ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2889/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дерік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького" (74344, Херсонська обл., Бериславський р-н, с. Веселе, вул.Свиридова, буд. 3)

про стягнення 419 084,86 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Берікул Ю. В. - довіреність від 24.01.2024;

від відповідача: Киселевич Ю. А. - ордер АІ №1707753 від 19.09.2024.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз".

27.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" звернулося до Господарського суду Одеської області до Приватного акціонерного товариства ''Князя Трубецького'' з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 272 268,01 грн, штраф у сумі 27 226,80 грн, пеню у сумі 44 458,01 грн, інфляційні втрати у сумі 60 978,45 грн, 3 % річних у сумі 18 182,58 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

3.09.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" надано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 272 268,01 грн, штраф у сумі 27 226,80 грн, пеню у сумі 40 429,02 грн, інфляційні втрати у сумі 60 978,45 грн, 3 % річних у сумі 18 182,58 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" у редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 3.09.2024.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.07.2024 відкрито провадження у справі № 916/2889/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "31" липня 2024 р. о 11:30.

У підготовче засідання з`явився позивач. Відповідач у підготовче засідання не з`явився.

Суд протокольною ухвалою від 31.07.2024 відклав підготовче засідання на 04.09.2024 о 15:30, зобов`язавши позивача надати обґрунтований розрахунок суми основного боргу та обґрунтувати дату порушення грошового зобов`язання.

16.08.2024 до суду надійшло клопотання від представника відповідача про зупинення розгляду справи.

03.09.2024 до суду надійшла заява від представника позивача про зменшення позовних вимог.

04.09.2024 в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, представник відповідача не з`явився.

Протокольною ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки вказані підстави не встановлені ГПК в якості підстав для зупинення провадження, продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання на 23.09.2024 на 12:30.

В судове засідання 23.09.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою від 23.09.2024 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 09.10.2024 о 12:00.

8.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд поновити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання 9.10.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою від 9.10.2024 суд задовольнив клопотання про поновлення строку, оголосив перерву у судовому засіданні до 04.11.2024 о 14:00, а також встановив строки для надання відповіді на відзив - до 18.10.2024 для надання заперечень - до 28.10.2024.

16.10.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.10.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та розгляду справи по суті одразу після закриття підготовчого провадження.

4.11.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання, у якому останній надає згоду на початок розгляду справи по суті одразу після закінчення підготовчого судового засідання.

В судове засідання 4.11.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою від 4.11.2024 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 11.11.2024 о 14:30.

В судове засідання 11.11.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 11.11.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз".

15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Князя Трубецького" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-341.

Відповідно до п.4.1. договору постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюється між постачальником та споживачем. Ціна газу на момент укладання договору становить:

- при умові 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки 28 333,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 666,67 грн, всього з ПДВ 34 000,00 грн;

- при умові 100% оплати договірного обсягу постачання газу до 25 числа місяця поставки 28 583,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 716,67 грн, всього з ПДВ 34 300,00 грн;

- при умові 100% оплати фактичного обсягу споживання газу до 18 числа місяця наступного за місяцем поставки 29 250,00 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 850,00 грн, всього з ПДВ 35 100,00 грн.

В подальшому ціна на газ визначається на офіційному вебсайті постачальника. У разі зміни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Пунктами 3.8., 3.9. договору визначено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника, а обсяги відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

Відповідачем всупереч вимог п.3.9 договору не було надано позивачу копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за період січень 2022 - березень 2022 року, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, з огляду на що позивачем самостійно було отримано відповідні дані від Оператора ГТС.

Так, відповідно до наданого листа АТ Херсонгаз вих.№240514/1058/798 від 14.05.2024 споживання відповідача в січні 2022 р. становило 3 636 куб.м., до відповідача застосовувалась ціна післяоплати, отже, вартість поставленого газу в січні 2022 р. становить 192 708,01 грн; обсяг споживання відповідача в лютому 2022 р. становив 2031,00 куб. м., отже, вартість поставленого газу в лютому 2022 р. становить 79 209 грн (ціна післяоплати); обсяг споживання відповідача в березні 2022 р. становив 9,00 куб. м., отже, вартість поставленого газу в березні 2022 р. становить 351 грн.

Отже, на виконання умов договору позивач здійснив постачання природного газу відповідачу у січні 2022 року - березні 2022 року в обсязі 5,676 тис. м3 на загальну суму 272 268,01 грн.

На підставі отриманих даних позивачем було складено акт прийому-передачі, відповідний рахунок та за допомогою програми Business automation software for integrated enterprise management були направлені на електронну адресу відповідача акти приймання-передачі, які у подальшому також не були підписані відповідачем.

Відповідно до п. 4.4. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті. Сума платежу попередньої оплати розраховується як добуток ціни, визначеної на наступний період передоплати, на плановий обсяг природного газу по кожному об`єкту споживача, заявленого на наступний період передоплати. У разі відсутності інформації про ціну на наступний період передоплати до дня здійснення попередньої оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Отже, за поставлений газ в січні -березні 2022 р. відповідач повинен був сплатити не пізніше 05 лютого, березня, квітня 2022 відповідно.

Водночас, позивачем не сплачено коштів за спожитий у січні 2022 року - березні 2022 року природний газ, з огляду на що за останнім обліковується заборгованість у сумі 272 268,01 грн.

Умовами логовору передбачено, що у разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором він у безспірному порядку повинен сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу (п.6.2. договору).

Таким чином, позивачем також нараховано штраф за час прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості природного газу у сумі 27 226,80 грн та пеню у сумі 40 429,02 грн.

Позивач також посилається на ч.2 ст. 625 ЦК України та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 18 182,58 грн та інфляційні збитки у сумі 60 978,45 грн.

При цьому, позивач зазначає, що посилання відповідача на відсутність коштів, знищення майна не доводить надзвичайність та невідворотність таких обставин і відноситься до власного комерційного ризику, а отже не є форс-мажорними обставинами. Крім того, обстріл території місцезнаходження відповідача відбувся через чотири місяці після останньої поставки природного газу позивачем, що не могло впливати на виконання зобов`язання, яке виникло заздалегідь до такої обставини.

Так, відповідачем не наведено здійснення ним жодних можливих заходів щодо належного виконання зобов`язання за договором та не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б на користь винятковості обставин, що вплинули та сприяли такому невиконанню, випадку або непереборної сили.

Крім того, жодних підтверджуючих документів та повідомлення про настання форс-мажорних обставин відповідачем на виконання п.8.3 договору надано не було.

3.2. Доводи Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького".

Між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-341 від 15.12.2021. На підтвердження постачання газу позивачем відповідачу протягом січня-березня 2022 року позивач надав довідку АТ "Херсонгаз" №240514/1058/798 від 14.05.2024 про обсяги споживання газу.

Відповідно до п.4.1 договору підставою для остаточного розрахунку за фактично спожитий споживачем природний газ за розрахунковий період є акт приймання-передачі, який підписується постачальником (позивачем) та споживачем (відповідачем).

Водночас, позивачем не надано до позовної заяви жодного акту приймання-передачі природного за січень, лютий та березень 2022 року, а також не надано доказів надсилання таких актів на адресу відповідача, з огляду на що у відповідача не виник обов`язок по остаточній оплаті спожитого природного газу.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожитий відповідачем природний газ за період січень-березень 2022 року не підтверджені належними доказами та не грунтуються на матеріалах справи. Будь-яких доказів, які б свідчили про підписання сторонами актів приймання-передачі природного газу за період січень-березень 2022 року, а також доказів, які б свідчили про вимогу позивача про оплату за спожитий природний газ, позивачем не надані.

Окрім того, починаючи з 24 лютого 2024 року, відповідач не міг та не може здійснювати господарську діяльність, оформлювати документи первинного обліку та надсилати листи, зокрема, про настання форс-мажорних обставин, внаслідок окупації території, де знаходиться відповідач (с.Веселе, Каховського р-ну, Херсонської області), а також внаслідок постійних обстрілів з різних видів наземної та повітряної зброї.

Факт перебування с.Веселе у окупації підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 120 від 23 квітня 2024 року). Бойові дії на території с.Веселе закінчилися 01.05.2023, проте, територія села є територією, яка рішенням Херсонської ОВА віднесена до території для обов`язкової евакуації населення, у селі відсутнє постачання електрики, води, газу, що унеможливлює відновлення роботи підприємства.

Крім того, внаслідок евакуації персоналу відповідача у різні регіони та тривалої дії цих обставин, зв`язок із багатьма працівниками, акціонерами та Головою правління підприємства втрачено.

Отже, порушення своїх зобов`язань відповідачем перед позивачем відбулося внаслідок військової агресії РФ, не залежало від волі позивача, має надзвичайний характер, є невідворотними та унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності, що також підтверджується листом ТПП України №2024/02.0-7.1. від 28.02.2022.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором постачання природного газу є передчасними, а вимоги щодо стягнення, пені, штрафу, інфляційних та відсотків за користування грошовими коштами не підлягають задоволенню.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

15.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Князя Трубецького" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-341 (а.с.10-14).

Згідно з п.3.8 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місці поставки оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.3.9 договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку неповернення примірника акта приймання-передачі у вказаний строк, природний газ вважається прийнятим Споживачем за обсягом та вартістю.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника, а обсяги відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

Відповідно до п.4.1. договору постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюється між постачальником та споживачем. Ціна газу на момент укладання договору становить:

- при умові 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки 28 333,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 666,67 грн, всього з ПДВ 34 000,00 грн;

- при умові 100% оплати договірного обсягу постачання газу до 25 числа місяця поставки 28 583,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 716,67 грн, всього з ПДВ 34 300,00 грн;

- при умові 100% оплати фактичного обсягу споживання газу до 18 числа місяця наступного за місяцем поставки 29 250,00 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 850,00 грн, всього з ПДВ 35 100,00 грн.

В подальшому ціна на газ визначається на офіційному вебсайті постачальника. У разі зміни постачальником така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Вартість місячного договірного обсягу газу, відповідного місяця постачання, визначається як добуток ціни газу та планового обсягу газу, визначеного сторонами на відповідний місяць постачання (п. 1.3 додатку №1 або відповідної заявки).

Вартість фактично поставленого споживачу обсягу газу протягом відповідного місяця постачання визначається як добуток ціни газу та обсягу фактично поставленого споживачу газу, за відповідний місяць постачання, згідно актів приймання-передачі.

Загальна вартість договору складається з місячних сум вартості фактично поставлених обсягів газу споживачеві, згідно актів приймання-передачі, складених сторонами протягом строку дії договору.

Відповідно до п. 4.4. договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті. Сума платежу попередньої оплати розраховується як добуток ціни, визначеної на наступний період передоплати, на плановий обсяг природного газу по кожному об`єкту споживача, заявленого на наступний період передоплати. У разі відсутності інформації про ціну на наступний період передоплати до дня здійснення попередньої оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць, та/або акту звіряння, та/або рахунку-акту.

Відповідно до п.6.2. договору у разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором він у безспірному порядку повинен сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу.

Як вбачається з п.9.9 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Вказаний договір підписано та скріплено печатками обох сторін.

Додатком №1 до вказаного договору (а.с.15) сторонами визначено період постачання газу споживачу з 01.01.2022 до 31.12.2022; договірний плановий обсяг постачання/споживання газу 21,5 тис.м3.

Відповідно листа АТ Херсонгаз вих.№240514/1058/798 від 14.05.2024 (т.1 а.с.19) обсяг споживання відповідача в січні 2022 р. становив 3 636 куб.м., в лютому 2022 р. - 2031,00 куб. м., в березні 2022 р. - 9,00 куб. м.

На підтвердження направлення актів-прийому-передачі природного газу та відповідних рахунків позивачем надано суду скріншот з програми Business automation software for integrated enterprise management, з якого вбачається направлення актів та рахунків на електронну адресу відповідача 10.02.2022, 18.03.2022 та 26.04.2022 (а.с.140).

Позивачем також надано суду картку рахунку ТОВ "Ердгаз", відповідно до якої сальдо відповідача на кінець періоду (9.05.2024) становить 272 268,01 грн (а.с.26-27).

Матеріали справи також містять розрахунок 3% річних, інфляційних втрат (а.с.16-18) та розрахунок пені (а.с.73-78), відповідно до яких сума пені становить 40 429,02 грн, інфляційні втрати - 60 978,45 грн, 3 % річних - 18 182,58 грн.

Відповідачем також надано суду заяву про вчинення кримінального правопорушення, повідомлення про прийняття і реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, акт про пожежу та експертний висновок Київської ТПП щодо пошкодження та знищення майна відповідача (а.с.108-126).

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1-3 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 15.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Князя Трубецького" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-341 (а.с.10-14).

Відповідно до п.3.9. договору до прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника, а обсяги відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

За вказаним договором позивачем нараховано відповідачу до стягнення плату за спожитий природний газ на підставі даних АТ "Херсонгаз", яке листом вих.№240514/1058/798 від 14.05.2024 (т.1 а.с.19) повідомило, що обсяг споживання відповідача в січні 2022 р. становив 3 636 куб.м., в лютому 2022 р. 2 031,00 куб.м., в березні 2022 р. 9,00 куб.м.

Відтак, обставина поставки відповідачу природного газу підтверджена матеріалами справи. Прийняття відповідачем від позивача поставленого природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання здійснити оплату за поставлений на об`єкти відповідача природний газ.

Суд також враховує ту обставину, що обов`язок з оплати спожитого природного газу виникає у Споживача не з моменту направлення чи підписання акту приймання-передачі природного газу, а за наслідком спожиття природного газу.

Доводи відповідача щодо ненаправлення йому актів та рахунків на оплату спростовуються наданими позивачем доказами щодо направлення відповідних документів електронною поштою. При цьому суд зауважує, що така обставина, зазначена відповідачем, в будь-якому випадку не може бути підставою для звільнення від обов`язку вчасної оплати спожитого природного газу.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 272 268,01 грн, відповідач, згідно приписів ст.74,76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" в цій частині обґрунтованими.

Як встановлено судом, пунктом 4.1 договору сторонами визначено три способи визначення ціни газу:

- при умові 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки 28 333,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 666,67 грн, всього з ПДВ 34 000,00 грн;

- при умові 100% оплати договірного обсягу постачання газу до 25 числа місяця поставки 28 583,33 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 716,67 грн, всього з ПДВ 34 300,00 грн;

- при умові 100% оплати фактичного обсягу споживання газу до 18 числа місяця, наступного за місяцем поставки, 29 250,00 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 850,00 грн, всього з ПДВ 35 100,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як було встановлено судом, позивачем було застосовано при визначенні ціни газу ціна післяплати. За таких обставин, суд вважає, що зобов`язання по оплаті спожитого газу мало бути виконано не пізніше 18 числа місяця, наступного за місяцем поставки. При цьому у даному випадку не застосовується строк оплати, передбачений п.4.4 (не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць, та/або акту звіряння, та/або рахунку-акту) з огляду на те, що відповідний строк застосовується саме у випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період.

Водночас, відповідач свої зобов`язання з оплати спожитого природного газу виконав із порушенням строків оплати.

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив його помилковість в частині визначення суми заборгованості позивачем (272 268,01 грн) у період з 6.04.2022 з включенням суми заборгованості за березень 2022 року, граничним строком оплати якої є 18.04.2022 відповідно до п.4.1 договору, з огляду на що судом за допомогою системи "Ліга-Закон" зроблено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Розрахунок 3% річних

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 06/04/2022 до 31/12/2023 271 917,01 x 3 % x 635 : 365 : 10063514 191,83 грн.
з 01/01/2024 до 26/06/2024 271 917,01 x 3 % x 178 : 366 : 1001783 967,31 грн.
з 19/04/2022 до 31/12/2023 351,00 x 3 % x 622 : 365 : 10062217,94 грн.
з 01/01/2024 до 26/06/2024 351,00 x 3 % x 178 : 366 : 1001785,12 грн.

Розрахунок інфляційних втрат

Період 1

IIc (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,60 : 100) x (102,20 : 100) = 1.28966966

Інфляційне збільшення:

271 917,01 x 1.28966966 - 271 917,01 = 78 766,11 грн.

Період 2

IIc (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,60 : 100) x (102,20 : 100) = 1.25089201

Інфляційне збільшення:

351,00 x 1.25089201 - 351,00 = 88,06 грн.

Отже, сума 3% річних становить 18 182,22 грн, інфляційних втрат - 78 854,17 грн.

Відтак, з урахуванням меж позовних вимог, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення 3% річних у сумі 18 182,22 грн та інфляційних втрат у сумі 60 978,45 грн.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафом, відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вже було зазначено судом, сторонами у п.6.2. договору визначено, що у разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором він у безспірному порядку повинен сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, враховуючи положення договору та чинного законодавства, суд вважає правомірним нарахування пені та штрафу.

При перевірці доданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені судом встановлено його часткову помилковість з огляду на неврахування положень п.4.1 договору, у зв`язку з чим за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власний розрахунок пені.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
192 708,0119.02.2022 - 02.06.202210410,000.05510 981,72
192 708,0103.06.2022 - 06.08.20226525,000.13717 158,93
79 209,0019.03.2022 - 02.06.20227610,000.0553 298,57
79 209,0003.06.2022 - 06.08.20226525,000.1377 052,86

Таким чином, сума пені за порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу становить 38 492,07 грн.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок суми штрафу у розмірі 27 226,80 грн, суд вважає його правильним.

Поряд з цим, суд також зауважує, що ч.1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст.3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Суд також враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Оцінюючи можливість зменшення суми штрафу та пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.

Суд також зауважує про введення в України воєнного стану внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а також те, що Великоолександрівська селищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якої зареєстрований відповідач, з 10.03.2022 до 09.11.2022 була тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, а з 09.11.2022 є територією можливих бойових дій, що враховується судом при вирішення питання щодо можливості зменшення штрафу та пені.

Судом також враховуються посилання відповідача щодо евакуації персоналу відповідача та щодо відсутності постачання електрики, води, газу, а також знищення та пошкодження майна відповідача внаслідок бойових дій, що є свою чергу ускладненням в господарській діяльності відповідача.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваного штрафу та пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру штрафу до 5000 грн та зменшення розміру пені до 15 000 грн.

При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних також певною мірою компенсує можливі негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.

Щодо доводів відповідача стосовно неможливості виконання зобов`язання внаслідок непереборної сили: військової агресії РФ проти України, суд зазначає наступне.

Обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору. Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 09.11.2021 у справі №913/20/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021 у справі №910/9258/20.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, який відповідачем суду не надано.

Таким чином, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів того, що введення воєнного стану, внаслідок військової агресії російської федерації, стало причиною неможливості проведення відповідачем своєчасних розрахунків за спожитий природний газ, суд також зауважує про відсутність в даному випадку підстав для застосування положень про форс-мажорні обставини задля звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, за період з 24.02.2022.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог без урахування зменшення судом суми пені та штрафу.

Керуючись ст. 129, 232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького" (74344, Херсонська обл., Бериславський р-н, с. Веселе, вул. Свиридова, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердгаз" (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29, ) основний борг у сумі 272 268 /двісті сімдесят дві тисячі двісті шістдесят вісім/ грн 01 коп., штраф у сумі 5 000 /п?ять тисяч/ грн, пеню у сумі 15 000 /п?ятнадцять тисяч/ грн, інфляційні втрати у сумі 60 978 /шістдесят тисяч дев?ятсот сімдесят вісім/ грн 45 коп., 3 % річних у сумі 18 182 /вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дві/ грн 22 коп., судовий збір у сумі 5 005 /п?ять тисяч п?ять/ грн 77 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 21 листопада 2024 р.

Суддя Ю.М. Щавинська