачем у будь-який спосіб, то виконання даного рішення стане неможливим, та призведе до необхідності подання ліквідатором нового позову, що у свою чергу, унеможливить забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

Правила застосування заходів забезпечення позову регламентовані положеннями глави 10 розділу І ГПК України, зокрема статті 136-144 цього Кодексу.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Близькі за змістом висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Якщо позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд констатує, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 19.01.2021 у справі № 902/774/20, від 25.01.202Г у справі № 902/775/20, від 31.08.2021 у справі № 910/5116/21, від 07.09.2021 у справі № 910/6481/21, від 08.12.2021 у справі № 927/481/21, від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 11.02.2022 у справі № 927/893/21, від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Щодо стосується заборони відповідачу вчиняти певні дії, то суд відзначає слідуюче.

Спір у даній справі по суті стосується нерухомого майна, яке відчужене, за оспорюваним договором купівлі-продажу.

Так, в даному випадку поданий позивачем позов фактично зводиться до обґрунтувань порушеннями майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" за наслідками укладення спірних правочинів про відчуження на користь за твердженнями позивача заінтересованої особи (відповідача) всього належного боржнику нерухомого майна, за неринковими цінами, на вкрай невигідних умовах, з огляду на що, у боржника не залишилось іншого майна для задоволення вимог кредиторів, що в подальшому послугувало підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та визнання його банкрутом.

З огляду на що, Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука О.В. й звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 10.04.2019 та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом повернення позивачу майна, яке було предметом даних договорів

Таким чином, суд відзначає, що в контексті викладеного між сторонами існує спір з приводу оспорювання укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, за результатами розгляду якого, у відповідача може виникнути обов`язок з повернення позивачу майна, яке було предметом даних договорів внаслідок поновлення записів про право власності на нерухоме майно за позивачем.

Відтак, поновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" в рамках поданого позову полягає у відновленні (поверненні) такого майна.

При цьому, виконання у майбутньому судового рішення, у разі задоволення позову, безпосередньо та прямо пов`язано з обставинами наявності у відповідача майна для можливості його реєстрації на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" на момент набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В той же час, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 13.11.2024 записів про реєстрацію за відповідачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" права власності щодо об`єктів нерухомого майна № 403540155 та № 403523131 від 13.10.2024 за оспорюваними договорами купівлі-продажу, свідчить про те, що вказане майно, яке є предметом позову вільне від будь-яких обтяжень та відповідач може вільно ним розпорядитися в будь-який момент, до розгляду справи та прийняття судом рішення.

Відтак, незаперечним є те, що у випадку задоволення позову, дане рішення суду буде підставою для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме манно, яке було продане за договором купівлі-продажу та повернення його у ліквідаційну масу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг". Натомість, у разі якщо майно буде реалізовано (продане) відповідачем у будь-який спосіб, то виконання даного рішення стане неможливим, та призведе до необхідності подання ліквідатором нового позову.

Тобто, рішення суду у разі відчуження відповідачем майна, яке є предметом спору, не дозволить забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача в рамках одного даного позову.

Можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися майном, яке знаходиться у його власності і є предметом позову, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога подання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчитиме про застосування завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Відтак, враховуючи, що наслідки недійсності оспорюваних договорів, окрім тих, що окремо заявлені позивачем у цій справі, також встановлені законом (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України - обов`язок кожної і сторін правочину повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину), суд вважає, що накладення арешту на об`єкт, який є предметом оспорюваного договору, по суті спрямоване на збереження цього об`єкта нерухомого майна, яке, за твердженням позивача вибуло із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" за неринковими цінами, на вкрай невигідних умовах, та у зв`язку з чим, у боржника не залишилось іншого майна для задоволення вимог кредиторів, що в подальшому послугувало підставою для відкриття провадження у справі про його банкрутство та визнання його банкрутом, у зв`язку з чим, позивач фактично й звернувся із позовом та відповідно заявою про забезпечення позову у цій справі.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.04.2022 у справі № 910/11069/21.

Крім цього ЄСПЛ у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в 16.09.2020 у справі № 910/13208/19.

Відтак, заборона відповідачу відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавали, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати до статутного капіталу юридичних осіб щодо спірного майна, як спосіб забезпечення, не порушує права власності особи, в даному випадку відповідача, як власника відчуженого за оспорюваними правочинами об`єкта.

Щодо такого виду забезпечення, як заборона вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, то суд відзначає наступне.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що проведення реєстраційних дій (щодо реєстрації прав/обтяжень прав) зупиняється, зокрема на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

При цьому, згідно ч. 2 цієї статті Закону судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

А тому, оскільки предметом позову є договір купівлі-продажу нерухомого майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації (ст. 182 Цивільного кодексу України), запис про право власності на об`єкт та рішення про державну реєстрацію прав і припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності, тому є доцільною заборона вчиняти щодо спірного нерухомого майна будь-які дії, пов`язані з його державною реєстрацією, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили щодо цього майна.

Слід також відзначити, що подальший продаж нерухомого майна, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу, і право власності на яке підлягає державній реєстрації, унеможливить, у разі задоволення позову, державну реєстрацію припинення права власності відповідача на це нерухоме майно.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.04.2022 у справі № 910/11069/21.

При цьому, суд наголошує, що заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою і так само як і арешт нерухомого майна не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності власника цього майна (висновки в постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 910/18567/20).

Тобто, вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Крім викладеного, суд зазначає, що заявлення позивачем у позові також вимог про застосування наслідків недійсності договору свідчить про наявність реальної загрози, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом накладення арешту на майно та заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо такого майна) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду із даним позовом.

Співмірність та адекватність таких заходів із заявленими позивачем позовними вимогами полягає в тому, що по суті ініційовано спір про відновлення прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га. та нежитлові будівлі та споруд, що на ній розташовані, у зв`язку, з чим подальше (до вирішення спору судом) відчуження чи обтяження відповідних речових прав, може нівелювати можливість досягнення такої мети, навіть за рахунок нових позовів, адже, реєстрація прав власності на спірне майно за невизначеним колом фізичних і юридичних осіб, може унеможливити в цілому відновлення порушених прав позивача.

Крім того, суд також відзначає, що такі заходи направлені на збереження існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що в тому числі, направлено на попередження можливого порушення прав та інтересів інших осіб, потенційних покупців, що в подальшому у разі задоволення позову, може вплинути на реалізацію ними правомочностей власників такого майна.

Стосовно прав та інтересів інших учасників спору за поданим позовом, то слід констатувати, що вжиття зазначених заходів жодним чином не обмежить їх права та законні інтереси відповідача, оскільки, такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд також виходить з того, що вжиття заходів в сукупності свідчать про можливість позивача захистити свої права, за захистом яких він звернувся у цій справі, в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо позов буде задоволено.

Так, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заявлених заходів з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Разом з тим, суд вказує, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача станом на час вирішення спору в суді, виключить можливе порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та прав інших кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг", а також, надасть можливість реального виконання рішення суду та уникнення труднощів при його виконанні у випадку задоволення даного позову, а також, забезпечить можливість наповнення ліквідаційної маси з метою погашення вимог кредиторів.

За таких обставин, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про забезпечення позову - задовольнити.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, вжити заходи забезпечення шляхом:

1. Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (код СДРПОУ - 35481887) відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавали, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати до статутного капіталу юридичних осіб щодо наступного майна:

- земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га. що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру. 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34;

- нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34.

2. Заборони приватним та держаним нотаріусам, державним реєстраторам, іншим особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, приймати будь-які рішення щодо нерухомого майна та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:001:0283, площею 2.9100 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34 та нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Руденківка, вул. Миру, 70, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34 крім тих, що пов`язані з виконанням судового рішення прийнятого в межах цієї справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та застосування наслідків їх недійсності.

3. Дана ухвала набирає законної сили з 18.11.2024, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 18.11.2027.

4. Стягувачем за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (04211, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 2-Д, приміщення 707)

5. Боржником за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотал Кепітл Корпорейшн" (04211, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 2-Д, приміщення 706/4; ідентифікаційний код 35481887)

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 18.11.2024.

Суддя Стасюк Сергій Васильович