номер провадження справи 24/183/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 Справа № 910/9688/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцової К.Ю., розглянувши матеріали справи № 910/9688/24

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, )

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 34, )

про стягнення 156800,00грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (з додатками) передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Згідно супровідного листа від 02.09.2024 № 910/9688/24/512/24 справу № 910/9688/24 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про стягнення 156 800,00грн направлено до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2024, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.24.2825420 від 24.02.2024, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Посилаючись на приписи ст. ст. 22, 524, 526, 527, 530, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування», ст. ст 22, 28, 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 17.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9688/24 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/183/24. Судове засідання призначено на 15.10.2024.

30.09.2024 через систему «Електронний суд» ТзДВ «Експрес Страхування» подано заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

30.09.2024 через систему «Електронний суд» від ТзДВ Страхова компанія Кредо, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнає в повному обсязі позовну вимогу в частині стягнення на користь ТзДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування в розмірі 156800,00 грн. Відповідач просить суд повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України та розглядати справу без участі свого представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 15.10.2024 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 15.10.2024 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

24.02.2024 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАПС Плюс» (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.24.2825420 (Договір страхування), строком дії з 23.02.2024 по 22.03.2025, страхова сума 4 705 161, 80 грн.

Даним Договором застраховано транспортний засіб «Мersedes-Вynz GLЕ 400Е СОUРЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Франшиза за Договором страхування - 0% (0 грн).

02.04.2024 року о 11:44 год. на вул. Набережно-Хрещатицька у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Rеnаult, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем «Мersedes-Вynz GLЕ 400Е СОUРЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Rеnаult, реєстраційний номер НОМЕР_2 , Івантеєва І.В., що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.06.2024 у справі № 758/4690/24, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.04.2024 до позивача звернувся власник транспорного засобу «Мersedes-Вynz GLЕ 400Е СОUРЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля.

Відповідно до Рахунку-фактури № 5593 від 17.04.2024 ТОВ «Українська автомобільна корпорація» вартість відновлювального ремонту ТЗ «Мersedes-Вynz GLЕ 400Е СОUРЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 419 644,12 грн.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17).

Згідно умов Договору страхування, ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 419644,12 грн.

Виплата страхового відшкодування позивачем підтверджується страховим актом № 3.24.01688-1 та платіжною інструкцією від 02.05.2024.

В подальшому проведення відновлювального ремонту підтвердилося актом виконаних робіт від 26.06.2024.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Rеnаult, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на підставі полісу № ЕР/219708067, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика становить 160 000,00 грн франшиза становить 3 200,00 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

З огляду на встановлену у наведеній вище нормі чинного законодавства презумпцію вини, відповідач звільняється від обов`язку відшкодування шкоди в тому випадку, якщо доведе, що шкода завдана не з його вини.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини (така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16).

Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічний припис викладений у ст. 988 ЦК України.

Статтею 9 вказаного вище Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, позивач (страховик) виконав зобов`язання перед своїм страхувальником за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 24.02.2024 № 777.24.2825420 та на підставі страхового акту здійснив страхову виплату у загальній сумі 419644,12 грн, що підтверджується матеріалами справи.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку з виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 18 Закону України «Про страхування» визначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правову позицію, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач ТзДВ «Експрес страхування», виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до ТзДВ «Страхова компанія «Кредо», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Rеnаult, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Дані обставини відповідач не заперечив.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Аналогічний припис викладений у ст. 9 Закону України «Про страхування».

Таким чином, ТзДВ «СК «Кредо» в межах ліміту відповідальності визначеного Полісом № ЕР/219708067 зобов`язано відшкодувати позивачу завдану шкоду та виплатити страхове відшкодування в сумі 156 800,00 грн, згідно наступного розрахунку: 160000,00 грн (страхова сума за шкоду, завдану майну, згідно Полісу № ЕР/219708067); 3 200,00 грн (розмір франшизи, визначений Полісом № ЕР/219708067) = 156 800,00 грн.

Як зазначалося судом вище, 30.09.2024 до суду від відповідача надійшов відзив, згідно якого визнано позов ТзДВ «Експрес страхування» до ТзДВ «СК «Кредо» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації в сумі 156800,00 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 ГПК).

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши відзив, в якому зазначено про визнання позову, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам ТзДВ «СК «Кредо». Внаслідок цього суд дійшов до висновку про прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку суброгації у сумі 156800,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відзив, в якому зазначено про визнання позову, подано відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст.ст. 123, 129, 130 ГПК України з відповідача на користь позивача стягується 1211,20 грн судового збору. Судовий збір у сумі 1211,20 грн повертається позивачу з державного бюджету ухвалою суду.

Керуючись ст., ст. 123, 126, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 34, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ) -156800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) грн 00 коп. страхового відшкодування та 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Постановити ухвалу про повернення Товариству з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, ) з державного бюджету України 1211,20 грн судового збору у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян