ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 911/2050/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Зозуля В.М. - адвокат, ордер серія АМ №1101880 від 30.09.2024,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний перевізник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій хліб"

про стягнення 992 803,83грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний перевізник" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" 992 803,83грн, з яких: 919 532,80грн основного боргу, 40 496,41грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2024 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Житомирської області матеріали позовної заяви ТОВ "Автомобільний перевізник" до ТОВ "Твій Хліб" про стягнення заборгованості.

30.08.2024 на адресу Господарського суду Житомирської області надійшла ухвала Господарського суду Київської області від 08.08.2024 та матеріали справи №911/2050/24.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 справу №911/2050/24 за позовом ТОВ "Автомобільний перевізник" до ТОВ "Твій Хліб" про стягнення 992 803,83грн передано для розгляду судді Кравець С.Г.

Ухвалою суду від 02.09.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі №911/2050/24 призначено на 07.10.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024, серед іншого, відкладено підготовче засідання на 22.10.2024.

Ухвалою суду від 22.10.2024 поновлено ТОВ "Автомобільний перевізник" строк для подачі доказів та прийнято до розгляду клопотання позивача від 16.10.2024 про долучення доказів. Закрито підготовче провадження та призначено справу №911/2050/24 до судового розгляду по суті на 13.11.2024.

Відповідач повноважного представника у судове засідання 13.11.2024 не направив, хоча про час та місце розгляду справи ТОВ "Твій Хліб" та представник відповідача - адвокат Кулакова С.С. повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.115-115 на звороті).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що суд вжив всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача та його представника про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів, а неявка в засідання суду представника відповідача та неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджають розгляду справи по суті, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 ГПК України.

У судовому засіданні 13.11.2024 представник ТОВ "Автомобільний перевізник" позовні вимоги підтримав частково. Вказав, що 29.07.2024 відповідач здійснив часткову сплату заборгованості на суму 50 000,00грн, яка помилково не була врахована при подачі позову. Відтак, просив суд стягнути з відповідача основний борг і сумі 869 532,80грн, 40 496,41грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат, а також судові витрати.

Суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, заслухав заключне слово представника позивача.

13.11.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Згідно з позовними вимогами, ТОВ "Автомобільний перевізник" на підставі договору №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року, укладеного з ТОВ "Твій хліб", надавало послуги по перевезенню вантажів. ТОВ "Твій хліб" вартість наданих послуг не сплатила у строки, визначені договором. Вказує, що сума заборгованості за надані у період березень-травень 2024 року послуги перевезення становила 919 532,80грн. Представник позивача повідомив, що відповідач 29.07.2024 здійснив оплату в сумі 50 000,00грн внаслідок чого сума боргу зменшилась та становить 869 532,80грн. Крім того, за невиконання умов договору позивач нарахував та заявив до стягнення: 40 496,41грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільний перевізник" (надалі "перевізник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (надалі "замовник") було укладено договір №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів.

Відповідно до пункту 1.1. якого, замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання надати відповідно до умов даного договору послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом перевізника.

За умовами пункту 2.1. договору, перевізник забезпечує надання послуг по перевезенню, передбачених цим договором, в термін погоджений у відповідній заявці на перевезення вантажу.

Перевізник підтверджує прийняття заявки до виконання шляхом проставляння підпису уповноваженої особи перевізника і печатки перевізника. Надалі прийнята заявка відправляється засобами факсимільного зв`язку чи електронної пошти на адресу замовника не пізніше, ніж через 5 (п`ять) годин з моменту отримання заявки. В разі відсутності у визначений вище термін повідомлення про прийняття перевізником або повідомлення про неможливість виконання заявки, заявка вважається прийнятою перевізником (пункт 2.5. договору).

В разі виникнення наднормативного простою (див. п. 6.1.8.) з вини замовника останній зобов`язаний сплатити перевізнику штраф в розмірі 100грн за кожну повну добу наднормативного простою (пункт 6.3.2. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного проведення розрахунків (пункт 9.1. договору).

Договір підписано представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками підприємств.

Позивач, посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року, просить стягнути з відповідача 919 532,80грн основного боргу, 40 496,41грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань по проведенню розрахунків.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст.905 ЦК України).

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 306 Господарського кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Позивачем на виконання умов договору №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року, було надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 1 219 532,80грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №309 від 29.03.2024 на суму 24 519,60грн, №310 від 29.03.2024 на суму 27 577,20грн, №311 від 29.03.2024 на суму 30 548,00грн, №312 від 29.03.2024 на суму 42 784,00грн, №313 від 29.03.2024 на суму 30 184,00грн, №314 від 29.03.2024 на суму 37 912,00грн, №315 від 30.03.2024 на суму 10 799,60грн, №316 від 30.03.2024 на суму 10 688,00грн, №317 від 30.03.2024 на суму 28 000,00грн, №318 від 30.03.2024 на суму 8 761,20грн, №319 від 30.03.2024 на суму 41 832,00грн, №320 від 30.03.2024 на суму 37 436,00грн, №321 від 30.03.2024 на суму 14 640,00грн, №322 від 30.03.2024 на суму 11 520,00грн, №323 від 30.03.2024 на суму 25 452,00грн, №324 від 30.03.2024 на суму 20 804,00грн, №325 від 31.03.2024 на суму 18 933,60грн, №326 від 31.03.2024 на суму 25 989,60грн, №327 від 31.03.2024 на суму 22 988,00грн, №328 від 31.03.2024 на суму 19 040,00грн, №330 від 02.04.2024 на суму 9 088,00грн, №331 від 02.04.2024 на суму 19 296,00грн, №332 від 02.04.2024 на суму 33 880,00грн, №333 від 02.04.2024 на суму 39 816,00грн, №334 від 02.04.2024 на суму 28 588,00грн, №335 від 02.04.2024 на суму 22 775,20грн, №336 від 03.04.2024 на суму 23 716,00грн, №337 від 03.04.2024 на суму 37 440,00грн, №338 від 03.04.2024 на суму 8 898,40грн, №339 від 03.04.2024 на суму 15 508,00грн, №340 від 03.04.2024 на суму 7 600,00грн, №341 від 03.04.2024 на суму 16 660,00грн, №342 від 03.04.2024 на суму 12 073,60грн, №343 від 03.04.2024 на суму 23 940,00грн, №344 від 03.04.2024 на суму 23 856,00грн, №345 від 03.04.2024 на суму 28 952,00грн, №346 від 03.04.2024 на суму 15 328,00грн, №347 від 03.04.2024 на суму 20 860,00грн, №348 від 04.04.2024 на суму 16 604,00грн, №356 від 06.04.2024 на суму 34 384,00грн, №401 від 16.04.2024 на суму 9 888,00грн, №402 від 16.04.2024 на суму 12 908,00грн, №403 від 16.04.2024 на суму 3 920,00грн, №404 від 16.04.2024 на суму 6 132,00грн, №405 від 16.04.2024 на суму 3 508,40грн, №406 від 16.04.2024 на суму 23 912,00грн, №407 від 17.04.2024 на суму 10 136,00грн, №408 від 17.04.2024 на суму 15 405,60грн, №425 від 20.04.2024 на суму 44 928,00грн, №426 від 20.04.2024 на суму 4 500,00грн, №427 від 20.04.2024 на суму 44 828,00грн, №428 від 20.04.2024 на суму 54 048,00грн, №429 від 20.04.2024 на суму 29 478,40грн, №430 від 21.04.2024 на суму 19 404,00грн, №431 від 22.04.2024 на суму 4 684,40грн, №460 від 02.05.2024 на суму 2 180,00грн (а.с.15-39, 105-107). Відповідач зазначені акти наданих послуг не підписав, заперечень щодо незгоди з зазначеними в актах послугами перевезення вантажу позивачу не надав.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що загальна вартість послуг по перевезенню вантажів, фактично виконаних перевізником за цим договором, по кожній окремій заявці фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг.

Ціна договору складається з вартості послуг, вказаних у всіх заявках/актах приймання-передачі наданих послуг (пункт 3.4. договору).

У зв`язку з не підписанням даних актів відповідачем останні були вручені відповідачу разом із супровідними листами: від 01.04.2024 (вручено відповідачу 01.04.2024), від 04.04.2024 (вручено відповідачу 04.04.2024), від 22.04.2024 (вручено відповідачу 22.04.2024), від 02.05.2024 (вручено відповідачу 02.05.2024), (а.с.12, 14 на звороті, 40, 40 на звороті).

За умовами пункту 3.5 договору, розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 (календарних) банківських днів з дня їх підписання.

Відповідно до пункту 4.2. договору, акт приймання-передачі наданих послуг є невід`ємною частиною даного договору, який повинен містити наступну інформацію: дані про вантажоодержувача; дані про перевізника; назва вантажу; час перевезення вантажу, дата і маршрут перевезення; марка автомобіля, державний реєстраційний номер автомобіля та причепа; номер товарно-транспортної накладної; відстань; вартість перевезення.

Замовник зобов`язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі його перевізником або в цей же строк направити перевізнику мотивовану відмову від підписання акту (пункт 4.4. договору).

У пункті 4.5. договору передбачено, що якщо протягом строку, визначеного п. 4.4. даного договору замовник не поверне перевізнику підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або не надасть обґрунтовані письмові заперечення щодо відмови у його підписанні, послуги вважаються наданими перевізником у повній відповідності до умов договору та прийняті замовником без заперечень з його сторони.

Враховуючи вручення відповідачу актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 29.03.2024 по 02.05.2024 та їх неповернення останнім позивачу з підписами, зазначені в актах послуги на загальну суму 1 219 532,80грн, в силу погоджених сторонами в п.4.5 договору умов, вважаються наданими перевізником у повній відповідності до умов договору та прийняті замовником без заперечень з його сторони.

Отже, загальна вартість наданих послуг перевезення відповідачу у період з 29.03.2024 по 02.05.2024 становить 1 219 532,80грн.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно погоджених сторонами строків проведення розрахунків, розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, протягом 10 (календарних) банківських днів з дня їх підписання.

Судом враховується, що відповідно до постанови Національного банку України від 16.09.2021 року №93 "Про запровадження міжнародного стандарту КО 20022 у платіжній інфраструктурі України" Національний банк України з 01 квітня 2023 року запроваджує систему електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП) нового покоління - СЕП-4.0 та не використовує діюче покоління СЕП - СЕП-3.3 для виконання міжбанківських платіжних операцій; банки України, Державна казначейська служба України, Національний депозитарій України з 01 квітня 2023 року виконують міжбанківські платіжні операції через СЕП-4.0, у якій забезпечено можливість цілодобового режиму роботи 24/7 без зупинення роботи СЕП із виконання міжбанківських платіжних операцій. Отже, з 01.04.2023 року "банківський день" в Україні фактично був прирівняний до "календарного дня", оскільки банківські операції проводяться цілодобово. Враховуючи це, позивач визначив кінцеві дати оплат за договором з урахуванням постанови правління НБУ № 93 від 16.09.2021 року.

З наданих позивачем документів вбачається, що відповідачем частково проведено оплату наданих послуг перевезення вантажів на загальну суму 350 000,00грн на рахунок позивача, що підтверджується платіжними інструкціями: №4 від 15.04.2024 на суму 300 000,00грн та №7171 від 29.07.2024 на суму 50 000,00грн (а.с.41, 82).

Отже, враховуючи надані відповідачу у період з 29.03.2024 по 02.05.2024 з перевезення вантажів послуги на суму 1 219 532,80грн та проведені відповідачем у період з 15.04.2024 по 29.07.2024 оплати на загальну суму 350 000,00грн, неоплаченими станом на звернення позивачем з позовом, залишились послуги з перевезення вантажів за договором №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року на суму 869 532,80грн.

При цьому, судом встановлено, що проведена відповідачем оплата 29.07.2024, яка частково погасила заборгованість (50 000,00грн), була здійснена до звернення позивача з позовом у даній справі (позовна заява була здана на пошту 19.08.2024, що підтверджується поштовим конвертом в якому позов надійшов до суду а.с.59).

Оскільки частина заборгованості в сумі 50 000,00грн, була сплачена відповідачем до подачі позивачем позову, то суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний перевізник" в цій частині безпідставними, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 50 000,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією №1094 від 20.02.2024, в якій вимагав у 5-ти денний термін з моменту пред`явлення даної претензії, перерахувати на рахунок позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 919 532,80грн (а.с.42-43).

У відповідь на вказану претензію ТОВ "Твій хліб" листом №26.06-1/1 від 26.06.2024 визнало наявність заборгованості перед позивачем в сумі 919 532,80грн та повідомило, що відповідач очікує розрахунків ДП Міністерства оборони України "Державний оператор тилу". Вказало, що відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та має намір виконати їх в найкоротші терміни, проте в силу певних обставин потребує додатковий час для здійснення розрахунків за надані послуги (а.с.43 на звороті).

Отже, неоплаченими станом на час звернення з позовом до суду залишився борг відповідача по сплаті послуг з перевезення вантажів на суму 869 532,80грн за договором №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року, що підтверджується довідкою позивача №36 від 07.10.2024 (а.с.81).

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків з позивачем за договором №03-2024 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.03.2024 року за період з 15.04.2024 по 29.07.2024 у встановлений строк не виконав, доказів сплати з заборгованості за перевезення вантажів в сумі 869 532,80грн суду не надав. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 869 532,80грн заборгованості за перевезення вантажів є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 40 496,41грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч.1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами пункту 6.3.3. договору, у випадку порушення п. 3.5. даного Договору більш ніж на 30 календарних днів, замовник сплачує перевізнику штраф в розмірі 3 % (трьох відсотків) від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З даного приводу судом враховується, що штраф і пеня є різновидами неустойки, чітке визначення яких наведене у частинах 2 та 3 статті 549 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Кваліфікуючими ознаками штрафу є:

- можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов`язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов`язання неналежним способом тощо).

- обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня характеризується такими ознаками:

- застосування виключно у грошових зобов`язаннях;

- можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов`язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки);

- обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання;

- триваючий характер - нарахування пені за кожний день прострочення.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, такі господарські санкції як штраф та пеня не є тотожними, а навпаки, хоча і є різновидами неустойки, є різними правовими категоріями. Штраф застосовується одноразово у випадку прострочення боржником виконання зобов`язання понад встановлений сторонами зобов`язання термін та може встановлюватися за будь-яке порушення, тоді як пеня має триваючий характер, тобто нараховується за певний проміжок часу (кожен день прострочення), є видом відповідальності за невиконання, за загальним правилом, виключно грошового зобов`язання.

Таким чином, за своєю правовою природою передбачена п.6.3.3. договору штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми боргу за кожен день прострочення є пенею.

Водночас, при перевірці заявлених до стягнення з відповідача сум неустойки (пені), судом встановлено, що позивач здійснював її нарахування на суму прострочених платежів з розрахунку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що узгоджується з приписам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та нормам Господарського кодексу України.

Відповідно, з урахуванням викладеного, здійснивши перевірку проведених позивачем нарахувань неустойки (пені), суд встановив, що правомірним є нарахування неустойки (пені) в сумі 40 118,37грн, а саме:

- за несвоєчасну оплату за надані послуги перевезення за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 29.03.2024 по 31.03.2024, надісланими супровідним листом від 01.04.2024 на загальну суму 190 408,80грн, за період з 20.05.2024 по 28.07.2024, сума неустойки складає 9 598,48грн;

- за несвоєчасну оплату за надані послуги перевезення за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 02.04.2024 по 04.04.2024, надісланими супровідним листом від 04.04.2024 на загальну суму 404 879,20грн, за період з 24.05.2024 по 28.07.2024, сума неустойки складає 19 215,17грн;

- за несвоєчасну оплату за надані послуги перевезення за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 16.04.2024 по 22.04.2024, надісланими супровідним листом від 22.04.2024 на загальну суму 322 064,80грн, за період з 10.06.2024 по 28.07.2024, сума неустойки складає 11 245,87грн;

- за несвоєчасну оплату за надані послуги перевезення за Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 02.05.2024, надісланими супровідним листом від 02.05.2024 на загальну суму 2 180,00грн, за період з 21.06.2024 по 28.07.2024, сума неустойки складає 58,85грн.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 40 118,37грн (9 598,48грн+19 215,17грн+11 245,87грн+58,85грн). В частині стягнення з відповідача пені в сумі 378,04грн (40 496,41грн - 40 118,37грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Розглядаючи питання про правомірність та обґрунтованості вимог позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат, господарський суд враховує таке.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3.1. договору врегульовано, що за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує перевізнику пеню згідно норм діючого в Україні законодавства, з врахуванням інфляції та 3% річних.

За прострочку оплати послуг з перевезення вантажів, відповідно до приписів зазначеної норми, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 25 854,93грн, а також 3 % річних в сумі 6 919,69грн (розрахунки а.с.6).

Перевіривши проведені позивачем нарахування 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд вважає їх обґрунтованими, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 25 854,93грн та 3% річних в сумі 6 919,69грн правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 869 532,80грн основного боргу, 40 118,37грн пені, 6 919,69грн 3% річних та 25 854,93грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 50 000,00грн заборгованості та 378,04грн пені суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Хліб" (11500, Житомирська область, Коростень, Шолом-Алейхема, буд.62; ідентифікаційний код 39147619) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний перевізник" (07400, Київська область, м. Бровари, вул.Січових Стрільців, буд.1; ідентифікаційний код 43601841):

- 869 532,80грн основного боргу,

- 40 118,37грн пені,

- 6 919,69грн 3% річних,

- 25 854,93грн інфляційних втрат,

- 14 136,39грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 19.11.24

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - позивачу () та представнику - Електронний Суд,

2 - відповідачу () та представнику - Електронний Суд.