ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 листопада 2024 року м. ХарківСправа № 922/4021/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" від 12.11.2024 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем", м.Харків
про стягнення 3 771 107,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" (надалі - відповідач) про стягнення 3771107,28грн., з яких: 3528154,28грн. основної суми заборгованості, 178232,24грн. інфляційних витрат, 64720,76грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором №1512-1/2023 від 15.12.2023.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" (ідентифікаційний код 41806731, адреса місцезнаходження: 61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вул.Свободи, буд., 7/9, кв, 13), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, у межах суми заявленого позову у розмірі 3 771 107,28 грн (три мільйони сімсот сімдесят одна тисяча сто сім гривень двадцять вісім копійок), що становить заборгованість за договором №1512-1/2023 від 15.12.2023 року та складається з: 3 528 154,28 грн основної суми заборгованості, 178 232,24 грн інфляційних витрат, 64 720,76 грн 3% річних.

Дана заява обґрунтована тим, що існують реальні ризики, які можуть ускладнити або унеможливити стягнення спірної заборгованості з відповідача. Вказані ризики, на думку позивача, полягають в наступному: 1) Відсутність реакції з боку відповідача на претензію про сплату коштів за договором; 2) Наявність судових рішень щодо стягнення коштів з відповідача за договорами, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем своїх господарських зобов`язань та характеризує відповідача як недобросовісного контрагента, а відтак як особу, що може вчиняти дії для унеможливлення виконання судового рішення за позовом ТОВ "Ельпласт-Харків"; 3) Факти відкриття щодо відповідача виконавчих проваджень, що свідчить про невжиття відповідачем заходів щодо добровільного погашення заборгованостей навіть після винесення рішення судів; 4) Відсутність зареєстрованого за відповідачем нерухомого майна та майнових (речових) прав; 5)Можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, та вивести такі кошти з рахунків у зв`язку із великою сумою заборгованості перед позивачем; 6) Відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про подання відповідачем структури власності.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

Втім, позивач не обґрунтував належним чином неможливість виконання рішення у даній справі, у випадку задоволення судом позову, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій щодо виведення грошових коштів з його банківських рахунків з метою невиконання рішення у даній справі.

Посилання позивача на наявність у ТОВ "ВСС-Сістем" можливості в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, та вивести такі кошти з рахунків у зв`язку із великою сумою заборгованості перед позивачем, саме по собі, без надання доказів вчинення відповідачем таких дій, не може бути визнане судом як обставина, що обумовлює необхідність накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Докази відсутності зареєстрованого за ТОВ "ВСС-Сістем" нерухомого майна та майнових (речових) прав, про що вказує позивач, до його заяви не додані.

Посилання позивача на те, що стосовно ТОВ "ВСС-Сістем" ухвалювалися судові рішення у справах №922/1235/21 та №922/2997/21, а також видавалися судові накази в порядку наказного провадження у справах №922/881/21 та №922/882/21 про стягнення сум заборгованості на користь відповідних контрагентів даного товариства, не може вважатися достатнім доказом систематичного невиконання відповідачем своїх господарських зобов`язань, який характеризує відповідача як недобросовісного контрагента, а відтак як особу, що може вчиняти дії для унеможливлення виконання судового рішення.

Так, вказані судові рішення були ухвалені ще у 2021 році, в той час як спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору №1512-1/2023, який укладено 15.12.2023.

Отже стягнення з відповідача грошових коштів, у тому числі в примусовому порядку, яке мало місце за 2 роки до дати укладення даного договору та, відповідно, за 3 роки до дня пред`явлення даного позову не є переконливим доказом наміру відповідача ухилятися від виконання своїх договірних зобов`язань, а отже спростовує твердження позивача про недобросовісність відповідача.

Більш того, слід зазначити, що на підставі вищевказаних судових рішень щодо відповідача (також у 2021 році) було відкрито два виконавчих провадження, а саме: Виконавче провадження №65289668 від 27.04.2021 (стягувач Приватне підприємство "Імідж-2007" ) та Виконавче провадження №67680613 від 26.11.2021 (стягувач ФОП Панков Василь Миколайович), які на даний час мають стан ВП: "завершено", що підтверджується наданим позивачем витягом з АСВП станом на 08.10.2024.

Таким чином, оскільки в провадженні органів державної виконавчої служби та приватних виконавців на даний час відсутні виконавчі провадження щодо ТОВ "ВСС-Сістем", як боржника, відповідач на даний час не може вважатися таким, що неналежним чином виконує свої договірні зобов`язання.

В той же час, накладення судом арешту на грошові кошти в розмірі 3771107,28грн. може створити суттєві перешкоди у здійснення відповідачем своєї господарської діяльності та призвести до погіршення його фінансового стану, що матиме наслідком неможливість виконання ним своїх грошових зобов`язань перед контрагентами, у тому числі й перед позивачем.

За таких обставин, накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, не відповідатиме принципам розумності, обґрунтованості та забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Додатково суд звертає увагу і на ту обставину, що у позовній заяві позивач вказує, що на виконання умов Договору № 1512-1/2023 від 15.12.2023 поставив ТОВ "ВСС-Сістем" товар на загальну суму 11757978,32грн., який відповідач оплатив в сумі 8229824,04грн. Залишок заборгованості - 3528154,28грн., що становить 30% від вартості поставленого товару.

Отже станом на момент подання позову відповідачем було погашено більшу частину (70%) заборгованості за поставлений товар. При цьому останній платіж, згідно з наданими позивачем відомостями, було здійснено відповідачем 16.08.2024 в розмірі 300000,00грн.

Таким чином, відповідач у 2023-2024 роках систематично здійснював заходи щодо погашення його заборгованості, що спростовує твердженнями позивача про ймовірне ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі.

Слід також наголосити, що за допущене відповідачем прострочення виконання своїх зобов`язань позивач здійснив нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, які мають компенсаційний характер та покликані відновити порушені права та інтереси позивача.

Щодо посилань позивача на непрозорість у розкритті інформації щодо власників компанії відповідача, яка може свідчити про намагання приховати справжніх бенефіціарів, що, в свою чергу, створює ризики щодо залученості юридичної особи у сумнівні або незаконні фінансові операції, зокрема пов`язані з відмиванням доходів, суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 19.03.2021 року №163 "Про затвердження Положення про форму та зміст структури власності" зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зобов`язані розкрити структуру власності та актуалізувати дані про кінцевих бенефіціарних власників. Однак згідно витягу з ЄДРЮОФОП щодо ТОВ "ВСС-СІСТЕМ" відсутня актуалізована інформація щодо структури власності відповідача, що свідчить про пряме порушення вимог чинного законодавства України та ймовірне уникнення відповідачем подання інформації про структуру власності юридичної особи.

Суд зазначає, що станом на 15.11.2024 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи відповідача, а саме: ОСОБА_1 , громадянство: АДРЕСА_1 . Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив. Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 51; ОСОБА_2 , громадянство: АДРЕСА_2 . Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив. Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 49.

Також у даному реєстрі наявна інформація про перелік засновників (учасників) юридичної особи, а саме: ОСОБА_3 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_3 , Розмір частки засновника (учасника): 9600000,00.

З доданого до заяви про забезпечення позову документі, який поіменований позивачем як "Витяг з ЄДРЮОФОП щодо ТОВ ВСС-СІСТЕМ", вбачається, що до інформації стосовно відповідача про його засновників та бенефіціарних власників вносилися зміни 14.08.2021, 13.09.2021, 02.06.2023, 05.06.2023.

Отже суд вважає необґрунтованими доводи позивача про відсутність актуальних даних про засновників та власників відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивачем належним чином не було обґрунтовано його доводи про необхідність накладення арешту на грошові кошти відповідача, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" від 12.11.2024 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 15.11.2024.

Суддя М.В. Калантай