ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024м. ДніпроСправа № 904/4131/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес техбуд», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіт-2014", м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 519 845,83 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіт-2014" про стягнення 519 845,83 грн, з яких: 358 254,40 грн - основний борг, 66 131,66 грн пеня, 71 650,88 грн штраф, 6993,42 грн - 3% річних, 16 815,47 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ЕТ П 2208/2023-2 від 22.08.2023.

Суд ухвалою від 23.09.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» залишив без руху, запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог із зазначення правильної адреси відповідача у строк до 07.10.2024 включно.

07.10.2024 до господарського суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 про залишення позовної заяви без руху.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 07.10.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

22.10.2024 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що дійсність поставки не підтверджена, оскільки ТОВ «Юрвіт-2014» не підписані наступні видаткові накладні, а саме: № 684 від 16.12.2023 на суму 22 066,00 грн; № 697 від 17.12.2023 на суму 17 442,00 грн; № 804 від 19.12.2023 на суму 17 028,00 грн; № 1106 від 26.12.2023 на суму 35 579,40 грн, жодних доказів поставки товару за вказаними видатковими накладними позивачем не надано до позову. Договір поставки № ЕТ П 2208/2023-2 від 22.08.2023 не містить пунктів щодо строків поставки продукції. Також відповідно до підписаного договору поставка товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати, отже неможливо визначити дату оплати поставленого товару без попередньої оплати. Дата видаткової накладної не може вважатися датою поставки, адже також не містить даних коли саме була поставлена продукція покупцеві. Видаткові накладні електроні, отже мають відповідну дату реєстрації та підписання про що умовчав позивач відповідно до повідомлення про результат обробки документа. Адреса доставки, вказана у видаткових накладних, не є адресою ТОВ «Експрес Техбуд», отже також неможливо визначити дату поставки, від якої залежить дата оплати. ТОВ «Експрес Техбуд» жодної вимоги щодо оплати відповідно до норм ст. 530 ЦКУ до ТОВ «Юрвіт-2014» в рамках договору поставки № ЕТ П 2208/2023-2 від 22.08.2023 не було заявлено. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

07.11.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що видаткові накладні № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023, № 1106 від 26.12.2023 надсилались на підпис в електронному вигляді і направлялись на адреси відповідача цінним листом з описом вкладення. Відповідно до п.3.11. договору у разі невмотивованої відмови від підписання видаткових накладних або відсутності письмових заперечень щодо них поставка продукції вважається такою, що здійснена у відповідності до цього договору. У разі відмови підписати видаткові накладні покупець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання постачальником видаткових накладних надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання видаткових накладних. У випадку ненадання такої відмови вважається, що продукція відповідно до договору поставлена в повному об`ємі та належної якості, а видаткові накладні підписані покупцем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрвіт-2014" (покупець) було укладено договір поставки № ЕТ П 2208/2023-2 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором щебінь, пісок тощо (далі за текстом - «продукція»), а покупець зобов`язується приймати продукцію та оплачувати її на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Постачальник передає у власність покупцю продукцію в наступному асортименті: щебінь фракції 5-20, щебінь фракції 20-40, щебінь фракції 40-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-40, щебінь фракції 0-40, щебінь фракції 0-70, відсів, пісок річковий тощо (п. 1.2. договору).

Кількісні характеристики, а також асортимент продукції визначаються заявками покупця і закріплюються у відповідних видаткових накладних (п. 1.3. договору).

Ціна договору складається із суми вартості продукції, поставленої за всіма підписаними сторонами видатковими накладними або акцептованих (шляхом оплати, часткової оплати) рахунків постачальника виставлених покупцю (п. 2.1. договору).

Продукція постачається за узгодженими сторонами договірними цінами. Ціни на продукцію зазначаються у видаткових накладних або у специфікаціях (за домовленістю сторін), які є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2. договору).

Загальна ціна продукції визначається на підставі видаткових накладних, підписаних у період дії цього договору (п. 2.4. договору).

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 100% попередньої оплати вартості продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується сторонами додаткова угода до цього договору (п. 2.5. договору).

У випадку поставки продукції на умовах п. 3.5. цього договору покупець повинен оплатити повну вартість поставленої продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки (п. 2.6. договору).

Датою оплати є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 2.7. договору).

Постачальник має право не очікуючи надходження на свій поточний рахунок оплати повної вартості узгодженої продукції поставити її покупцю (п. 3.5. договору).

Обов`язок постачальника щодо поставки продукції покупцю вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) продукції покупцю відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 цього договору. Приймання-передача продукції здійснюється шляхом підписання відповідної видаткової накладної уповноваженими представниками сторін. Право власності на продукцію і ризик випадкової загибелі продукції переходить від постачальника до покупця з моменту передачі продукції покупцеві відповідно до умов поставки, зазначених в п. 3.1. та п.3.2. цього договору, що підтверджується видатковою накладною на поставлений товар (п. 3.6. договору).

У разі невмотивованої відмови від підписання видаткових накладних або відсутності письмових заперечень щодо них поставка продукції вважається такою, що здійснена у відповідності до цього договору. У разі відмови підписати видаткові накладні покупець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання постачальником видаткових накладних надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання видаткових накладних. У випадку ненадання такої відмови вважається, що продукція відповідно до договору поставлена в повному об`ємі та належної якості, а видаткові накладні підписані покупцем (п. 3.11. договору).

Покупець зобов`язується своєчасно та в повному обсязі провести оплату вартості продукції на умовах цього договору (п. 4.2.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1. договору).

У випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим договором покупцю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. У разі прострочення оплати понад 30 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості (п. 5.6. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині грошових зобов`язань до їх повного виконання сторонами (п. 6.1. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 384 789,20 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав видаткові накладні:

- № 1286 від 23.11.2023 про поставку товару на суму 35 556,60 грн з ПДВ (а.с. 45);

- № 1360 від 24.11.2023 про поставку товару на суму 18 934,80 грн з ПДВ (а.с. 45);

- № 1361 від 24.11.2023 про поставку товару на суму 18 080,40 грн з ПДВ (а.с. 46);

- № 1419 від 25.11.2023 про поставку товару на суму 18 171,60 грн з ПДВ (а.с. 46);

- № 1420 від 25.11.2023 про поставку товару на суму 17 738,40 грн з ПДВ (а.с. 47);

- № 1462 від 26.11.2023 про поставку товару на суму 18 012,00 грн з ПДВ (а.с. 47);

- № 1463 від 26.11.2023 про поставку товару на суму 17 533,20 грн з ПДВ (а.с. 48);

- № 25 від 01.12.2023 про поставку товару на суму 21 266,00 грн з ПДВ (а.с. 48);

- № 117 від 04.12.2023 про поставку товару на суму 21 395,00 грн з ПДВ (а.с. 49);

- № 170 від 05.12.2023 про поставку товару на суму 17 236,80 грн з ПДВ;

- № 417 від 10.12.2023 про поставку товару на суму 35 579,40 грн з ПДВ;

- № 574 від 13.12.2023 про поставку товару на суму 53 169,60 грн з ПДВ;

- № 684 від 16.12.2023 про поставку товару на суму 22 066,00 грн з ПДВ;

- № 697 від 17.12.2023 про поставку товару на суму 17 442,00 грн з ПДВ;

- № 804 від 19.12.2023 про поставку товару на суму 17 028,00 грн з ПДВ;

- № 1106 від 26.12.2023 про поставку товару на суму 35 579,40 грн з ПДВ.

Господарський суд зазначає, що видаткові накладні № 1286 від 23.11.2023, № 1360 від 24.11.2023, № 1361 від 24.11.2023, № 1419 від 25.11.2023, № 1420 від 25.11.2023, № 1462 від 26.11.2023, № 1463 від 26.11.2023, № 25 від 01.12.2023, № 117 від 04.12.2023, № 170 від 05.12.2023, № 417 від 10.12.2023, № 574 від 13.12.2023 підписані сторонами. В той же час видаткові накладні № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023 та № 1106 від 26.12.2023 підписані лише зі сторони постачальника та не підписані зі сторони відповідача.

Відповідно до п. 3.11. договору у разі невмотивованої відмови від підписання видаткових накладних або відсутності письмових заперечень щодо них поставка продукції вважається такою, що здійснена у відповідності до цього договору. У разі відмови підписати видаткові накладні покупець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання постачальником видаткових накладних надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання видаткових накладних. У випадку ненадання такої відмови вважається, що продукція відповідно до договору поставлена в повному об`ємі та належної якості, а видаткові накладні підписані покупцем.

Господарський суд зазначає, що видаткові накладні № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023 та № 1106 від 26.12.2023 містять відмітку про доставку їх контрагенту.

До того ж видаткові накладні № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023 та № 1106 від 26.12.2023 були направлені відповідачу 29.04.2024, що підтверджується копіями опису вкладення, фіскального чеку та накладної Укрпошти.

Доказів надання позивачу в письмовому вигляді вмотивованої відмови від підписання видаткових накладних № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023 та № 1106 від 26.12.2023 відповідачем до суду не надано.

Таким чином, відповідно до п. 3.11. договору видаткові накладні № 684 від 16.12.2023, № 697 від 17.12.2023, № 804 від 19.12.2023 та № 1106 від 26.12.2023 вважаються підписаними покупцем, а продукція за вказаними видатковими накладними вважається такою, що поставлена відповідачу в повному об`ємі та належної якості.

Відповідно до п. 2.5. договору розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 100% попередньої оплати вартості продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується сторонами додаткова угода до цього договору.

Постачальник має право не очікуючи надходження на свій поточний рахунок оплати повної вартості узгодженої продукції поставити її покупцю (п. 3.5. договору).

У випадку поставки продукції на умовах п. 3.5. цього договору покупець повинен оплатити повну вартість поставленої продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки (п. 2.6. договору).

Господарськи суд враховує те, що видаткові накладні № 1286 від 23.11.2023, № 1360 від 24.11.2023, № 1361 від 24.11.2023, № 1419 від 25.11.2023, № 1420 від 25.11.2023, № 1462 від 26.11.2023, № 1463 від 26.11.2023, № 25 від 01.12.2023, № 117 від 04.12.2023, № 170 від 05.12.2023, № 417 від 10.12.2023, № 574 від 13.12.2023 затверджені позивачем в електронному вигляді 07.12.2023 та 04.01.2024 та підписані відповідачем 04.01.2024. Оскільки сторони, відповідно до п. 9.2. договору домовились здійснювати електронний документообіг в частині складання, формування та обміну первинних бухгалтерських документів, суд допускає можливість складання та підписання сторонами видаткових накладних пізніше, тобто не в день здійснення фактичної поставки товару.

Заперечуючи проти того, що поставка товару відбувалась в дати складання видаткових накладних, відповідач не зазначає фактичні дати здійснення таких поставок та не надає жодних достовірних доказів, які б свідчили про те, що спірні поставки відбувались в інші дати.

Також суд зауважує, що будь-яких доказів надання позивачу зауважень чи заперечень з приводу невідповідності дат складання видаткових накладних фактичним датам поставки товару, зокрема, у період з поставки спірного товару до дати звернення позивача до суду із даним позовом - відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поставка спірного товару відбувалась в дати складання відповідних видаткових накладних.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар сплатив лише частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 358 254,40 грн.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 358 254,40 грн відповідач не надав.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що дійсність поставки не підтверджена, оскільки ТОВ «Юрвіт-2014» не підписані наступні видаткові накладні, а саме: № 684 від 16.12.2023 на суму 22 066,00 грн; № 697 від 17.12.2023 на суму 17 442,00 грн; № 804 від 19.12.2023 на суму 17 028,00 грн; № 1106 від 26.12.2023 на суму 35 579,40 грн, жодних доказів поставки товару за вказаними видатковими накладними позивачем не надано до позову. Договір поставки № ЕТ П 2208/2023-2 від 22.08.2023 не містить пунктів щодо строків поставки продукції. Також відповідно до підписаного договору поставка товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати, отже неможливо визначити дату оплати поставленого товару без попередньої оплати. Дата видаткової накладної не може вважатися датою поставки, адже також не містить даних коли саме була поставлена продукція покупцеві. Видаткові накладні електроні, отже мають відповідну дату реєстрації та підписання про що умовчав позивач відповідно до повідомлення про результат обробки документа. Адреса доставки, вказана у видаткових накладних, не є адресою ТОВ «Експрес Техбуд», отже також неможливо визначити дату поставки, від якої залежить дата оплати. ТОВ «Експрес Техбуд» жодної вимоги щодо оплати відповідно до норм ст. 530 ЦКУ до ТОВ «Юрвіт-2014» в рамках договору поставки № ЕТ П 2208/2023-2 від 22.08.2023 не було заявлено. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 358 254,40 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 66 131,66 грн за загальний період з 29.11.2023 по 05.08.2024 та штраф у розмірі 71 650,88 грн.

Відповідно до п. 5.6. договору у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим договором покупцю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. У разі прострочення оплати понад 30 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та штрафу позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 29.11.2023 по 05.08.2024 у розмірі 6993,42 грн та інфляційні втрати за загальний період з грудня 2023 року по червень 2024 року у розмірі 16 815,47 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 519 845,83 грн, з яких: 358 254,40 грн - основний борг, 66 131,66 грн пеня, 71 650,88 грн штраф, 6993,42 грн - 3% річних, 16 815,47 грн - інфляційні втрати.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 7797,69 грн згідно з платіжною інструкцією № 2368 від 06.08.2024, замість 6238,15 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1559,54 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1559,54 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6238,15 грн.

У позовній заяві позивачем визначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 15 000, 00 грн.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіт-2014" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, буд. 74, ідентифікаційний код 39456812) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 32, ідентифікаційний код 39618812) 526 083,98 грн, а саме: 519 845,83 грн, з яких: 358 254,40 грн - основний борг, 66 131,66 грн пеня, 71 650,88 грн штраф, 6993,42 грн - 3% річних, 16 815,47 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6238,15 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва