ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2024 р. Черкаси справа №925/1398/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» (вулиця Зелена 1/1, село Думанці, Черкаський район, Черкаська область, 19641, ідентифікаційний код 32908080)

до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області (вулиця В`ячеслава Чорновола, 157, місто Черкаси, Черкаська область, 18003, ідентифікаційний код 04061317)

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, у якому просить суд визнати недійсним односторонній правочин, який оформлений листом Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області за вих.№787/8 від 30.10.2024 про скасування мобілізаційного завдання та одностороннє розірвання договору на виконання мобілізаційного завдання №М-25ДСК від 17/01/2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта».

13.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вчиняти дії з призову/мобілізації працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішення у справі №925/1398/24. Розгляд заяви про забезпечення позову, заявник просить здійснювати за його участю. Заява мотивована тим, що 17.01.2023 між Черкаською районною військовою адміністрацією Черкаської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта» (виконавець) укладено договір на виконання мобілізаційного завдання №М-25ДСК. Порядком бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023, підприємствам надано право бронювати своїх працівників за умови відповідності суб`єкта господарювання певним критеріям. Одним з головних критеріїв отримання заявником можливості бронювання своїх працівників став вищезгаданий договір. Фактично, у вересні цього року рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено строк бронювання працівників ТОВ «ДЕЛЬТА» до вересня 2025 року. Однак, 31.10.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» супровідний лист, розпорядження та повістки для всіх військовозобов`язаних працівників підприємства. У відповідь, позивач повідомив про незаконність розпорядження та відмову проводити оповіщення працівників з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024. Лише 06.11.2024 заявником отримано листа №787/8 від 30.10.2024, в якому повідомлено, що Черкаською районною військовою адміністрацією скасовано мобілізаційне завдання та в односторонньому порядку розірвано договір на виконання мобілізаційного завдання №М-25ДСК від 17.01.2023 з посиланням на абзац 1 пункту 7.5 договору, підставою чого передувало розпорядження відповідача №М-37-р/ДСК від 30.10.2024 «Про внесення змін до розпорядження Черкаської районної військової адміністрації від 18.10.2024 №М-33- рДСК». Заявник вважає односторонній правочин Черкаської районної військової адміністрації таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим і звернувся до суду із відповідним позовом. На думку заявника, бронювання персоналу товариства припинене через скасування мобілізаційного завдання Черкаською районною військовою адміністрацією та одностороннім розірвання договору на виконання мобілізаційного завдання №М-25ДСК від 17.01.2023, що спричинило вручення розпорядження працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на наступний день. За доводами заявника, заходи забезпечення позову в частині заборони уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії з призову/мобілізації працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішення у справі №925/1398/24 відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Щодо клопотання заявника про розгляд заяви про забезпечення позову за його участю, суд зазначає, що згідно з частинами 3 та 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає, що виклик заявника для розгляду заяви про забезпечення доказів є правом суду, а не його обов`язком, у суду немає необхідності для отримання додаткових доказів та пояснень для розгляду цієї заяви, тому суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи та їх виклику у судове засідання.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта», зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання недійсним одностороннього правочину, який оформлений листом Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області за вих. №787/8 від 30.10.2024 про скасування мобілізаційного завдання та одностороннє розірвання договору на виконання мобілізаційного завдання №М-25ДСК від 17.01.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта».

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 (які не є учасниками спору) вчиняти дії з призову/мобілізації працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішення у справі №925/1398/24.

Підставою позову є, укладений між позивачем та відповідачем договір на виконання мобілізаційного завдання, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта» зобов`язалось виконати завдання щодо забезпечення функціонування національної економіки в галузі сільського господарства, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2018 №1043-0039.

До заяви про забезпечення позову, заявником додані посвідчення працівників заявника про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, які виписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими посвідчено відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час до 08.09.2025. Посилання на договір на виконання мобілізаційного завдання від 17.01.2023 ці посвідчення не містять.

Отже, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За таких обставин, суд констатує, що заходи забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії з призову/мобілізації працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішення у справі №925/1398/24 не є співмірними із предметом позову у цій справі (визнання недійсним одностороннього правочину, який вчинений відповідачем у справі), а тому є неадекватним і необґрунтованим заходом забезпечення позову, не відповідає вимогам збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.

Крім того, суд також зазначає, що заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії з призову/мобілізації працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішення у справі №925/1398/24, які не є відповідачем у цій справі, що не передбачено статтею 137 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дельта» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко