ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 вересня 2024 рокуСправа № 11/Б-664
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.
розглянув заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопіль - Готель" про заміну кредитора правонаступником (вх. №6514 від 15.08.2024)
у справі №11/Б-664
за заявою кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, майдан Волі, 3, м.Тернопіль
до боржника Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас", вул. Шевченка, 3, м. Теребовля, Тернопільська область
За участю учасників судового процесу:
від заявника: Гонта М.С. адвокат,
від кредитора ТОВ Фірма "АГРО" ЛТД : Квіткін Ю.М. адвокат ( участь в режимі відеоконференції),
арбітражний керуючий Окряк А.В., вільний слухач.
Учасникам судового процесу оголошено склад суду.
Фіксування судового засідання технічними засобами здійснюється відповідно до статті 222 ГПК України.
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених статтями 35-37 Господарського процесуального кодексу України не надходило.
У судовому засіданні 19.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №11/Б-664 за заявою кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до боржника Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас".
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2018 припинено процедуру розпорядження майном Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Окряка А.В.; Відкрите акціонерне товариство "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначено ліквідатором у справі №11/Б-664 арбітражного керуючого Окряка А.В.
Ухвалою суду від 17.06.2024 прийнято проміжний звіт арбітражного керуючого /ліквідатора Окряка А.В. про хід ліквідаційної процедури банкрута станом на 07.05.2024 у справі №11/Б-664, до відома. Відсторонено арбітражного керуючого Окряка Анатолія Володимировича від виконання повноважень ліквідатора у справі №11/Б-664. Призначено ліквідатором у справі №11/Б-664 - арбітражного керуючого Опришка Олега Зіновійовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1106 від 11.06.2013. Зобов"язано арбітражного керуючого Окряка Анатолія Володимировича передати по акту-прийому передачі документи, зібрані в ході здійснення ліквідаційної процедури арбітражному керуючому Опришку Олегу Зіновійовичу (копію акту надати суду). Клопотання (вх. № 258 від 17.01.2022) арбітражного керуючого Окряка А.В. щодо надання згоди на продаж майна банкрута, залишено без розгляду. Клопотання арбітражного керуючого Окряка А.В. щодо продовження строку ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас", залишено без розгляду. У задоволенні клопотання арбітражного керуючого Окряка А.В. щодо призначення ліквідатором у справі №11/Б-664 арбітражного керуючого Брикси А.О., відмовлено. Призначено судове засідання щодо розгляду звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" арбітражного керуючого Окряка А.В. за період з 01.07.2018 по 01.05.2024 та щодо звіту від 06.05.2024 про використання коштів боржника Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" у справі №11/Б-664 на 15.08.2024. Покладено на ліквідатора Опришка Олега Зіновійовича обов"язки, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства. Зобов"язано ліквідатора Опришка Олега Зіновійовича провести засідання комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" з обов"язковим внесенням питань до порядку денного: про розгляд звіту арбітражного керуючого Окряка А.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" за період з 01.07.2018 по 01.05.2024; про розгляд звіту від 06.05.2024 про використання коштів боржника Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" та про подальший хід ліквідаційної процедури у справі №11/Б-664.
15.08.2024 Приватне акціонерне товариство "Тернопіль Готель" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з заявою (вх. №6514) про заміну кредитора у справі №11/Б-664, в якій просить суд замінити кредитора Спільне українське німецьке підприємство фірма "Тристалко" ( у формі товариства з обмеженою відповідальністю) його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Тернопіль Готель" з підстав, викладених в ній.
Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято заяву (вх. №6514 від 15.08.2024) про заміну кредитора правонаступником, до розгляду. Призначено судове засідання у справі №11/Б-664 на 28.08.2024.
Ухвалою суду від 28.08.2024 судове засідання відкладено на 19.09.2024 з підстав, викладених в ній.
Представник кредитора/заявник Приватного акціонерного товариства "Тернопіль - Готель" в судове засідання з"явився, підтримав заяву про заміну кредитора правонаступником, просить заяву задоволити з підстав, викладених в ній.
Ліквідатор Опришко О.З. в судове засідання не з"явився, однак надіслав суду пояснення ( вх. № 7171 від 16.09.2024), в яких не заперечує щодо заяви про заміну кредитора правонаступником.
Представник кредитора ТОВ "Фірма АГРО" ЛТД в судове засідання з"явився, підтримав заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопіль - Готель".
Розглянувши заяву про заміну кредитора, судом встановлено таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.
Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.
Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).
Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (стаття 519 Цивільного кодексу України ).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) зазначив, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, потрібно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2006 у справі №11/Б-664 включено в Реєстр вимог кредиторів у справі № 11/Б-664 відносно Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" - Спільне українсько-німецьке підприємство фірму "Тристалко" у формі товариства з обмеженою відповідальністю в сумі 177 223 грн 20 коп. Черговість задоволення грошових вимог кредитора : четверта .
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
У відповідності до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 638 Цивільного кодексу передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Пунктом 3 Договору сторони домовилися, що за цим Договором про відступлення права вимоги Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові і стає кредитором Боржника за Основним зобов`язанням на суму 177 348,20 грн.
Як визначено пунктом 4 Договору, Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання взятих на себе грошових зобов`язань за Основним зобов`язанням в сумі 177 348,20 грн.
Моментом переходу права вимоги Первісного кредитора за цим Договором до Нового кредитора є дата укладення цього Договору (п.5 Договору).
Згідно п.6 Договору, право вимоги до Боржника Первісним кредитором відступається Новому кредитору за плату в сумі 177 348,20 грн, яка перераховується грошовими коштами на поточний рахунок Первісного кредитора у строк не пізніше 31.10.2024.
У день укладення цього Договору Первісний кредитор передає Новому кредитору по акту приймання-передачі документи, які підтверджують право вимоги ( п.7 Договору).
Пунктом 8 Договору, сторони домовились, що заміна Первісного кредитора на Нового кредитора у справі №11/Б-664 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" на підставі цього Договору про відступлення права вимоги здійснюється за заявою Нового кредитора.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і дії до часу його повного виконання Сторонами ( п.14 Договору).
Підписанням Акту приймання - передачі документів Новий кредитор засвідчує, що отримана документація відповідає умовам Договору відступлення права вимоги від 05.08.2024 є повною та достатньою для реалізації Новим кредитором отриманих Прав вимоги.
На виконання умов договору відступлення права вимоги, Приватне акціонерне товариство "Тернопіль Готель" перерахувало на рахунок Спільного українсько-німецького підприємства Фірма "Тристалко" ( у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) кошти в розмірі 177 348,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.08.2024 за № 1139.
Також, Спільне українсько-німецьке підприємство Фірма " Тристалко" ( у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) повідомило листом/повідомленням (вих. № 05/08-01 від 05.08.2024) Відкрите акціонерне товариство "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас" про відступлення права вимоги Приватному акціонерному товариству "Тернопіль-Готель" щодо сплати грошових коштів в сумі 177 348,20 грн.
Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.
Вирішуючи питання про заміну сторони правонаступником, суд встановлює достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; оцінює достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі - на предмет їх нікчемності. Тобто заміна сторони правонаступником або відмова у такій заміні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, так як це буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Таким чином, підставою для заміни сторони, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Системний аналіз положень статей 43, 45 КУзПБ, статей 512, 514 ЦК України дає змогу дійти висновку про те, що у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду кредитора є можливим правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні. У такому випадку господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну кредитора на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.
У статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства дано таке визначення кредитора у справі про банкрутство: кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Так, згідно статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства здійснюється правонаступництво кредитора у справі про банкрутство. Заміна кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства тягне за собою внесення змін до затвердженого ухвалою господарського суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.
Процесуальне правонаступництво за статтею 52 ГПК України допускає заміну сторін у справі - позивача, відповідача і не має наслідком внесення змін до затвердженого ухвалою місцевого суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.
Отже, існує суттєва відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство , передбаченого нормами КУзПБ і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.
Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:
Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.
Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.
Питання заміни кредитора правонаступником врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 КУзПБ), а отже, належить до першої групи питань.
Норми Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в Кодексі іншого врегулювання інституту правонаступництва, мають застосовуватися норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права.
Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.
Отже, вирішення першої групи питань врегульовано нормами законодавства з питань банкрутства. Норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права, підлягають застосуванню у випадках відсутності в законодавстві, що регулює процедуру банкрутства, іншого врегулювання інституту правонаступництва.
За змістом зазначених норм, внесення змін до реєстру вимог кредиторів може відбуватися у зв`язку із заміною кредитора у грошовому зобов`язанні боржника, зокрема, внаслідок відступлення права вимоги (стаття 512 Цивільного кодексу України), оскільки у цьому випадку саме зобов`язання боржника, затверджене судовим рішенням, продовжує існувати у незмінному вигляді.
Пунктом 51 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" № 15 від 18.12.09 визначено, що Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов`язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов`язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов`язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.
Отже, наведене дає суду правові підстави для заміни кредитора у справі №11/Б-664 Спільне українсько-німецьке підприємство Фірма " Тристалко" ( у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) на правонаступника ПрАТ "Тернопіль - Готель".
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про заміну кредитора у справі №11/Б-664 обґрунтована, не суперечить вимогам діючого законодавства та підлягає до задоволення.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 232, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,
1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопіль - Готель" про заміну кредитора правонаступником (вх. №6514 від 15.08.2024) у справі №11/Б-664, задоволити.
3. Копію ухвали надіслати до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України, ліквідатору Опришку Олегу Зіновійовичу, кредитору: ПрАТ "Тернопіль Готель".
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала суду, постановлена у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (стаття 9 Кодексу України з процедур банкрутства).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано "22" листопада 2024 року (з врахуванням, що суддя Боровець Я.Я. в період з 23.09.2024 по 27.09.2024 перебував на навчанні, з 21.10.2024 по 23.10.2024 та з 04.11.2024 по 08.11.2024 - у відпустці та 25.10.2024 - у відрядженні).

Суддя Я.Я. Боровець