ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2024 р. Справа№ 925/674/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від скаржника: Киришов О.В. за довіреністю

від боржника: Киришова А.В. згідно наказу

від боржника: Татаркін О.Л. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 року

у справі №925/674/21 (суддя Чевгуз О.В.)

за заявою ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп"

про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 у справі №925/674/21 задоволено клопотання розпорядника майна про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди; затверджено звіт № 2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 року у справі №925/674/21 та прийняти нове рішення, яким у затвердженні звіту №2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна боржника за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706800 грн. відмовити.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.07.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Барсук М.А., Гончаров С.А.

Ухвалою суду від 15.07.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 у справі №925/674/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/674/21.

29.07.2024 року супровідним листом Господарського суду Черкаської області №925/674/21/9113/2024 від 24.07.2024 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 22.07.2024 по 16.08.2024 перебував у відпустці, а тому справу фактично передано головуючому судді 19.08.2024 року.

Після виходу головуючого судді Остапенко О.М. з відпустки та у зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 для розгляду справи №925/674/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Гончаров С.А., Доманська М.Л.

Ухвалою суду 20.08.2024 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 у справі №925/674/21, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 19.09.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 19.09.2024 року, не відбулось у зв`язку із участю головуючого судді Остапенка О.М. з 18.09.2024 по 19.09.2024 у роботі XX чергового з`їзду суддів.

Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з відрядження ухвалою суду від 23.09.2024 року розгляд справи призначено на 10.10.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі, а також в порядку підготовки до апеляційного розгляду даної справи зобов`язано арбітражного керуючого Новосельцева В.П. надати суду детальний опис виконаної роботи щомісячно за період з 17.06.2021 року по 31.05.2024 року та витребувано у Господарського суду Черкаської області всі матеріали справи №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп", оскільки наданих суду матеріалів оскарження недостатньо для повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи.

На виконання вимог даної ухвали даної від арбітражного керуючого Новосельцева В.П. надійшли письмові пояснення по справі, а від Господарського суду Черкаської області лист від 25.09.2024 року, в якому повідомлено про те, що матеріали справи №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп" направлені до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 08.09.2023 року.

Так, 30.09.2024 року матеріали справи №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп" надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду супровідним листом Господарського суду Черкаської області №925/674/21/11491/2024 від 23.09.2024 року на виконання ухвали суду від 16.09.2024 року (головуючий суддя Остапенко О.М.).

До початку судового засідання через систему "Електронний суд" від представника боржника надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Представники скаржника та боржника в судовому засіданні 10.10.2024 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 року у справі №925/674/21 та прийняти нове рішення, яким у затвердженні звіту №2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна боржника за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800 грн. відмовити.

Арбітражний керуючий Новосельцев В.П. та представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

10.10.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення клопотання розпорядника майна про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Черкаської області на стадії розпорядження майном боржника перебуває справа №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп", провадження у якій відкрито ухвалою суду від 17.06.2021 за заявою ОСОБА_1 . Повноваження розпорядника майна виконував арбітражний керуючий Новосельцев В.П.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року визнано грошові вимоги низки кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

11.06.2024 розпорядник майна боржника звернувся до суду з клопотанням про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп", за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800,00 грн.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що на виконання вимог ч. 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий на засіданні комітету кредиторів боржника 05.06.2024 прозвітував про нарахування та виплату основної грошової винагороди, за результатами якого комітетом кредиторів схвалено звіт №2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800,00 грн.

За наслідками розгляду заявленого арбітражним керуючим вимог ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 у справі №925/674/21 задоволено клопотання розпорядника майна про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди; затверджено звіт № 2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800 грн.

При прийнятті зазначеної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що наданий звіт про нарахування грошової винагороди проведено з урахуванням визначеної законодавством суми мінімальної заробітної плати за відповідний період. Перевіривши розрахунок основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна на суму 706 800 грн., місцевий господарський суд дійшов висновку про його правомірність і відповідність приписам законодавства.

ОСОБА_1 , як кредитор у справі, з даною ухвалою суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Як вказує апелянт, його не було належним чином та завчасно повідомлено про судове засідання з розгляду клопотання арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди.

Крім того, за твердженням скаржника, в матеріалах справи відсутні докази регулярного (не менше одного разу на два місяці) звітування арбітражного керуючого комітету кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не погоджується з висновками суду та вбачає підстави для його скасування з огляду на наступне.

Так, одним із доводів заявника апеляційної скарги є твердження про неналежне його повідомлення про дату, час та місце судового засідання 19.06.2024 року, в якому було ухвалено оскаржувану ним ухвалу.

Згідно із п.п.1, 2 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.п.1, 3, 4 ч.5 ст.13 ГПК України).

Приписами п.п. 2,3 ч. 1 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Учасник справи, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, вправі реалізувати своє процесуальне право на подання письмових заяв по суті спору. Таке право реалізується учасником справи протягом строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. (Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №43/122 та у постанові Касаційного господарського суду від 30.07.2020 у справі №904/5598/18.).

Колегія суддів наголошує, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.

При цьому, слід зазначити, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять одну зі сторін у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення ЄСПЛ у справах "Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів" та "Авотіньш проти Латвії"). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення ЄСПЛ у справі "Беер проти Австрії").

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.06.2024 року прийнято клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язану з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп", за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800,00 грн. та призначено його до розгляду в судовому засіданні на 19.06.2024 року.

Копію даної ухвали згідно відомостей на зворотньому боці останнього аркушу ухвали (т.8, арк.с.114) направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням 14.06.2024 року та отримано останнім лише 23.06.2024, про що свідчить додана до апеляційної скарги копія конверту та роздруківка відомостей з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" розділу відстеження поштових відправлень зі штрихкодовим ідентифікатором №949, тобто після проведення судового засідання.

При цьому, дана ухвала надійшла до відділення отримувача 18.06.2024.

Згідно протоколу судового засідання від 19.06.2024, в якому було прийнято оскаржувану ухвалу, представник ОСОБА_1 участі у ньому не брав.

Відповідно до частин другої, третьої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Колегія суддів наголошує, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.

Частиною четвертою статті 120 ГПК України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Слід також зазначити, що розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання.

Отже, за відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, яке було призначено на 19.06.2024, суд мав відкласти розгляд справи та вжити заходів для перевірки інформації щодо належного його повідомлення про судове засідання.

Отже, ухвала суду першої інстанції в даному випадку порушує процесуальні права кредитора, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Таким чином, Господарський суд Черкаської області, здійснивши розгляд справи без участі ОСОБА_1 за відсутності інформації про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 227 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Наведене дозволяє дійти висновку, що місцевим господарським судом 19.06.2024 року розглянуто справу за відсутності кредитора чи його представника, якого не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання (завчасно, не менш ніж за п`ять днів), що відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Подібних висновків щодо необхідності обов`язкового скасування судового рішення дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного суду, зокрема, у постановах від 02.06.2020 року у справі № 910/17792/17, від 25.05.2020 року у справі № 910/2318/16.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з приписами частини першої статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. (Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 904/3526/20, від 09.02.2022 у справі № 17/169-07, від 02.06.2022 у справі №905/1732/20, від 07.06.2022 у справі №922/605/15, від 08.11.2022 у справі №922/2315/16, від 29.11.2022 у справі №15/81, від 31.01.2023 у справі №903/64/22, від 28.02.2023 у справі №914/1661/20).

Отже, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, суд апеляційної інстанції має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки, тобто розглянути справу повторно.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу визначено, що розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами, зокрема розпорядника майна, керуючого санацією та ліквідатора відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необґрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження з відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №5011-50/438-2012 від 17.05.2018.

При цьому, відмова у схваленні (затвердження) звіту арбітражного керуючого, не проведення авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Крім того, п. 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.05.2018 у справі №29/5005/468/2012 при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Як встановлено судом, згідно Протоколу зборів комітету кредиторів ПрАТ "Черкасирибгосп" від 05.06.2024 року комітетом кредиторів в особі єдиного присутнього кредитора Мельника О.Г., вирішено прийняти до відома поточний звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Новосельцева В.П. у справі про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп", також схвалити звіт №2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язаної з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 706 800 грн.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що хоча нормою частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства і передбачено схвалення комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, однак саме схвалення комітету кредиторів такого звіту не є безумовною підставою для подальшого затвердження судом такого звіту, оскільки дії суду законодавство про банкрутство пов`язує не з наявністю або відсутністю схвалення звіту, а із тим, яких висновків дійде суд за результатом його розгляду. Наявність різного роду схвалень та погоджень (плану санації, звіту ліквідатора, тощо) є лише додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство. Господарський суд не зв`язаний такими погодженнями (або їх відсутністю) у своїх правових позиціях та у своїх процесуальних діях.

Вищенаведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №910/18919/13, від 04.06.2019 року у справі №Б-24/172-09 та від 24.07.2018 року у справі №5019/2862/11.

Таким чином, факт схвалення комітетом кредиторів боржника звіту розпорядника майна не є в даному випадку вирішальним та таким, що має суттєве значення, оскільки розгляд звіту арбітражного керуючого є прерогативою саме господарського суду.

Так, під час розгляду звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди, вирішуючи питання про його затвердження, судом першої інстанції лише встановлено наявність протоколу комітету кредиторів та надано оцінку правильності арифметичного розрахунку грошової винагороди.

Разом з тим, місцевим господарським судом, в свою чергу, окрім порушень норм процесуального права, не було досліджено вжиті арбітражним керуючим заходи у відповідній процедурі та доказам на їх підтвердження, оскільки, як було зазначено вище, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури розпорядження майном, а й дії, які вчинялись ним у цей період.

Перевіривши в апеляційному порядку наявні документи та докази, які містяться у справі №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп", яка надійшла 30.09.2024 року на адресу Північного апеляційного господарського на виконання ухвали суду від 16.09.2024 (головуючий суддя Остапенко О.М.), дослідивши звіт арбітражного керуючого Новосельцева В.П., а також наданий апеляційному господарському суду детальний опис виконаної роботи у процедурі розпорядження майном ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 року по 31.05.2024 року, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення вказаного звіту арбітражного керуючого з огляду на таке.

В відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 КУзПБ, яка кореспондується зі ст.13 Цивільного кодексу України, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

При цьому "добросовісність" має трактуватися як категорія моральна, що відображає врахування особою інтересів інших учасників господарських правовідносин, публічного інтересу тощо, а "розсудливість" - як категорія інтелектуальна, що припускає адекватність оцінки особою цінності певного цивільного права, доцільності своїх дій, наслідки здійснення або нездійснення цивільного права. Тобто, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

При визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд, через призму зазначених статей та процесуального законодавства, має досліджувати якість виконаних робіт, час за який вони виконані, які фактичні дії вчинялись розпорядником майна за заявлений ним період та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно належно виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала зазначена процедура, враховуючи те, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ст.10 Кодексу України з процедур банкрутства).

Колегія зауважує, саме по собі настання стоку для виплати грошової винагороди не тягне за собою обов`язку суду для її призначення, оскільки, як зазначено вище, суд має оцінити належне виконання обов`язків арбітражним керуючим.

Крім того, законодавство не передбачає оплату винагороди арбітражного керуючого, який неналежно виконував обов`язки та своїми діями сприяв порушенню строків, встановлених КУзПБ та ухвалами суду, оскільки такі порушення фактично є зловживанням процесуальними правами.

Законодавець закріпив право на отримання грошової винагороди тільки за тим арбітражним керуючим, який фактично виконував покладенні на нього КУзПБ обов`язки.

Як було зазначено вище, провадження у справі №925/674/21 про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп" було відкрито ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.06.2021 року. Вказаною ухвалою одночасно призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П. розпорядником майна боржника.

Так, згідно з календарним показником діяльності арбітражного керуючого Новосельцева В.П. під час виконання ним повноважень розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп", відповідно до наданого апеляційному господарському суду опису виконаної роботи, останнім було вжито низку заходів, а саме:

1) у липні 2021 року:

- звернення до керівника боржника про надання документів та про проведення інвентаризації;

- запити до низки реєструючих та контролюючих органів щодо майнових активів, які перебувають у власності боржника;

- отримання, розгляд та повідомлення кредиторів про їх грошові вимоги до боржника;

- направлення на адресу суду звіту щодо розгляду вимог кредиторів;

- направлення на адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

- отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ПрАТ "Черкасирибгосп";

- отримання відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

2) у серпні 2021 року:

- направлення заяву про надання інформації до КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації";

3) у вересні 2021 року:

- направлення на адресу суду клопотання про продовження строку інвентаризації майна боржника у в`язку із великим обсягом активів боржника;

4) у жовтні 2021 року:

- направлення на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи;

5) у листопаді 2021 року жодних дій не вчинялось;

6) у грудні 2021 року:

- відрядження арбітражного керуючого до м. Кам`янка для проведення інвентаризації майнових активів боржника;

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 23.12.2021 з відповідним порядком денним;

- складення акту про відсутність кредиторів на зборах кредиторів та зборах комітету кредиторів боржника;

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 10.01.2022 з відповідним порядком денним;

7) у січні 2022 року:

- складення акту про відсутність кредиторів на зборах кредиторів та зборах комітету кредиторів боржника;

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 21.01.2022 з відповідним порядком денним;

8) у лютому 2022 року:

- направлення на адресу суду клопотання про скасування арештів з коштів на рахунках боржника;

- направлення на адресу суду заперечень на заяви про звернення стягнення на майно боржника;

- направлення на адресу суду клопотання про відкладення підсумкового засідання;

- подання заяви про вчинення кримінального правопорушення;

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 03.03.2022 з відповідним порядком денним;

- направлення на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі арбітражного керуючого з проханням відмовити у задоволення заяви Центрального відділу ДВС та задовольнити заяву розпорядника майна про зняття арешту з коштів;

9) у березні 2022 року:

- складення акту про відсутність кредиторів на зборах кредиторів та зборах комітету кредиторів боржника;

- направлення на адресу суду клопотання та заяви про виплату грошової винагороди;

- направлення на адресу суду уточнення до заяви про виплату грошової винагороди;

10) у квітні 2022 року:

- направлення до Центрального відділу ДВС заяви про зняття арешту з коштів;

- направлення на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі арбітражного керуючого;

11) у травні-червні 2022 року жодних дій не вчинялось;

12) у липні 2022 року:

- подано заперечення на скаргу ГО "ДЕРЖАВА: Всеукраїнська громадська ініціатива";

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 04.08.2022 з відповідним порядком денним;

13) у серпні 2022 року:

- складення акту про відсутність кредиторів на зборах кредиторів та зборах комітету кредиторів боржника;

- сформовано витяг з ЄДРПОУ;

- направлення звернення до керівника боржника;

- направлення листів-відповідей на адресу Фонду державного майна України та ДП "Укрриба";

- подання заяви про вчинення кримінального правопорушення;

- направлення на адресу кредиторів повідомлення про проведення зборів кредиторів на 02.09.2022 з відповідним порядком денним;

- сформовано акт про виїзд на фактичне місце розташування ГО «ДЕРЖАВА: Всеукраїнська громадська ініціатива»;

- направлення сектору з питань банкрутства заяви про перенесення дати проведення позапланової невиїзної перевірки;

14) у вересні 2022 року:

- проведено збори кредиторів та комітету кредиторів;

15) у жовтні 2022 року:

- направлення на адресу Степанецької сільської ради запиту арбітражного керуючого про надання інформації;

16) у листопаді 2022 року:

- складено звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника;

- направлення на адресу комітету кредиторів повідомлення про проведення зборів комітету кредиторів на 07.11.2022 з відповідним порядком денним;

- направлення на адресу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області заяви про надання інформації;

- направлення на адресу Фонду державного майна України запиту арбітражного керуючого про надання інформації;

17) у грудні 2022 року:

- направлення на адресу ДП "Укрриба" листа-відповіді;

- направлення Фонду державного майна України листа-відповіді;

- направлення керівнику ПАТ "Черкасирибгосп" звернення щодо розгляду листа ФДМУ;

- направлення на адресу ГУ ДПС у Черкаській області заперечення;

18) у січні 2023 року:

- подання суду відзиву на заяви фізичних осіб про визнання додаткових вимог до боржника;

- повідомлення ГУ ДПС у Черкаській області про розгляд їх грошових вимог до боржника;

- подання суду відзиву на заяву Центрального відділу ДВС;

- подання суду заяви про долучення до матеріалів справи копії повідомлення про розгляд грошових вимог;

19) у лютому 2023 року жодних дій не вчинялось;

20) у березні 2023 року:

- подання суду клопотання про витребування доказів;

21) у квітні-травні 2023 року жодних дій не вчинялось;

22) у липні 2023 року:

- отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ПрАТ "Черкасирибгосп";

- подання до суду позовної заяви про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії;

23) у серпні 2023 року жодних дій не вчинялось;

24) у вересні 2023 року:

- подання до суду заперечень на заяву Леськівської сільської ради;

25) у жовтні 2023 року жодних дій не вчинялось;

26) у листопаді 2023 року:

- направленні на адресу Другого відділу ДВС м. Черкаси листа-відповіді;

27) у період з грудня 2023 року по травень 2024 року включно жодних дій не вчинялось.

Так, дослідивши дії, вчинені арбітражним керуючим Новосельцевим В.П. під час виконання своїх повноважень у даній справі про банкрутство ПрАТ "Черкасирибгосп" за вказаний ним період з 17.06.2021 по 31.05.2024, за який нараховано грошову винагороду, судом встановлено, що у певний період часу, а саме: у листопаді 2021 року, у травні-червні 2022 року, у лютому 2023 року, у квітні-травні 2023 року, у серпні 2023 року, у жовтні 2023 року та у період з грудня 2023 року по травень 2024 року включно розпорядником майна жодних дій не вчинялось, в той час як у деяких місяцях розпорядник майна боржника обмежувався лише або направленням певних запитів або направленням суду процесуальних документів по справі, тобто вжиті заходи у заявлений період за своєю суттю не є дієвими заходами в процедурі розпорядження майном боржника, а носять здебільшого організаційних характер.

При цьому, за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 у зв`язку із введенням воєнного стану значна частина державних органів та установ, банківських установ тощо, тимчасово зупинили свою діяльність, доступ до всіх державних реєстрів (в тому числі необхідних для процедури банкрутства) тимчасово призупинено, з урахуванням чого суд вважає, що у березні та квітні 2022 року арбітражний керуючий Новосельцев В.П. не мав можливості здійснювати свої повноваження у повному об`ємі.

Суд також бере до уваги те, що станом на дату подання відповідного клопотання до суду процедура розпорядження майном боржника у справі тривала майже три роки.

Очевидно, що всі ці три роки розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Новосельцев В.П. не виконував у кожному місяці звітного періоду покладені на нього у процедурі розпорядження майном боржника обов`язки та не вчиняв реальних та належних дій щоденно і безперервно, оскільки мало місце очікування відповідей на запити до державних контролюючих і реєстраційних органів; тривалий час зайняла процедура формування комітету кредиторів та проведення інвентаризації, що було спричинено як великим обсягом активів боржника, так і наявністю об`єктивних обставин, які перешкоджали оперативному вчиненню відповідних процесуальних дій (введення з 12.03.2020 карантину на території України, що на певний час зупинило та в загальному сповільнило функціонування певних державних інституцій, а також правовідносини в суспільстві в цілому); обставини введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, який триває на даний час, що теж вплинуло на строк здійснення процедури розпорядження майном боржника.

Більш того, у відповідності до ч. 6 ст. 30 Кодексу України арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

З цього приводу слід погодитись з апелянтом, що окрім звіту на засіданні комітету кредиторів 05.06.2024 року, в матеріалах справи відсутні докази звітування не менше одного разу на два місяці про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів чи комітету кредиторів.

Також, матеріали справи не містять поточних звітів розпорядника майна боржника про виконану ним роботу у процедурі розпорядження майном боржника, окрім двох звітів від 11.08.2021 року та від 13.07.2022 року.

Зважаючи на це, судова колегія вважає, що нарахований розмір грошової винагороди арбітражного керуючого Новосельцева В.П. (706 800,00 грн.) є не обґрунтованим та не співмірним із вчиненими ним заходами боржника у справі.

Беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, перевіривши діяльність арбітражного керуючого Новосельцева В.П. за період виконанням ним повноважень розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 року по 31.05.2024 року та надавши оцінку вжитим ним заходам у процедурі розпорядження майном боржника, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованим та співмірним до фактично вжитих арбітражним керуючим заходів у заявлений ним період є нарахування та затвердження основної грошової винагороди у розмірі 30% від загального розміру основної грошової винагороди, нарахованої арбітражним керуючим за вказаний період, що становить 212 040,00 грн., у зв`язку із чим клопотання розпорядника майна про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди підлягає частковому задоволенню.

Господарський суд Черкаської області наведених вище фактичних обставин справи у їх сукупності, які встановлені судом апеляційної інстанції, не врахував, чим допустив неповне дослідження обставин справи та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового судового рішення про задоволення клопотання арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про затвердження його звіту про нарахування основної грошової винагороди у повному обсязі.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам скаржника та встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства, і доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним господарським судом.

Однак, оскільки апелянтом в апеляційній скарзі заявлено вимоги про скасування ухвали та відмову у затвердженні звіту арбітражного керуючого у повному обсязі, то наявні правові підстави для її часткового задоволення та скасування ухвали суду з прийняттям нового рішення про часткове задоволення клопотання розпорядника майна Новосельцева В.П. та затвердження його звіту про нарахування грошової винагороди за період виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 по 31.05.2024 в сумі 212 040,00 грн.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 року у справі №925/674/21 задовольнити частково.

2.Ухвалу господарського суду Черкаської області від 19.06.2024 року у справі №925/674/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким клопотання розпорядника майна про затвердження звіту арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди задовольнити частково.

4. Затвердити звіт №2 арбітражного керуючого Новосельцева В.П. про нарахування грошової винагороди, пов`язану з виконанням обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Черкасирибгосп" за період з 17.06.2021 року по 31.05.2024 року в сумі 212 040,00 грн.

5.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

6.Матеріали оскарження повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 25.11.2024 року після виходу судді Гончарова С.А. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді М.Л. Доманська

С.А. Гончаров