УХВАЛА

м. Київ

14.11.2024Справа № 910/10816/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/10816/24

за позовом ОСОБА_2

до 1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_1

3. ОСОБА_4

4. Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 28.02.2011 та застосування наслідків недійсності цього правочину

Представники сторін: без виклику

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", третя особа: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" про визнання недійсним договору №Б59 купівлі-продажу цінних паперів від 28.02.2011 та застосування наслідків недійсності цього правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи прийнято здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 09.10.2024.

09.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від представника відповідача 2 про витребування доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 відкладено підготовче судове засідання на 06.11.2024.

05.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання від представника відповідача 2 - ОСОБА_1 про витребування доказів по справі.

06.11.2024 від позивача до суду надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача 2 про витребування доказів по справі від 09.10.2024 та клопотання про витребування доказів в якому позивач просить суд постановити ухвалу, якою витребувати у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОНДОВА КОМПАНІЯ" ТОРГОВЕЦЬ ЦІННИМИ ПАПЕРАМИ "РЕЄСТР-КОНСАЛТИНГ" засвідчену належним чином копію акту виконання зобов?язань по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б59 від 28.02.2011, укладеного 28.02.2011 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , від імені якого діяло на підставі доручення №558 від 28.02.2011 ТОВ "Фондова компанія "ТЦП "Реєстр-Консалтинг", в особі директора ОСОБА_5 .

06.11.2024 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача 2 та просили суд задовольнити подані ними клопотання про витребування доказів. Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання відповідача 2 про витребування доказів по справі поданого 09.10.2024 до Господарського суду міста Києва. Представники відповідача 1, 3 та 4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні 06.11.2024 клопотання відповідача 2 про витребування доказів у справі від 09.10.2024 та від 05.11.2024, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених клопотань та відмовив у їх задоволенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів від 06.11.2024 задоволено.

11.11.2024 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_6 - представника відповідача-2 надійшла заява про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи №910/10816/24.

В обґрунтування поданої заяви про відвід, представником ОСОБА_1 вказується, що поведінка судді під час судового засідання 06.11.2024, що полягала у відмові у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів по справі №910/10816/24, свідчить про упередженість судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 вказану заяву про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/10816/24 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024, справу № 910/10816/24 для вирішення відводу передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/10816/24, суд зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

З аналізу Господарського процесуального кодексу України, зокрема, приписів, які регулюють зміст судових рішень, слідує, що, судове рішення, серед іншого, обов`язково повинне бути мотивованим та обґрунтованим, що, у свою чергу передбачає наявність як особистої думки судді, так і виокремлення ним власної правової позиції у спорі, у процесуальному питанні, яке потребує вирішення.

Водночас, ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Безумовно, фактор довіри до суду є одним з найголовніших критеріїв, забезпечення та створення умов існування якого є завданням суду. Таке завдання реалізується зі сторони суду як змістом його процесуальних рішень, так і порядком вчинення процесуальних дій. У зв`язку з цим слід розмежовувати дії сторони та дії суду. Дії сторони, як процесуального так і іншого характеру, не є діями суду. А тому можливі зловживання сторони, питання щодо наявності яких тільки поставлено перед судом і ним не вирішено, не є діями суду, що руйнують підвалини довіри до суду. Припущення у необ`єктивності судді, як суб`єктивна сторона довіри, повинно бути наслідком певних вчинків судді. Такі вчинки складають об`єктивну характеристику довіри, тобто є проявом зовнішніх ознак, що формують внутрішнє переконання. Переконання повинно бути наслідком саме дій судді, а не дій сторони. В інакшому випадку відсутність об`єктивно підтверджених вчинків суду не дає підстави вважати, що сумніви у об`єктивності суду є реальними, а не вигаданими.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у Рішенні від 09.11.2006 в справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02), згідно з якою стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проте, суд зазначає, що наведені аргументи заявника в обґрунтування заявленого відводу не підтверджують наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України. Будь-яких доказів (в контексті викладених обставин), які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді Лиськова М.О. та можуть бути підставою для його відводу від розгляду справи № 910/10816/24, заявником не надано.

Дослідивши заяву про відвід, судом встановлено, що заявник в своїй заяві фактично виклав свою незгоду з процесуальним рішенням при здійсненні підготовчого провадження у справі, що не є підставою для відводу.

Оскільки об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, зміст процесуальних рішень та процесуальні дії судді, незважаючи на незгоду з ними, не повинні ставити під сумнів фактор довіри до суду.

Отже, суд погоджується з позицією суду, викладеною в ухвалі від 11.11.2024 у цій справі щодо необґрунтованості заявленого відводу та, за відсутності будь-яких інших у поданій заяві доводів на обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді при вирішенні даної справи, доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/10816/24 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 35, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/10816/24 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Ярмак