УХВАЛА

14 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 922/5348/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Садівничого товариства "Світанок"

на рішення Господарського суду Харківської області

від 02.05.2024,

на додаткове рішення Господарського суду Харківської області

від 16.05.2024

у складі судді Трофімова І. В. та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 12.09.2024,

на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду

від 26.09.2024

у складі колегії суддів: Пуль О. А., Білоусова Я. О., Мартюхіна Н. О.

за позовом ОСОБА_1

до Садівничого товариства "Світанок"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Садівничого товариства "Світанок" про:

- визнання недійсним попереднього рішення спільних зборів правління та уповноважених членів Садівничого товариства "Світанок" від 26.12.2021, відповідно до якого виключено ОСОБА_1 з членів Садівничого товариства "Світанок" за несплату членських внесків за 2021 рік;

- визнати недійсним рішення спільних зборів правління та уповноважених членів Садівничого товариства "Світанок", оформленого протоколом від 26.06.2022, в частині виключення садовода ділянки НОМЕР_1 з Садівничого товариства "Світанок" ОСОБА_1 та нарахування йому штрафних санкцій у розмірі 2 500,00 грн.

Позов обґрунтований порушенням порядку скликання та проведення спільних зборів правління та уповноважених членів Садівничого товариства "Світанок" під час прийняття спірних рішень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі № 922/5348/23 позов задоволено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2024 у справі № 922/5348/23 заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі - задоволено частково. Присуджено до стягнення з Садівничого товариства "Світанок" на користь фізичної особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн.

Постановою від 12.09.2024 Східний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі № 922/5348/23 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним попереднього рішення спільних зборів правління та уповноважених членів Садівничого товариства "Світанок", яке оформлене протоколом № 4 від 26.12.2021, в частині виключення садовода ділянки НОМЕР_1 з членів Садівничого товариства "Світанок" за несплату членських внесків за 2021 рік. Прийняв в цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним попереднього рішення спільних зборів правління та уповноважених членів Садівничого товариства "Світанок", яке оформлене протоколом № 4 від 26.12.2021, в частині виключення садовода ділянки НОМЕР_1 з членів Садівничого товариства "Світанок" за несплату членських внесків за 2021 рік. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі № 922/5348/23 залишив без змін.

Додатковою постановою від 26.09.2024 Східний апеляційний господарський суд заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнив. Присудив до стягнення з Садівничого товариства "Світанок" на користь фізичної особи ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. У задоволенні заяви Садівничого товариства "Світанок" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відмовив.

11 жовтня 2024 року Садівниче товариство "Світанок" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2024, постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 у справі № 922/5348/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Садівничого товариства "Світанок", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі Садівничого товариства "Світанок" зазначено, що підставами касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2024, постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 у справі № 922/5348/23 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Частково цитуючи окремі речення та абзаци, скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 911/321/23, зауважуючи, що подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20, від 28.03.2023 у справі № 916/213/22, від 30.05.2023 у справі № 916/212/22, від 27.03.2023 у справі № 906/908/21, від 15.06.2022 у справі № 910/6685/21; на постанову Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 910/16409/15 із вказівкою, що подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18; на постанови Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, у справі № 636/620/18 (без вказівки на судове рішення та дату його прийняття), від 21.05.2024 у справі № 904/2104/19 із цитуванням пунктів 67. - 73., а також викладає обставини справи та наводить свої міркування щодо незгоди з правовими висновками Верховного Суду, на які послався Східний апеляційний господарський суд при ухваленні постанови від 12.09.2024. При цьому Садівниче товариство "Світанок" не наводить конкретно яка/які саме норма/норми права неправильно застосована/порушена/не застосована судами першої та апеляційної інстанцій у взаємозв`язку із наведеними ним постановами Верховного Суду. Всі цитати з окремих пунктів вказаних постанов, на які посилається скаржник, або не містять вказівку щодо застосування якої саме норми права в них йдеться мова або є викладенням обставин конкретної справи із оцінкою суду саме цих обставин, що не може визнатися Судом належним обґрунтуванням наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктами 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно касаційного оскарження додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2024 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 у справі № 922/5348/23 Садівниче товариство "Світанок" послалося на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанови Верховного Суду у справі № 922/3812/19 (без зазначення дати її складання), від 14.12.2021 у справі № 922/676/21, від 08.04.2021 у справі № 905/716/20, від 31.03.2021 у справі № 916/2087/18, від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19 також без зазначення щодо застосування якої саме норми/норм права викладені висновки у наведених постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які не були враховані судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень, та навіть без вказівки, що такі висновки не були враховані.

Суд звертає увагу на те, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Крім того, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 у справі № 922/5348/23 складено 16.09.2024. Таким чином останнім днем для подання касаційної скарги на вказану постанову було 07.10.2024 (з урахуванням вихідних днів), після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений. При цьому скаржник мав безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга була б подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як вже зазначалося вище, із касаційною скаргою Садівниче товариство "Світанок" звернулося 11.10.2024, тобто після перебігу строку, встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, проте з клопотанням про його поновлення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, Садівниче товариство "Світанок" зазначає, що у зв`язку із ненадходженням повного тексту постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 у справі № 922/5348/23, відсутністю на підприємстві власного комп`ютеру із постійним та стабільним доступом у мережу Інтернет, воно було змушено звернутися до адвоката, який роздрукував оскаржувану постанову лише 23.09.2024. При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник також просить Суд врахувати, що Садівниче товариство "Світанок" знаходиться за містом Харків, де часто лунають повітряні тривоги, під час яких існує реальна загроза обстрілу.

Розглянувши клопотання Садівничого товариства "Світанок" про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Водночас абзацом 2 частини 6 згаданої статті передбачено, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З довідки, роздрукованої з автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС", вбачається, що документ в електронному вигляді: " ЄДРСР ст. 240, 282 Постанова від 12.09.2024 у справі № 922/5348/23 (суддя Пуль Олена Анатоліївна) надіслано в електронний кабінет одержувача: Садівниче товариство "Світанок". Документ доставлено в електронний кабінет одержувача: 16.09.24 19:56".

Отже постанова Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 у справі № 922/5348/23 вважається врученою Садівничому товариству "Світанок" 17.09.2024, а з огляду на приписи частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга була би подана ним протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, тобто до 07.10.2024 включно.

Враховуючи викладене, доводи Садівничого товариства "Світанок" щодо ненадходження повного тексту постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 у справі № 922/5348/23 Судом відхиляються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Крім того, доводи щодо відсутності власного комп`ютеру із постійним та стабільним доступом у мережу Інтернет Судом не приймаються до уваги, оскільки це є суто суб`єктивною причиною, пов`язаною із організацією діяльності самого скаржника. Також Суд вважає за необхідне звернути увагу Садівничого товариства "Світанок" на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, згідно із якою питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте у даному випадку скаржник абстрактно послався на часті повітряні тривоги, які лунають наразі по всій території України.

За наведених обставин, Суд не встановив наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, які можуть бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02) також визначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційна скарга Садівничого товариства "Світанок" залишається без руху на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом:

- викладення належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову/постанови Верховного Суду, в якій/яких містяться висновки щодо застосування саме цієї норми/норм права, які не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень;

- наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки касаційна скарга Садівничого товариства "Світанок" залишається без руху, Суд не розглядає клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у справі № 922/5348/23 до закінчення розгляду касаційної скарги Садівничого товариства "Світанок" на зазначені судові рішення.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені Садівничим товариством "Світанок", визнати неповажними.

2. Касаційну скаргу Садівничого товариства "Світанок" на рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2024, постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 у справі № 922/5348/23 залишити без руху.

3. Надати Садівничому товариству "Світанок" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Садівничому товариству "Світанок", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

5. Роз`яснити Садівничому товариству "Світанок", що у разі не наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або визнання таких підстав неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді І. Д. Кондратова

О. А. Кролевець