УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

22.11.2024Справа № 904/4408/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Черняк Вікторії Станіславівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Дніпро, 01001; ідентифікаційний код 14360570)

про стягнення 90 999 грн,

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулась фізична особи-підприємець Черняк Вікторія Станіславівна (далі за текстом - ФОП Черняк В.С., Позивач) з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом - АТ КБ «Приватбанк», Відповідач), в якому Позивач просить суд стягнути з Відповідача 90 999 грн безпідставно списаних грошових коштів з її рахунку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 матеріали справи передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України закріплено, що до позовної заяви, додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві Позивач зазначає про звільнення від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності

Цим Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Враховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Зазначений висновок випливає також із положень статті 20 ГПК України.

Якщо громадянин (покупець, замовник) у правовідносинах виступає як підприємець, або фактично використовував придбаний чи замовлений товар у підприємницькій діяльності, або як найманий працівник, то на його відносини з продавцем (виконавцем) Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється.

Відповідно до пунктів 3, 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що на відносини, де користувачем (споживачем) послуг є суб`єкт господарської діяльності, дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.12.2019 по справі № 925/1150/18.

При цьому судом враховано, що спірні правовідносини сторін виникли на підставі заяви Позивача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Відповідача, що свідчить про пов`язаність таких правовідносин з господарською діяльністю сторін.

Відтак, суд зазначає, що в даному випадку Позивач не може звільнятися від сплати судового спору за звернення до суду з господарським спором, а оскільки такі докази до позовної заяви не додано - позовна заява підлягає залишенню без руху.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028 грн.

З огляду на майнових характер заявлених вимог, Позивач повинен був надати суду докази сплати судового збору в розмірі 3 028 грн., що ним наразі не вчинено.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що Позивачем не дотримано вимог статті 164 ГПК України, враховуючи, що приписи статті 174 ГПК України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись частинами 1, 2 статті 174 та статтями 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Черняк Вікторії Станіславівни - залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Черняк Вікторії Станіславівні п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.

3. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 22.11.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Антон ПУКАС