УХВАЛА

19 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 922/4912/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Берднік І.С.

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 (у складі колегії суддів: Лакіза В.В. (головуючий), Здоровко Л.М., Мартюхіна Н.О.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 (суддя Жельне С.Ч.)

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича

про стягнення коштів, розірвання договору, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 (повний текст складено 19.07.2024) та рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 у справі № 922/4912/23, подана 05.09.2024 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 02.10.2024 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження, повернення касаційної скарги або залишення її без руху за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 у справі № 922/4912/23 до надходження до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матеріалів справи № 922/4912/23 та витребувано матеріали цієї справи із Господарського суду Харківської області/Східного апеляційного господарського суду.

15 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 922/4912/23.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 22.10.2024 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням Судом неповажними зазначених заявником підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та надано строк для усунення недоліків до 21.11.2024, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

06.11.2024 через систему "Електронний суд" до Суду від Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича надійшла заява про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Розглянувши подану заяву Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у заяві не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у задоволенні заяви з таких підстав.

Так, звертаючись з касаційною скаргою 05.09.2024 скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, яке було обґрунтоване тим, що копію судового рішення апеляційної інстанції він не отримував, а з його змістом ознайомився 03.09.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень після того як дізнався про прийняття постанови про арешт коштів боржника, внаслідок чого звернувся до адвоката з метою укладення договору про надання правової допомоги та оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.10.2024 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням неповажними підстав, наведених скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та надано строк для усунення недоліків.

06.11.2024 через систему "Електронний суд" до Суду від Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича надійшла заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована тим, що заявник є діючим волонтером, а саме керівником Благодійної організації "Благодійний фонд "КОРАСОН ДЕ ВІДА", який після запровадження в Україні воєнного стану став на допомогу Збройним силам України та іншим військовим формуванням, що забезпечують оборону України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, у зв`язку з чим скаржник не в змозі бути постійно присутнім за місцем свого фактичного проживання, а також він не має постійного доступу до відділення пошти, засобів мобільного зв`язку та інтернету.

Тобто, на думку заявника, вказані вище обставини зумовили неможливість подання касаційної скарги до 05.09.2024.

Крім того, Позивач зазначає, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України було введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено і він діє також станом на день звернення з цією касаційною скаргою.

Однак, Верховний Суд зауважує, що займання будь якою іншою діяльністю, не скасовують законодавчо передбачені вимоги до сторони щодо неухильного виконання процесуальних обов`язків та користування своїми правами у встановлені строки, отже недоліки в організації роботи скаржника як підприємця (зокрема, відсутність адвоката чи зайнятість адвокатів) не можуть вважатись поважними обставинами, з якими закон пов`язує можливість поновлення строку на касаційне оскарження. Зокрема, подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 910/17790/19 від 08.07.2021, у справі № 910/21285/21 від 30.09.2022, у справі № 904/1938/15 від 16.11.2022.

При цьому введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22).

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами (аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 697/2360/21 та від 19.10.2022 у справі № 398/1739/15).

Верховний Суд відмічає, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Згідно частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, Суд наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на зазначене, доводи скаржника, які викладені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд визнає неповажними.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 292, пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 у справі № 922/4912/23 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 116, 119, 234, 288, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 у справі № 922/4912/23.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді Н. Багай

І. Берднік