ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/645/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю. розглянувши матеріали скарг на дії державного виконавця вх.№9516/24 від 31.10.2024 та вх.№9517/24 від 31.10.2024 у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", вул.Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м.Київ, 01054

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд.22, м. Івано-Франківськ, 76018

про про стягнення коштів в сумі 60 764 грн 01 коп.

встановив: 30.09.2020 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення: позов Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 60764 грн 01 коп. задовольнити.

22.10.2023 суд на виконання рішення видав наказ.

01.11.2023 позивач подав скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця вх.№12655/23, в якій просив суд визнати незаконними дії приватного виконавця Журида Сергія Миколайовича та повернути невикористані кошти авансового внеску в сумі 2026 грн 91 коп. на рахунок стягувача.

04.12.2023 суд постановив скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на дії та бездіяльність приватного виконавця вх.№12655/23 від 01.11.2023 задовольнити; визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журиди Сергія Миколайовича незаконними; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журиду Сергія Миколайовича (посвідчення приватного виконавця № 0523 від 25.06.2020, м.Київ, вул.Спаська,31 Б, офіс 9) усунути допущене порушення та вжити всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо повернення невикористаних коштів авансового внеску в сумі 2026 грн 91 коп., сплачених відповідно до платіжної інструкції №17560 від 03 листопада 2020 року на рахунок стягувача АТ "Страхова компанія "ІНГО" (вул. Бульварно -Кудрявська,33, м. Київ, 01054; код 16285602).

08.05.2024 на виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2023 у справі № 909/645/20 суд видав наказ.

31.10.2024 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подав скарги на дії державного виконавця вх.№9516/24 та вх.№9517/24, в яких просив суд визнати дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савченко Юлії Йосипівни протиправними щодо відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 909/645/20 від 08.05.2024; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76311699 від 17.10.2024.

Подана скарга мотивована тим, що:

- резолютивна частина наказу на містить жодного з заходів примусового виконання, визначених ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження";

- державний виконавець належним чином не перевірив підстави, визначені ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" для повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема чи пред`явлений виконавчий документ за місцем виконання.

01.11.2024 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без його участі вх.№17072/24.

31.10.2024 суд постановив скарги на дії державного виконавця вх.№9516/24 від 28.10.2024 та вх.№9517/24 від 31.10.2024 призначити до розгляду в судовому засіданні на 18.11.2024.

13.11.2024 від Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшли пояснення щодо обставин виконавчого провадження №76311699 (вх.№17737/24), в яких зазначено, що:

- відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із заявою стягувача АТ "Страхова компанія "ІНГО" та наказу у справі №909/645/20 від 08.05.2024 виданого Господарським судом Івано-Франківської області, адреса боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , що відноситься до території Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відтак всі дії вчинені державним виконавцем у виконавчому проваджені №76311699 здійснені відповідно та в порядку, передбаченому чинним законодавством;

- перелік заходів примусового виконання рішення, вказаних у ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" не є вичерпним. В залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження. Таким чином, рішення суду у справі № 909/645/20 від 08.05.2024 про вжиття заходів щодо повернення невикористаних коштів авансового внеску в сумі 2026 грн 91 коп., сплачених відповідно до платіжної інструкції №17560 від 03 листопада 2020 року на рахунок стягувача АТ "Страхова компанія "ІНГО", в розумінні статті 10 Законом України "Про виконавче провадження" є одним із заходів примусового виконання рішення.

Просив скаргу розглядати без участі представника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18.11.2024 Акціонерне товариство "Страхова компанія Інго" надало пояснення щодо скарг вх.№ 17937/24, відповідно до яких зазначило, що державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому проваджені № 76311699 вчиняв всі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", тому підстави для задоволення скарги відсутні. Просило розглядати скаргу без участі його представника.

18.11.2024 суд розглянувши подані скарги та пояснення всіх учасників виконавчого провадження, дослідивши подані докази, зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів скарг на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 76311699 з примусового виконання наказу № 909/645/20 від 08.05.2024 виданого Господарським судом Івано-Франківської області, відповідно до якого суд зазначив: приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Журиду Сергія Миколайовича (посвідчення приватного виконавця №0523 від 25.06.2020, м.Київ, вул.Спаська,31 Б, офіс 9)- усунути допущене порушення та вжити всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо повернення невикористаних коштів авансового внеску в сумі 2026 грн 91 коп., сплачених відповідно до платіжної інструкції №17560 від 03 листопада 2020 року на рахунок стягувача АТ "Страхова компанія "ІНГО" (вул. Бульварно -Кудрявська,33, м.Київ, 01054; код 16285602).

17.10.2024 головний державний виконавець Савченко Юлія Йосипівна, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 76311699, яку направила на поштові адреси сторін виконавчого провадження.

Щодо скарги на дії державного виконавця вх.№9517/24 від 31.10.2024, відповідно до якої скаржник стверджує, що резолютивна частина наказу на містить жодного з заходів примусового виконання, визначених ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як визначено в ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначені обов`язкові реквізити виконавчого документа, у взаємозв`язку з частиною четвертою цієї статті, якою визначені підстави для повернення без виконання виконавчого документа, свідчить, що органи державної виконавчої служби та в окремих випадках приватні виконавці здійснюють примусове виконання виключно тих судових рішень, резолютивна частина яких містить зобов`язання, що може бути виконане внаслідок застосування одного із заходів

примусового виконання рішення.

Згідно з ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на майно; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Наведений перелік не є вичерпним. У залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження.

Виходячи з аналізу вищезазначених положень суд констатує, що зазначення судом в резолютивній частині рішення суду від 04.12.2023, такого заходу як "усунути допущене порушення та вжити всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо повернення невикористаних коштів авансового внеску", в розумінні ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" є одним із заходів примусового виконання рішення.

В силу приписів ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС і право заявника не було порушене, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд встановив, що дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень і право заявника державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №73311699 порушене не було.

Відтак суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця вх.№9517/24 від 31.10.2024 є необґрунтованою та не належить до задоволення.

Щодо скарги на дії державного виконавця вх№9516/24 від 28.10.2024, відповідно до якої скаржник стверджує, що державний виконавець належним чином не перевірив підстави, визначені ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" для повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема чи пред`явлений виконавчий документ за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі- Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими Законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ч. 4 п. 10 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд встановив, що 04.04.2023 діяльність приватного виконавця Журида Сергія Миколайовича зупинена на підставі Наказу Міністерства юстиції України №1202/5 від 04.04.2023, що підтверджується інформаційною довідкою № 1028 від 28.10.2024, копія якої долучена до матеріалів справи.

Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України ОСОБА_1 , адресою реєстрації місця його проживання є: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, наказ Господарського суду від 08.05.2024 у справі №909/645/20 пред`явлений не за місцем виконання (проживання, перебування, роботи боржника) та мав бути повернутий державним виконавцем, що не позбавляє стягувача права звернутися до виконавчої служби за належним місцем виконання наказу в межах строку пред"явлення.

За змістом ч. 1 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 2 ст. 343 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги вх.№9516/24 від 31.10.2024 та визнання дій і рішення Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) неправомірними.

Керуючись ст.ст. 342, 343, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги (вх.№9517/24 від 31.10.2024) на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 909/645/20 від 08.02.2024 та скасування постанови про відкриття ВП № 76311699 від 17.10.2024 - відмовити.

Скаргу (вх.№9516/24 від 31.10.2024) на дії Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 909/645/20 від 08.02.2024 та скасування постанови про відкриття ВП № 76311699 від 17.10.2024 задовольнити.

Визнати дії Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 909/645/20 від 08.05.2024 та постанову про відкриття ВП № 76311699 від 17.10.2024 неправомірними.

3. Зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ):

- усунути допущене порушення та вжити всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо повернення виконавчого документа стягувачу.

4. У десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали повідомити Господарський суд Івано-Франківської області та ОСОБА_1 про її виконання в порядку ст.345 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у строк та порядок визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Дата підписання 25.11.2024.

Суддя Т.В. Максимів