ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3260/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" (61003, м. Харків, вул. Гамарника, 12),
про стягнення коштів у розмірі 150 645, 66 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод", м. Харків, про стягнення заборгованості у розмірі 150 645, 66 грн за кредитним договором № 707/000077/17 від 17.01.2017, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод", підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов даного договору в частині вчасного повернення кредитних коштів. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3260/24. Розгляд справи № 922/3260/24 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.09.2024, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.09.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 61003, м. Харків, вул. Гамарника, буд. 12.

Але, судова кореспонденція адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/3260/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Окрім цього, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом, судом було повідомлено відповідача про розгляд даної справи Господарським судом Харківської області, шляхом здійснення публікації на офіційному вебсайті судової влади України.

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

17 січня 2017 року між ПАТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" (відповідач) було укладено договір про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та-надання інших банківських послуг № 707/000077/17 (надалі - договір РКО).

Банк відкриває клієнту поточний рахунок(и), а також виконує за рахунком операції відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору (п. 1.1. договору РКО).

17 січня 2017 року між клієнтом та банком був укладений додатковий договір про надання банківської послуги овердрафт "гостинний" до договору РКО (надалі - кредитний договір, договір).

Банк надає клієнту банківський кредит овердрафт у валюті UAH, що є банківською послугою, а клієнт отримує його та зобов`язується повертати використану суму овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим овердрафтом в порядку, розмірі та строки, визначені цим договором та правилами надання та користування банківського послугою овердрафт «гостинний» (надалі - правила). Банківська послуга надається у розмірі ліміту банківської послуги, який визначений у правилах. На момент укладення цього договору доступний ліміт банківської послуги становить 50 000, 00 UAH грн (п. 1.1. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, за користування банківською послугою банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі стандартного розміру процентної ставки, розмір та порядок оплати якої визначаються правилами. На дату укладення цього договору стандартний розмір процентної ставки становить 19, 9 % річних. Клієнт також сплачує банку комісійну винагороду, порядок нарахування та строк оплати якої визначається тарифами банку.

Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що ознайомлений з правилами, що розміщені на Інтернет сайті банку (www.otpbank.com.ua), погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними. Правила є невід`ємною частиною договору та не підлягають додатковому підписанню сторонами (п. 1.3. кредитного договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом строку дії ліміту банківської послуги, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 2.1. кредитного договору).

Підписанням договору сторони підтверджують, що укладення договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна зі сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. Клієнт приймає на себе ризик виконання умов договору при істотній зміні обставин, якими керувались сторони при укладенні договору (п. 2.2. кредитного договору) .

Банк має право відступити, повністю чи частково свої права вимоги за договором третій особі. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за Договором третій особі (п. 2.3. кредитного договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу заяву № 1 від 16.01.2017 про надання йому кредиту у формі овердрафту на 1 (один) рік (365 календарних днів) в розмірі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень). Протокол Наглядової ради від 22.11.2017 про надання директору права підпису від імені клієнта додаткового договору з банком та гарантував своєчасне повернення кредиту.

Однак, відповідач порушив умови кредитного договору та не сплатив належні до сплати суми кредиту та відсотки. 01.12.2029 боржник припинив виконувати зобов`язання за умовами кредитного договору. Станом на 12.12.2019 загальна сума заборгованості боржника становить 124 095, 88 грн, з яких: 105 139, 17 грн -заборгованість по основній сумі кредиту; 18 956, 71 грн - заборгованість по відсоткам.

12 грудня 2019 року між АТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" було укладено договір відступлення права вимоги № 12/12/19/1 (далі - договір відступлення) за кредитним договором від 17.01.2017, який був укладений між ТОВ "Компанія Зім-Електрод" та АТ "ОТП Банк", відповідно до якого ТОВ "ФК "Укрфінанс Груп" набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

В порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом - право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору (п. 2.1. договору відступлення №12/12/19/1).

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 2.4. договору відступлення № 12/12/19/1).

Права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 3 цього договору (п. 2.5. договору відступлення №12/12/19/1).

Новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора (п. 2.6. договору відступлення № 12/12/19/1).

Передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі реєстру вимог. Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників (п. 2.7. договору відступлення № 12/12/19/1).

Сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку № 5 до цього договору (п. 3.1. договору відступлення №12/12/19/1).

Новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 18 години дня в день підписання акту приймання-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора (п. 3.2. договору відступлення №12/12/19/1).

У випадку, якщо після переходу до нового кредитора права вимоги, первісний кредитор отримає від боржників/ майнових поручителів та поручителів за договорами забезпечення/або будь-яких третіх осіб будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості за кредитними договорами, первісний кредитор спрямовує ці кошти за наступними реквізитами нового кредитора. Перерахування грошових коштів буде здійснюватися тільки протягом 12 місяців з дати підписання договору. Після спливу 12 місяців, якщо від боржників будуть надходити кошти, то вони не будуть перераховуватись за вказаними вище реквізитами, а будуть повертатися на рахунок звідки прийшов платіж (п. 3.3. договору відступлення № 12/12/19/1).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1. договору відступлення № 12/12/19/1).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору відступлення №12/12/19/1 «Реєстр вимог». 12.12.2019 сторони підписали додаток № 2 «Акт № 1 прийому передачі кредитних документів» до договору про відступлення права вимоги № 12/12/19/1, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документацію боржників. 12.12.2019 сторони підписали додаток №3 «Акт приймання-передачі Реєстру вимог» до договору про відступлення права вимоги № 12/12/19/1.

Відповідно до п. 2.6. договору відступлення № 12/12/19/1, новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора.

В подальшому 12.12.2019 між ТОВ "ФК "Укрфінанс Груп" та ТОВ "Фінансова компанія "Прайм Альнс" було укладено договір про відступлення права вимоги №12/12/К від 12.12.2019, відповідно до якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором від 17.01.2017.

В порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі вимог, наведеному у додатку 1 до цього договору, та за яким право вимоги належить первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги № 12/12/19/1 від 12.12.2019, укладеного між первісним кредитором та AT "ОТП Банк", а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами, в розмірах, зазначених в Реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом - право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору (п. 2.1. договору відступлення № 12/12/К).

Первісний кредитор передає та відступає новому кредитору сукупність прав, належних первісному кредитору за договорами поруки, перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору, що укладені між первісним кредитором та поручителями, з дати підписання цього договору, одночасно з переходом права вимоги за кредитними до говорами на підставі цього договору, без необхідності укладення окремого договору відступлення прав вимоги за договорами поруки (п. 2.2. договору відступлення №12/12/К).

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 2.4. договору відступлення № 12/12/К).

Права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 3 цього договору (п. 2.5. договору відступлення № 12/12/К).

Новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора (п. 2.6. договору відступлення №12/12/К).

Передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту приймання передачі Реєстру вимог. Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників (п. 2.7. договору відступлення №12/12/К).

Сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги згідно цього договору, зазначена в додатку № 5 до цього договору (п. 3.1. договору відступлення №12/12/К).

Новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 18 години дня в день підписання акту приймання-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора (п. 3.2. договору відступлення №12/12/К).

У випадку, якщо після переходу до нового кредитора права вимоги, первісний кредитор отримав від боржників/ майнових поручителів та поручителів за договорами забезпечення/або будь-яких третіх осіб будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості за кредитними договорами, первісний кредитор спрямовує ці кошти за реквізитами нового кредитора. Перерахування грошових коштів буде здійснюватися тільки протягом 12 місяців з дати підписання договору. Після спливу 12 місяців, якщо від боржників будуть надходити кошти, то вони не будуть перераховуватися за вказаними вище реквізитами, а будуть повертатися на рахунок звідки прийшов платіж (п. 3.3. договору відступлення №12/12/К).

Після здійснення оплати, передбаченої розділом 3 цього договору, первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за актом прийому-передачі кредитних документів (додаток 3 до цього договору) в день внесення оплати. Розкриття банківської таємниці у зв`язку з передачею кредитного портфелю та, зокрема, кредитних договорів новому кредитору вважається дозволеним розкриттям банківської таємниці та не є порушенням чинного законодавства України (п. 4.1. договору відступлення-2).

Первісний кредитор зобов`язаний підготувати та передати по два примірники письмових повідомлень (листи) боржникам та поручителям/майновим поручителям про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення за формою, погодженою сторонами в додатку 5 до цього договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати внесення оплати у відповідності до п.3.2. цього договору. Новий кредитор самостійно не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі первісним кредитором повідомлень (листів) про відступлення права вимоги здійснює таке повідомлення за власний рахунок. Сторони погодились, що письмові повідомлення (листи) боржникам та поручителям про відступлення права вимоги за кредитними договорами, зареєстроване місце проживання яких на непідконтрольній українській владі території зони проведення АТО, новий кредитор направить не пізніше 20 робочих днів з моменту відновлення роботи УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території (п. 4.2. договору відступлення №12/12/К).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1. договору відступлення №12/12/К).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору відступлення №12/12/К «Реєстр вимог». 12.12.2019 сторони підписали додаток № 2 «Акт № 1 прийому передачі кредитних документів» до договору про відступлення права вимоги№12/12/К, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документацію боржників. 12.12.2019 сторони підписали додаток № 3 «Акт приймання-передачі Реєстру вимог» до договору про відступлення права вимоги №12/12/К.

На виконання умов договору відступлення № 12/12/К позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги вимогу-претензію № 12/12/К-20 від 19.12.2019 , яким повідомив про відступлення права вимог та вимагав сплатити заборгованість. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного повідомлення-вимоги позивач надав до суду копію опису вкладення №16907-02-210120-HAR-18 від 25.01.2020.

Як зазначає позивач, ТОВ "ФК Укрфінанс Груп" відступило, а ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" у розмірі 124 095, 88 грн, однак позичальник не виконав умови договору та не сплатив заборгованість.

Таким чином, із невиконанням зобов`язань по поверненню кредитних коштів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" нараховується заборгованість у розмірі 150 645, 66 грн, яка складається з: 105 139, 17 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 18 956, 71 грн - заборгованість по відсоткам; 19 601, 78 грн - заборгованість по індексу інфляції та 6 948, 00 грн - 3 % річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 ЗУ "Про банки і банківську діяльність").

Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність").

Укладений між банком та відповідачем договір, який за своєю правовою природою відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Доказів сплати заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 105 139, 17 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 18 956, 71 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 105 139, 17 грн заборгованості по основній сумі кредиту та 18 956, 71 грн заборгованості по відсоткам є правомірними та підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 12.12.20219 по 23.02.2022 у розмірі 6 948, 00 грн та індекс інфляції за період з грудня 2019 року по лютий 2022 року у розмірі 19 601, 78 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом Харківської області здійснено перевірку розрахунку 3 % річних та індексу інфляції, та встановлено, що він виконаний правильно. Отже, позов в цій частині підлягає задоваоленню.

Як унормовано ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 - 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 3 028, 00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" (61003, м. Харків, вул. Гамарника, 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77; ) заборгованість за кредитним договором від 17.01.2017 у розмірі 150 645, 66 грн та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77; );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Зім-Електрод" (61003, м. Харків, вул. Гамарника, 12; ).

Повне рішення складено 18.11.2024.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3260/24