ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.11.2024м. ДніпроСправа № 904/4065/24
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс", с. Піщане Полтавської області
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
У справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс", с. Піщане Полтавської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро", с. Олександрівка Дніпропетровської області
про стягнення 434 185,48грн
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без участі представників сторін
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремікс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро" заборгованості у розмірі 434 185,48грн, з яких: основний борг у розмірі 218 265,60грн; пеня у розмірі 38 450,62грн; 18% річних у розмірі 99 812,32грн; втрати від інфляції у розмірі 77 656,94грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро" про стягнення 434 185,48грн задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" основний борг у розмірі 218 265,60грн, пеню у розмірі 19 225,31грн, 18% річних у розмірі 16 635,39грн, втрати від інфляції у розмірі 77 656,94грн, та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5 210,23грн.

12 листопада 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" до господарського суду надійшла заява, якою просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро" витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000,00грн.

Ухвалою суду від 13.11.2024 прийнято до розгляду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2024 року між Адвокатами Ульяновою Юлією Анатоліївною, Ульяновим Русланом Анатолійовичем (представник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кремікс" (клієнт, позивач) укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 31).

За умовами пункту 1.1 договору представник зобов`язується забезпечити надання клієнту послуг з правничої допомоги у господарському спорі про стягнення з ТОВ "Вітам Агро" заборгованості, з урахуванням штрафних санкцій, процентів та інфляційних збитків, що виникла внаслідок порушення виконання з боку ТОВ "Вітам Агро" умов договору поставки № 148 від 25 липня 2017 року, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги представника.

Ціна послуг представника за ведення цієї справи в суді першої інстанції становить 40 000 гривень (п. 2 договору).

В розрахунок людино-годин входить час, витрачений на вивчення документів, що пов`язані зі справою, на збирання документів, в тому числі роботу в архівах та проїзд до їх місця знаходження та назад, аналіз нормативно-правової бази, вивчення судової практики тощо; також час, що витрачений на підготовку до судових засідань, на підготовку процесуальних документів, листів, скарг, запитів, на відрядження до місця судового засідання або місця знаходження документів або місця проведення переговорів та час на зворотну дорогу, час на проведення судового засідання та час на його чекання в приміщенні суду, час на консультування клієнта та час на зустрічі з клієнтом з будь-яких питань, а також будь-який інший час, фактично витрачений на надання послуг клієнту (п. 5 договору).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самостійно визначають між собою фінансові

відносини та організовують порядок надання послуг клієнту (п. 7 договору).

Остаточна ціна послуг визначається за результатом вирішення спору з урахуванням вимог п. 2, 12,13 цього договору (п. 17 договору).

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

12 листопада 2024 року між Адвокатами Ульяновою Юлією Анатоліївною, Ульяновим Русланом Анатолійовичем (представник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кремікс" (клієнт, позивач) складено та підписано Акт про надання послуг правничої допомоги згідно договору від 08.09.2024 (а.с. 30).

Представник, на виконання договору про надання правничої допомоги від 08 вересня 2024 року надав клієнту правові послуги з представництва інтересів останнього в господарській справі №904/4065/24 у відповідності до вимог, встановлених зазначеним договором та процесуальним законодавством (п. 1 акту).

Вартість наданих послуг становить 40 000 гривень у відповідності до п. 2 договору від 08 вересня 2024 року (п. 2 акту).

Сторони не мають претензій одна до одної щодо якості та кількості наданих послуг (п. 3 акту).

В заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокат Ульянов Р.А. зазначив, що на виконання умов договору представником були здійснені такі заходи: співбесіда зі службовими особами ТОВ "Кремікс", щодо обставин укладення та виконання договору; збирання та перевірка документів, що підтверджують господарські операції; складання позовної заяви, розрахунок ціни позову, організація оплати судового збору, подання позову до суду; моніторинг стану розгляду справи та її результатів; надання консультацій керівнику ТОВ "Кремікс" щодо підстав часткового задоволення позовної заяви та наявності/відсутності правових підстав для апеляційного оскарження судового рішення.

Доказів оплати позивачем послуг, наданих йому адвокатом у межах вказаного договору, на момент розгляду справи не надано.

Втім, за змістом пункту 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір про надання правничої допомоги від 08.09.2024. Статус адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №189 від 26.03.1999.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00грн.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Касаційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №922/3812/19).

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечення проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц)

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Господарський суд, розподіляючи витрати ТОВ "Кремікс", дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Процесуальні документи, наявні у справі підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Ульяновим Р.А.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову (основний борг виник за однією накладною, та здійснені відповідні нарахування) та значенням справи для сторони, враховуючи незначну кількість виготовлених під час розгляду справи представником позивача документів та їх зміст (до позовної заяви додано всього 9 додатків, а позовну заяву подано через систему "Електронний суд"), розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості за договором поставки та те, що ця справа не є складною для адвокатів, які за своїм правовим статусом мають достатню правову кваліфікацію, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" та стягнення на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Суд також враховує нормативні приписи частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги у цій справі задоволені судом частково, на відповідача покладаються витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 641,51грн (331 783,24грн * 10 000,00грн / 434 185,48грн).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремік" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Агро" (ідентифікаційний код 41406048; вул. Студентська, буд. 1-А, кв. 17, с. Олександрівка, Дніпровський р-н, Дніпропетровська область, 52051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" (ідентифікаційний код 30748505; вул. Польовий Стан, буд. 1, село Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39701) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 641,51грн (сім тисяч шістсот сорок одна гривня 51коп.), видати наказ.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 25.11.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва