ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 911/3292/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача-1 - не з`явилися,

відповідача-2 - не з`явилися,

третьої особи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 (колегія суддів: Михальська Ю. Б. - головуючий, Іоннікова І. А., Тищенко А. І.) та рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2024 (суддя Конюх О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С"

до: 1) Васильківської міської ради, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СУАЛ",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Садикової Ірини Ігорівни,

про визнання відсутніми у позивача прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" (далі - ТОВ "Володимирівка-С") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Васильківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "СУАЛ" (далі - ТОВ "СУАЛ"), в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 18.01.2024 просило:

- визнати відсутніми у ТОВ "Володимирівка-С" права та обов`язки щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0010, :03:008:0011 за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, підписаним між Застугнянською сільською радою Васильківського району Київської області (далі - Застугнянська сільська рада) (правонаступник - Васильківська міська рада) та ТОВ "СУАЛ" (правонаступник майнових прав та обов`язків відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, статті 7 Закону України "Про оренду землі"- ТОВ "Володимирівка-С"), право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 08.08.2023 з індексними номерами 68779414, 68780310 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га та земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921;

- скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Садикової Ірини Ігорівни (далі - державний реєстратор) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2023 з індексним номером 68779414 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2023 з індексним номером 68780310 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921.

1.2. Позовні вимоги ТОВ "Володимирівка-С" обґрунтовані тим, що державний реєстратор прийняв рішення про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га та земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га, розташованих за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область, за ТОВ "СУАЛ" на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, який не набув чинності до 01.01.2013 в установленому законодавством порядку. Позивач вважав, що такими діями державний реєстратор порушив вимоги законодавства та безпідставно створив обов`язок для ТОВ "Володимирівка-С" щодо сплати орендної плати за нечинним договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

1.3. Наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу позивач обґрунтовував тим, що незаконні дії державного реєстратора позбавляють ТОВ "Володимирівка-С" як власника майна, розташованого на земельних ділянках, можливості укласти новий договір оренди, оскільки відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України та за наявності зареєстрованого права оренди за ТОВ "СУАЛ" як попереднього власника майна ТОВ "Володимирівка-С" як новий власник майна буде змушений сплачувати оренду плату за ставкою, встановленою нечинним договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі № 911/3292/23, відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С" до Васильківської міської ради та ТОВ "СУАЛ" про визнання відсутніми у позивача прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

2.2. Господарський суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С", виходив із того, що позивач не довів належними доказами факт правомірного набуття ТОВ "Володимирівка-С" права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область, а тому і не довів наявності у нього права на оформлення права користування земельними ділянками відповідно до приписів частини 11 статті 120 Земельного кодексу України, за захистом якого він звернувся до суду. Водночас господарський суд першої інстанції установив, що в цьому випадку має місце тривале та триваюче зловживання правами з боку ТОВ "Володимирівка-С" та ТОВ "СУАЛ", яке полягає у нездійсненні дій щодо належної державної реєстрації права власності на нерухоме майно та права оренди земельними ділянками.

2.3. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту права у вигляді визнання судом відсутності у ТОВ "Володимирівка-С" прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, укладеного між відповідачами, та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав оренди на земельні ділянки за ТОВ "СУАЛ", на яких розташований об`єкт нерухомого майна зареєстрований за ТОВ "СУАЛ", не призведе до відновлення будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, що, за висновком суду, є окремою підставою для відмови в задоволенні позову ТОВ "Володимирівка-С".

2.4. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку, зазначив, що спір у цій справі стосується правомірності здійснення державної реєстрації права оренди земельними ділянками за ТОВ "СУАЛ" на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008. Однак, як зазначив апеляційний господарський суд, господарський суд першої інстанції фактично досліджував питання щодо правомірності набуття позивачем права власності на нерухоме майно та правомірності дій щодо реєстрації за позивачем речового права на таке нерухоме майно, розташоване на земельних ділянках. Проте, як зазначив апеляційний господарський суд, відповідачі не заперечували та не оспорювали правомірність підстав набуття та право власності позивача на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область. Тому апеляційний господарський суд погодився з доводами ТОВ "Володимирівка-С" про те, що за відсутності спору між сторонами про право власності на майно, у господарського суду першої інстанції були відсутні підстави досліджувати правомірність реєстрації такого права за позивачем. При цьому апеляційний господарський суд установив, що на цей час усунуто суперечності щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область.

2.5. Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 14.10.2008 було укладено між Застугнянською сільською радою (правонаступником якої є Васильківська міська рада) та ТОВ "СУАЛ". Тому, за висновком апеляційного господарського суду, право оренди земельних ділянок було зареєстроване саме за ТОВ "СУАЛ" на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008 та законодавства, яке станом на дату реєстрації права оренди земельних ділянок не передбачало можливості державної реєстрації самого договору. З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що особа, яка має право оспорити проведені реєстраційні дії з визначених у позові підстав (нечинності договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008), є саме ТОВ "СУАЛ" як особа, за якою зареєстровані права оренди, наявність яких ТОВ "СУАЛ" не визнає. З огляду на відсутність у ТОВ "Володимирівка-С" реальних порушених прав зобов`язального характеру за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, укладеним із ТОВ "СУАЛ", за висновком апеляційного господарського суду, саме ТОВ "СУАЛ" з визначених ТОВ "Володимирівка-С" у позові підстав є належним позивачем у справі про скасування оспорюваних реєстраційних дій.

2.6. Апеляційний господарський суд також зазначив, що позовні вимоги про визнання відсутнім у ТОВ "Володимирівка-С" права оренди за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008 обґрунтовані відсутністю такого права оренди у ТОВ "СУАЛ". Таким чином, позивач обґрунтовує наявність свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу наявністю порушеного права особи, яка є відповідачем-2 у цій справі, що, за висновком апеляційного господарського суду, не кореспондується з нормами господарського процесуального законодавства. З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту права у вигляді визнання судом відсутності у позивача прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, укладеним між відповідачами, не призведе до будь-якого відновлення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про які він стверджує, і це є окремою підставою для відмови в задоволенні позову ТОВ "Володимирівка-С".

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 та рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2024 у справі № 911/3292/23, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Володимирівка-С" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Володимирівка-С" у повному обсязі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Володимирівка-С" зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ТОВ "Володимирівка-С", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Скаржник вважає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували приписи статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", статей 124- 126 Земельного кодексу України, статей 182, 640, 657, 732, 745 Цивільного кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

3.4. Крім того, на думку скаржника, господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували приписи статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 689/26/17.

3.5. ТОВ "Володимирівка-С" також вважає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 2, частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, пункту 5 частини 1 статті 3, статті 15 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку зі статтями 120, 124, 152 Земельного кодексу України, статями 377, 627, частиною 3 статті 640 Цивільного кодексу України, статтями 7, 18, 20 Закону України "Про оренду землі", пунктом 1 частини 1 статті 2, частинами 3, 4 статті 3, пункту 5 статті 12, частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо належності позивача і обрання ним ефективного способу захисту у спорах про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації права оренди, визнання відсутніми прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки, підписаним до 01.01.2013, але не зареєстрованим до 01.01.2013, право оренди за яким зареєстровано 03.08.2023 власником земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав за попереднім власником нерухомого майна після відчуження у 2017 році такого нерухомого майна його власником.

3.6. Васильківська міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Васильківська міська рада зазначає, що з боку ТОВ "СУАЛ" здійснювалося, а з боку ТОВ "Володимирівка-С" здійснюється триваюче зловживання правом, яке полягає у невчиненні відповідно до законодавства дій щодо належної державної реєстрації права оренди земельних ділянок. Крім того, Васильківська міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить здійснювати розгляд справи без участі її уповноваженого представника.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 17.08.2007 на підставі Свідоцтва про право власності від 17.08.2007 серії № ЯЯЯ/977031, виданого Застугнянською сільською радою, за ТОВ "СУАЛ" було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 8120151), розташований за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область.

4.2. Рішенням Застугнянської сільської ради від 17.07.2008 вирішено затвердити ТОВ "СУАЛ" технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право оренди землі, під існуючу виробничу базу, розташовану за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область.

4.3. Пунктом 2 зазначеного рішення від 17.07.2008 вирішено передати ТОВ "СУАЛ" в оренду строком на 49 років земельні ділянки площею 0,720 га (0,5151 га, 0,2049 га) за рахунок земель Відкритого акціонерного товариства "Васильківське РТП".

4.4. Пунктом 4 рішення Застугнянської сільської ради від 17.07.2008 доручено голові сільської ради укласти договір оренди, а пунктом 5 зобов`язано директора ТОВ "СУАЛ" зареєструвати договір оренди відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі та протягом 5 днів подати копію договору до Васильківської державної податкової інспекції.

4.5. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 14.10.2008 між Застугнянською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "СУАЛ" (орендар) підписано договір оренди земельної ділянки.

4.6. За умовами договору оренди земельної ділянки орендодавець передає в довгострокову оренду, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область.

4.7. Відповідно до пункту 2.1 договору оренди земельної ділянки на підставі рішення Застугнянської сільської від 17.07.2008 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,720 га (0,5151 га і 0,2049 га з кадастровими номерами :03:008:0010, :03:008:0011) за рахунок земель Відкритого акціонерного товариства "Васильківське РТП".

4.8. Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що земельна ділянка передається в оренду строком на 49 років.

4.9. У пункті 3.2 договору оренди земельної ділянки сторони визначили, що цей договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

4.10. Згідно з пунктом 4.2 договору оренди земельної ділянки річна орендна плата встановлюється орендодавцем у розмірі 26 456,94 грн та становить 8 % від нормативної грошової оцінки і вноситься орендодавцем щомісячно рівними частинами до 30 числа місяця, наступного за звітним.

4.11. Орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (пункт 9.4 договору оренди земельної ділянки).

4.12. Орендар зобов`язаний згідно із чинним законодавством зареєструвати договір оренди земельної ділянки у Васильківському управлінні земельних ресурсів у десятиденний строк з моменту його підписання (пункт 13.4 договору оренди земельної ділянки).

4.13. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що договір оренди земельної ділянки нотаріально посвідчений за № 1921.

4.14. Господарські суди зазначили, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: вул. Васильківська, 72, с. Безп`ятне, Васильківський район, Київська область, знаходиться цілісний майновий комплекс, який належить ТОВ "СУАЛ" на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2007 серії № ЯЯЯ/977031.

4.15. У рішенні Господарського суду Київської області від 06.03.2017 у справі № 911/96/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2017 і набрало законної сили, суд встановив, що за актом приймання-передачі від 14.10.2008 Застугнянська сільська рада передала, а ТОВ "СУАЛ" прийняло майно, що було об`єктом оренди за договором оренди земельної ділянки. Крім того, у справі № 911/96/17 установлено, що ТОВ "СУАЛ" не вчинило дій щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідно до законодавства, чинного на момент укладення договору оренди земельної ділянки, та в подальшому не зареєструвало за собою право оренди. При цьому ТОВ "СУАЛ" не здійснювало відрахування орендної плати та податку за землю, що стало підставою для звернення заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури з позовом в інтересах Застугнянської сільської ради про стягнення коштів як збитків за використання земельної ділянки.

4.16. Позивач зазначав, що він набув право на нерухоме майно шляхом внесення такого майна до статутного фонду. За доводами позивача, у зв`язку з переходом прав на нерухоме майно та відсутністю належного оформлення відповідно до чинного законодавства права оренди попереднім власником позивач набув право отримати в користування або у власність земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0011, :03:008:0010 із земель комунальної власності Васильківської міської ради шляхом укладення нового договору оренди відповідно до частини 11 статті 120 Земельного кодексу України.

4.17. Позивач звертався до Застугнянської сільської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,72 га із встановленням цільового призначення за кодом класифікації 11.02. У переліку додатків до листа наведено документ про право власності на нерухоме майно, установчі документи ТОВ "Володимирівка-С" та копію технічної документації на земельні ділянки. Ця заява отримана Застугнянською сільською радою 17.05.2018. Застугнянська сільська рада листом від 01.06.2018 № 3214/02-12 повідомила про те, що заява ТОВ "Володимирівка-С" буде розглянута на найближчій сесії сільської ради.

4.18. Застугнянська сільська рада рішенням від 06.09.2018 № 482-27-VІІ "Щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертної оцінки" вирішила відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки земельні ділянки вже сформовані та мають кадастрові номери.

4.19. Застугнянська сільська рада у листі від 14.09.2018 № 380/02-12 зазначила, що земельні ділянки, на яких розташоване нерухоме майно, вже сформовані, у зв`язку з чим відсутні підстави для розроблення проекту землеустрою. Крім того, Застугнянська сільська рада просила надати протокол від 10.05.2017 № 5, на підставі якого у ТОВ "Володимирівка-С" виникло право власності на нерухоме майно та акт прийому-передачі від 27.04.2017.

4.20. Позивач повторно звернувся до Застугнянської сільської ради із заявою, в якій, враховуючи відповідь Застугнянської сільської ради про відсутність підстав для розроблення проекту землеустрою, просив надати дозвіл на викуп земельних ділянок з цільовим призначенням, зареєстрованим у Державному земельному кадастрі. До цієї заяви було додано документ про право власності на нерухоме майно (інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2018), установчі документи ТОВ "Володимирівка-С" та копію технічної документації на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна.

4.21. У відповідь на зазначену заяву Застугнянська сільська рада листом від 18.12.2018 № 619/02-12 повідомила ТОВ "Володимирівка-С" про те, що між Застугнянською сільською радою та ТОВ "СУАЛ" було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.10.2008. Всупереч частині 5 статті 13 Закону України "Про оренду землі" та пунктам 9.4, 13.4 договору оренди земельної ділянки ТОВ "СУАЛ" не виконало свій обов`язок щодо оформлення в органах земельних ресурсів права користування земельною ділянкою, не здійснило жодних дій щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та не зареєструвало за собою право оренди. Крім того, Застугнянська сільська рада повідомила про те, що стосовно питання надання дозволу на викуп земельних ділянок уповноважений представник ТОВ "Володимирівка-С" має з`явитися до Застугнянської сільської ради для обговорення та вирішення такого питання.

4.22. ТОВ "Володимирівка-С" звернулося до Застугнянської сільської ради із заявою від 05.02.2019, в якій просило розглянути заяву про надання дозволу на викуп земельних ділянок з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га та з кадастровим номером :03:008:0011 0,2049 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із цільовим призначенням 02.01.

4.23. ТОВ "Володимирівка-С" повторно звернулося до Застугнянської сільської ради із заявою від 01.07.2019, в якій зазначало, що у 2017 році ТОВ "Володимирівка-С" набуло право власності на об`єкти нерухомого майна та бажало викупити земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0010 та :03:008:0011 зі зміною цільового призначення на землі за класифікацією 11.02. Під час виготовлення документа про нормативну грошову оцінку земельних ділянок стало відомо, що їх вартість визначалася, виходячи із цільового призначення 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка є надмірною для ТОВ "Володимирівка-С". З метою виконання вимог Земельного кодексу України щодо необхідності оформлення права користування земельними ділянками (оренда чи викуп) ТОВ "Володимирівка-С" вважає за необхідне розпочати процедуру зміни цільового призначення земельних ділянок і проведення повторної нормативної грошової оцінки. У прохальній частині заяви позивач просив Застугнянську сільську раду надати дозвіл на укладення договору оренди земельних ділянок із цільовим призначенням 03.07 строком на 49 років та встановлення орендної плати в розмірі 3 % від їх нормативної грошової оцінки.

4.24. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" Васильківська об`єднана територіальна громада включила в себе Васильківську, Барахтівську, Великобугаївську, Великовільшанську, Застугнянську, Здорівську, Кодаківську, Луб`янську, Митницьку, Погребівську, Тростинську, Яцьківську, Шевченківську сільські ради.

4.25. Позивач звернувся до Васильківської міської ради із заявою від 13.07.2021, в якій просив повідомити про наслідки розгляду заяв ТОВ "Володимирівка-С" та надіслати: 1) копію рішення сільської ради за наслідками розгляду заяви про передачу земельних ділянок в оренду, 2) проекти договорів оренди земельних ділянок для їх підписання та подальшої реєстрації; 3) реквізити орендодавця для сплати орендної плати.

4.26. Васильківська міська рада листом від 19.08.2021 повідомила ТОВ "Володимирівка-С" про відсутність запитуваної інформації та документів.

4.27. Позивач зазначав, що він звернувся до Васильківської міської ради із заявою від 02.12.2021, в якій повідомив про те, що ТОВ "Володимирівка-С" має намір викупити земельні ділянки, привівши їх цільове призначення у відповідність до цілей використання. З метою виконання вимог Земельного кодексу України щодо необхідності оформлення права користування земельними ділянками (оренда чи викуп) ТОВ "Володимирівка-С" вважало за необхідне оформити договір оренди земельних ділянок. У заяві позивач просив: 1) для вирішення питання щодо укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок надати дозвіл на укладення договору оренди земельних ділянок із цільовим призначенням 03.07 (згідно з технічною документацією) строком на 49 років та встановлення орендної плати в розмірі 3 % від їх нормативної грошової оцінки; 2) надіслати на адресу ТОВ "Володимирівка-С" проект договору оренди земельних ділянок для підписання та подальшої реєстрації; 3) надіслати реквізити орендодавця для сплати орендної плати.

4.28. Позивач звернувся до Васильківської міської ради із заявою від 15.05.2023, в якій зазначав, що має намір викупити земельні ділянки, привівши їх цільове призначення у відповідність до цілей використання. З метою виконання вимог Земельного кодексу України щодо необхідності оформлення права користування земельними ділянками (оренда чи викуп) ТОВ "Володимирівка-С" вважало за необхідне оформити договір оренди земельних ділянок. Крім того, як зазначав позивач, ситуація, яка склалася, унеможливлює користування майном (нежитловою нерухомістю), яка перебуває на земельних ділянках, що призводить до його руйнації та розкрадання. У заяві позивач просив: 1) для вирішення питання про укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок надати дозвіл на укладення договору оренди земельних ділянок із цільовим призначенням 03.07 (згідно із технічною документацією) строком на 49 років та встановлення орендної плати в розмірі 3 % від їх нормативної грошової оцінки; 2) надіслати на адресу ТОВ "Володимирівка-С" проект договору оренди земельних ділянок для підписання та подальшої реєстрації; 3) надіслати реквізити орендодавця для сплати орендної плати.

4.29. Васильківська міська рада у відповідь на лист ТОВ "Володимирівка-С" від 15.05.2023 листом від 23.06.2023 повідомила про те, що земельні ділянки з 11.09.2017 знаходяться у користуванні ТОВ "Володимирівка-С". Васильківська міська рада із посиланням на статтю 377 Цивільного кодексу України, пункт 2 статті 120, статтю 123, пункт 3 статті 124 Земельного кодексу України повідомила, що у зв`язку з переходом права на нерухоме майно до набувача майна переходить право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, на тих самих умовах, і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Васильківська міська рада повідомила, що договором оренди земельної ділянки, укладеним із ТОВ "СУАЛ", було передбачено річну орендну плату в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки. Васильківська міська рада також стверджувала, що орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером :03:008;0010 за 2017-2021 роки становить 507 222,36 грн; за 2022 рік складає 111 588,92 грн; за січень - червень 2023 року становить 64 168,41 грн; загальна заборгованість складає 682 979,69 грн. Орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0011 за 2017- 2021 роки становить 222 401,58 грн; за 2022 рік складає 48 928,35 грн; за січень - червень 2023 року 28 135,92 грн; загальна заборгованість - 299 465,85 грн. При цьому Васильківська міська рада повідомила ТОВ "Володимирівка-С" про те, що для впорядкування правовідносин та подальшого укладення договору оренди земельних ділянок ТОВ "Володимирівка-С" належить сплатити заборгованість за використання земельних ділянок та протягом 30 днів надати документи, які підтверджують оплату заборгованості.

4.30. Крім того, Васильківська міська рада листом від 13.09.2023 вимагала погашення заборгованості перед бюджетом з орендної плати за земельні ділянки в сумі 1 013 543,67 грн.

4.31. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 відкрито провадження у справі № 240/27342/23 за позовом ТОВ "Володимирівка-С" до Васильківської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Васильківської міської ради, яка полягає в ухиленні від розгляду клопотання позивача про надання в користування земельної ділянки ТОВ "Володимирівка-С" як власнику нерухомого майна, розташованого на такій ділянці, та про зобов`язання Васильківської міської ради прийняти рішення про передачу ТОВ "Володимирівка-С" в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га, на якій розташоване нерухоме майно, що належить на праві приватної власності позивачу, та укласти з ним договір оренди земельної ділянки.

4.32. Крім того, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 відкрито провадження у справі № 240/27207/23 за позовом ТОВ "Володимирівка-С" до Васильківської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. Позивач зазначав, що позов у справі № 240/27207/23 є аналогічним із позовом у справі № 240/27342/23, однак поданий стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га.

4.33. Позивач зазначав, що з відзивів на наведені адміністративні позови у справах № 240/27342/23, № 240/27207/23 ТОВ "Володимирівка-С" дізналося про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ "СУАЛ".

4.34. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до копій Витягу з Державного реєстру речових прав від 08.08.2023 № 341969066, № 341964133 державний реєстратор 08.08.2023 вчинив записи № 51281852, № 51281455 про державну реєстрацію речового права оренди земельних ділянок з кадастровими номером :03:008:0011 площею 0,2049 га та з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за ТОВ ТОВ "СУАЛ" строком до 14.10.2057. Підставою для зазначених рішень вказано договір оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

4.35. Крім того, господарські суди зазначили, що до матеріалів цієї справи долучено Інформацію від 13.07.2021 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровими номером :03:008;0010 площею 0,5151 га із цільовим призначенням 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - під існуючу виробничу базу; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:008;0011 площею 0,2049 га з цільовим призначенням 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - під існуючу виробничу базу. Крім того, відповідно до зазначеної інформації наведені земельні ділянки перебувають у комунальній власності.

4.36. Позивач, звертаючись до Господарського суду Київської області із цим позовом, стверджував, що реєстрація права оренди земельних ділянок за ТОВ "СУАЛ" здійснена з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки договір оренди земельної ділянки від 14.10.2008 не набрав чинності в порядку, передбаченому законодавством, чинним до 01.01.2013. При цьому позивач наголошував на тому, що у зв`язку із набуттям ним права власності на нерухоме майно він має право на оформлення права користування земельними ділянками, на яких розташоване нерухоме майно, шляхом укладення нового договору оренди із Васильківською міською радою. Однак незаконна, на думку позивача, державна реєстрація права оренди за ТОВ "СУАЛ" перешкоджає належному оформленню та державній реєстрації права користування земельними ділянками за ТОВ "Володимирівка-С".

4.37. На підставі викладеного та з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 18.01.2024 ТОВ "Володимирівка-С" просило:

- визнати відсутніми у ТОВ "Володимирівка-С" прав та обов`язків щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0010, :03:008:0011 за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, підписаним між Застугнянською сільською радою (правонаступник - Васильківська міська рада) та ТОВ "СУАЛ" (правонаступник майнових прав та обов`язків відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, статті 7 Закону України "Про оренду землі"- ТОВ "Володимирівка-С"), право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 08.08.2023 з індексними номерами 68779414, 68780310 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 га та земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2023 з індексним номером 68779414 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010 площею 0,5151 на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2023 з індексним номером 68780310 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0011 площею 0,2049 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.10.2008, серія та номер 1921.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

5.3. Предметом позову в цій справі з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 18.01.2024 є вимоги ТОВ "Володимирівка-С" до Васильківської міської ради, ТОВ "СУАЛ" про визнання відсутніми у позивача прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

5.4. Підставою позовних вимог є незаконні, на думку ТОВ "Володимирівка-С", реєстраційні дії державного реєстратора щодо реєстрації права оренди земельними ділянки за ТОВ "СУАЛ". Позивач вважав, що такими незаконними реєстраційними діями державний реєстратор порушив вимоги законодавства та безпідставно створив обов`язок для ТОВ "Володимирівка-С" щодо сплати орендної плати за нечинним договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008. Наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу позивач обґрунтовував тим, що незаконні дії державного реєстратора позбавляють ТОВ "Володимирівка-С" як власника майна, розташованого на земельних ділянках, можливості укласти новий договір оренди, оскільки відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України та за наявності зареєстрованого права оренди за ТОВ "СУАЛ" як попереднього власника майна ТОВ "Володимирівка-С" як новий власник майна буде змушений сплачувати оренду плату за ставкою, встановленою нечинним договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

5.5. Верховний Суд зазначає, що за змістом частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

5.6. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

5.7. Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

5.8. Суб`єктивні цивільні права та інтереси особи захищаються в порядку, передбаченому законом, за допомогою застосування, зокрема, способів захисту.

5.9. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.09.2024 у справі № 907/358/20, від 27.08.2024 у справі № 924/128/21, від 11.06.2024 у справі № 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23.

5.10. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалися Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом та узагальнено викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

5.11. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

5.12. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

5.13. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

5.14. Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23, від 20.06.2023 у справі № 904/2470/22.

5.15. Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

5.16. При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 18.10.2022 у справі № 912/4031/20, від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21.

5.17. Отже, колегія суддів зазначає, що, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку в задоволенні позову слід відмовити. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23, від 20.06.2023 у справі № 904/2470/22, від 04.04.2023 у справі № 902/311/22.

5.18. Господарські суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С", зокрема, виходили з того, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до будь-якого відновлення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про які він стверджує.

5.19. ТОВ "Володимирівка-С" не погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій, а тому звернулося з касаційною скаргою на судові рішення. ТОВ "Володимирівка-С", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.20. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.21. Касаційну скаргу ТОВ "Володимирівка-С" з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували приписи статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", статей 124- 126 Земельного кодексу України, статей 182, 640, 657, 732, 745 Цивільного кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

5.22. Крім того, на думку скаржника, господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували приписи статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 689/26/17.

5.23. Колегія суддів установила, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц викладено висновок, який, на думку скаржника, не було враховано господарськими судами під час ухвалення оскаржуваних рішень:

"42. Отже, момент набрання чинності договору оренди землі сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації.

43. Такі умови договору відповідають статті 18 Закону № 161-XIV, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

44. З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України "Про оренду землі" були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року відповідач не міг зареєструвати спірний правочин.

45. Разом з тим, проведення 04 грудня 2013 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.

46. Отже, оскільки ДСП "Агрокомплекс" не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно вказане сільськогосподарське підприємство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі".

5.24. Верховний Суд також установив, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 689/26/17 викладено висновок, який, на думку скаржника, не було враховано господарськими судами під час ухвалення оскаржуваних рішень:

"6.27. Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства".

5.25. Колегія суддів з урахуванням доводів скаржника, проаналізувавши судові рішення, висновки в яких, на думку скаржника, не були враховані господарськими судами попередніх інстанцій, зазначає, що висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях не суперечать висновкам, на які посилається скаржник, оскільки самостійною підставою для відмови в задоволенні позову ТОВ "Володимирівка-С" є обрання позивачем неефективного способу захисту.

5.26. За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення, неправильно застосували приписи статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", статей 120, 124- 126 Земельного кодексу України, статей 182, 377, 640, 657, 732, 745 Цивільного кодексу України та не врахували висновки щодо застосування цих норм, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, від 16.06.2020 у справі № 689/26/17.

5.27. Таким чином, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень господарських судів попередніх інстанцій з цих підстав.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.28. Пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.29. Зміст наведеної норми права свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

5.30. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 906/446/23, від 08.08.2024 у справі № 906/497/23, від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22.

5.31. Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 906/446/23, від 08.08.2024 у справі № 906/497/23, від 19.03.2024 у справі № 910/6141/22, від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22.

5.32. ТОВ "Володимирівка-С" вважає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 2, частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, пункту 5 частини 1 статті 3, статті 15 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку із статтями 120, 124, 152 Земельного кодексу України, статями 377, 627, частиною 3 статті 640 Цивільного кодексу України, статтями 7, 18, 20 Закону України "Про оренду землі", пунктом 1 частини 1 статті 2, частинами 3, 4 статті 3, пунктом 5 статті 12, частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо належності позивача та обрання ним ефективного способу захисту у спорах про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації права оренди, визнання відсутніми прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки, підписаним до 01.01.2013, але не зареєстрованим до 01.01.2013, право оренди за яким зареєстровано 03.08.2023 власником земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав за попереднім власником нерухомого майна після відчуження у 2017 році такого нерухомого майна його власником.

5.33. Верховний Суд, перевіривши та надавши оцінку доводам скаржника, зазначає таке.

Щодо позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С" про визнання відсутніми у позивача прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008

5.34. Позивач, звертаючись до Господарського суду Київської області з позовом про захист порушеного права у цій справі, обрав спосіб захисту свого права шляхом визнання відсутніми у нього прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

5.35. Верховний Суд зазначає, що визначення предмета та підстав позову є правом позивача, у той час як встановлення його обґрунтованості - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, і саме у такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Отже, обрання позивачем способу захисту, який не відповідає змісту правовідносин, не здатний відновити порушені права з огляду на відсутність механізму виконання такого рішення, є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 904/2470/22, від 04.04.2023 у справі № 902/311/22, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21, від 19.01.2022 у справі № 910/6899/21.

5.36. Колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду з вимогою про визнання відсутніми у нього прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, прагне досягти правової визначеності. При цьому позивач за допомогою судового розгляду справи просить встановити той факт, що договір оренди земельної ділянки від 14.10.2008 не набрав чинності, а тому не може бути підставою для виникнення прав та обов`язків орендаря у ТОВ "Володимирівка-С".

5.37. Водночас колегія суддів зазначає, що встановлення юридичного факту виходить за межі компетенції господарського суду, оскільки в цьому випадку суд не здійснює захист порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу суб`єкта господарювання. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 20.06.2023 у справі № 904/2470/22.

5.38. Отже, позивач, заявляючи вимогу про визнання відсутніми у нього прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, має на меті визнати відсутніми не права та обов`язки відповідача чи іншої особи за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008, а просить визнати відсутніми свої права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки від 14.10.2008.

5.39. Верховний Суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України у цьому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17, постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 28.03.2023 у справі № 910/16266/20.

Щодо позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С" про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ "СУАЛ"

5.40. Позивач, звертаючись до Господарського суду Київської області з позовом про захист порушеного права у цій справі, обрав також спосіб захисту свого права шляхом скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ "СУАЛ".

5.41. Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі в редакції, чинній на момент здійснення оспорюваних реєстраційних дій) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

5.42. Разом з тим Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 звертала увагу на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Подібні висновки також викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 915/1257/23.

5.43. Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 сформована правова позиція щодо належності способу захисту особи - користувача земельної ділянки за умови неправомірної реєстрації такого права за іншою особою. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди, є належним способом захисту порушеного права такої особи, що відповідає положенням пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Тотожний висновок висловлено Верховним Судом також у постанові від 25.01.2022 у справі № 143/591/20.

5.44. З урахуванням наведеного належним способом захисту прав ТОВ "Володимирівка-С", яке у спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди у ТОВ "СУАЛ" відсутнє, є вимога позивача (ТОВ "Володимирівка-С") до особи, за якою зареєстроване право оренди (ТОВ "СУАЛ"), про визнання відсутнім права оренди.

5.45. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі № 567/3/22, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 513/879/19, постановах Верховного Суду від 15.10.2024 у справі № 910/14543/23, від 09.07.2024 у справі № 915/1257/23 за позовами, зокрема, про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

5.46. Згідно із приписами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються, тобто зазначений Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не вимагає вирішення цього питання саме судом. Оскільки ТОВ "Володимирівка-С" не заявило позовну вимогу про визнання відсутнім у ТОВ "СУАЛ" права оренди, яка у спірних правовідносинах є належним способом захисту, колегія суддів погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ "Володимирівка-С" про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ "СУАЛ".

5.47. З огляду на викладене та враховуючи відмову в задоволенні позову ТОВ "Володимирівка-С" з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про необхідність формування висновку Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 2, частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, пункту 5 частини 1 статті 3, статті 15 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку із статтями 120, 124, 152 Земельного кодексу України, статями 377, 627, частиною 3 статті 640 Цивільного кодексу України, статтями 7, 18, 20 Закону України "Про оренду землі", пунктом 1 частини 1 статті 2, частинами 3, 4 статті 3, пунктом 5 статті 12, частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

5.48. При цьому приписами пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак скаржник не довів, а Верховний Суд за результатами касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень не встановив неправильного застосування судами норм права, на які скаржник посилається в касаційній скарзі.

5.49. При цьому з урахуванням доводів скаржника колегія суддів зазначає, що позивач, вважаючи порушеними свої права шляхом вчинення державним реєстратором оспорюваних реєстраційних дій, може звертатися з відповідним позовом та бути позивачем у справі. Тому Верховний Суд погоджується з доводами скаржника в цій частині та визнає необґрунтованими висновки апеляційного господарського суду про те, що належним позивачем у цій справі є саме ТОВ "СУАЛ".

5.50. Водночас апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку, встановив та врахував наявність господарської справи № 911/188/24 за позовом ТОВ "СУАЛ", зокрема, про скасування рішень державного реєстратора щодо реєстрації за ТОВ "СУАЛ" права оренди земельними ділянками, що є предметом позову в цій справі.

5.51. Таким чином, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень господарських судів попередніх інстанцій з цих підстав.

5.52. За результатами перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносин судами із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Тому в цьому випадку відсутні правові підстави для скасування чи зміни судових рішень, що оскаржуються.

5.53. Крім того, деякі доводи скаржника зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками господарських судів, які покладені в основу оскаржуваних судових рішень про відмову в задоволенні позову ТОВ "Володимирівка-С" з огляду на обрання позивачем неефективного способу захисту.

5.54. Верховний Суд також зазначає, що інші доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2024 у справі № 911/3292/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак