ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2024 року Справа № 915/1396/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Керівника Генічеської окружної прокуратури, просп.Богоявленський, 314, м.Миколаїв, 54000; вул.Інженерна, буд.6, м.Миколаїв, 54000

електронна пошта:

в інтересах держави в особі

Південного офісу Держаудитслужби, вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012

електронна пошта:

Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, вул.Січових Стрільців, буд.45а, м.Київ, 04053

eлектронна пошта:

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», вул.Погранична, буд.39/1, м.Миколаїв, 54017

електронна пошта:

до 2-го відповідача: Генічеського міжрайонного управління водного господарства, вул.Тітова, буд.96, смт.Новоолексіївка, Генічеський район, Херсонська область, 75560

електронна пошта:

про: -визнання недійсними додаткових угод,

- стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 100 173,80 грн.

Керівник Генічеської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 11.11.2024 (вхід.№14012/24 від 12.11.2024), в якій просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 12.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.09.2021 №100/118/10-12/8, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»;

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 03.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.09.2021 №100/118/10-12/8, укладену між Генічеським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» кошти в сумі 100 173,80 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява від 11.11.2024 (вхід.№14012/24 від 12.11.2024) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1) п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 гривня.

Позовна заява від 11.11.2024 (вхід.№14012/24 від 12.11.2024) подана в електронній формі через систему «Електронний суд».

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнання недійсними додаткової угоди №3 від 12.11.2021 та №4 від 03.12.2021) та одна вимога майнового характеру (стягнення коштів), тому судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 7 267,20 грн. (3 028,00 грн. + 3 028,00 грн. = 6 056,00 грн. (за дві вимоги немайнового характеру) + 3028,00 грн. (100 173,80 грн. х 1,5% = 1 502,61 грн., але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.) (за вимогу майнового характеру) (9084,00 грн. х 0,8) .

Позивач всупереч вимог ст.164 ГПК України до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву 11.11.2024 (вхід.№14012/24 від 12.11.2024) - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук