ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2024 Справа №905/1114/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка Донецької області,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», м. Покровськ Донецької області в особі Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», м. Костянтинівка Донецької області,

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, м. Слов`янськ Донецької області,

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», м. Краматорськ Донецької області,

про стягнення 110696,52грн, з яких 107872,39грн основний борг, 450,94грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка Донецької області про стягнення 110696,52грн, з яких 107872,39грн основний борг, 450,94грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №995 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу з оплати послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 107872,39грн, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з додатками (заява-приєднання, комерційна пропозиція «Універсальна»), виписки по рахунку ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», акт приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.05.2024, рахунок за спожиту електроенергію №995 від 04.09.2024, інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів, листи ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» №96 від 10.06.2024, №24/11147 від 25.06.2024, претензію №24/11148 від 25.06.2024, роздруківка з електронної скриньки, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальний чек АТ «Укрпошта».

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1114/24 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1114/24. Справу №905/1114/24 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.09.2024 від відповідача надійшло клопотання, за змістом якого просить долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву, розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, залучити до участі у справі третіх осіб, вказаних у відповідному клопотанні.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що між ним та позивачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №995 від 01.01.2019. Відповідач зареєстрований за адресою в м. Костянтинівка Донецької області, яке є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 21.06.2023, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022. Оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 №679-р постановлено провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області, відповідач покинув постійне місце проживання та отримав статус внутрішньо-переміщеної особи у Львівській області. З 09.04.2022 відповідач в м. Костянтинівка жодного разу не був, підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні не здійснював. Як вказує відповідач, у жовтні 2022 року за його проханням лічильник, який розташований в нежитловому приміщенні вимкнено; згідно з актом звірення розрахунків за квітень 2024 року споживання електроенергії відповідачем не відбулось. Листом від 06.09.2024 відповідач звернувся до позивача з вимогою щодо розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Відповідно до акту №000102 від 13.09.2024 нежитлове приміщення використовується Силами Оборони України. За позицією відповідача, відносини, що склались у зв`язку з використанням приміщення Силами Оборони України повинні бути врегульовані між позивачем, Фондом державного майна України та Відокремленим структурним підрозділом «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Відповідач долучив до матеріалів справи акт приймання-передачі за квітень 2024 року, листи АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» №63/8752 від 19.06.2024, №64/12855-вих від 16.09.2024, відповідь на претензію №4 від 08.08.2024, акт про не допуск №000102 від 13.09.2024, листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, №20-03-1066ВС від 25.06.2024, №20-03-1587ВС від 18.09.2024, Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» №243 від 20.09.2024.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2024 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Клопотання Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про залучення третіх осіб задоволено та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях; Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет»; Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ.

Після постановлення ухвали від 26.09.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про залучення третіх осіб.

Також 26.09.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач вказує, що копія рахунку та акту приймання-передавання за травень 2024 року направлені на поштову адресу відповідача, обов`язок щодо сплати за спожиту електричну енергію виникає у відповідача незалежно від підписання акту приймання-передавання. Щодо листа відповідача про розірвання договору, позивач вказує, що заборгованість виникла у травні 2024 року, тоді як із заявою відповідач звернувся 06.09.2024. Також позивач вказує, що відповідач не подав документи, які підтверджують його право дострокове припинення договору.

30.09.2024 від сторін надійшли докази направлення заяв по суті на адреси третіх осіб.

10.10.2024 від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ надійшли пояснення третьої особи, за змістом яких повідомлено, що до третьої особи заявки від військових частин ЗСУ про відшкодування за спожиту електричну енергію за спірною адресою не надходили, договірні зобов`язання щодо розміщення військових частин ЗСУ та на відшкодування комунальних послуг з відповідачем відсутні.

10.10.2024 від Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» надійшли пояснення третьої особи, за змістом яких останнім повідомлено, що третя особа відповідальність за майно та господарську діяльність відповідача не несе, будь-які договірні відносини з відповідачем відсутні.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2024 залучено у якості третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі».

07.11.2024 від Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» надійшли пояснення третьої особи, за змістом яких повідомлено, що обсяги спожитої електроенергії у травні 2024 визначено на підставі показників приладу обліку, які зафіксовані в акті контрольного огляду №187504 від 20.05.2024. До матеріалів справи долучено акт №187504 від 20.05.2024 та скрін з білінгової системи по споживачу ФОП Дубовик В.В.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в країні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і на цей час триває.

Суд зазначає, що згідно з розпорядженням голови суду та керівника апарату суду №6-р від 25.05.2023 «Про організацію роботи Господарського суду Донецької області» у зв`язку з широкомасштабною збройною агресію проти України, відповідно до ст. 3 Конституції України, ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», рішень Ради суддів України № 9 від 24 лютого 2022 року та №10 від 14 березня 2022 року, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з метою створення умов для відправлення правосуддя рекомендовано учасникам судових засідань утриматись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Під час воєнного стану Господарський суд Донецької області виконує свою роботу у змішаному режимі (дистанційно або в приміщенні суду).

Приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану, наслідком чого стала дистанційна робота суду у віддаленому режимі, за об`єктивних обставин розгляд даної справи здійснюється судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, відзив від відповідача не надходив, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Дубовиком Вадимом Володимировичем (відповідач, споживач) шляхом оплати рахунку, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір), відповідно до п. 1.1 якого цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком до цього договору

За п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

За змістом п. 5.7 договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1 договору).

Дія цього договору також припиняється в таких випадках, зокрема, у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем) у частині постачання (п. 13.6 договору).

У якості додатку 2 до договору відповідач приєднався до комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» для малих непобутових споживачів (далі - комерційна пропозиція).

Відповідно до пункту 4.1 комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Згідно з п.5.4 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі «Особистий кабінет». За умова цієї комерційної пропозиції споживає має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватись відповідним сервісом (п.5.3 комерційної пропозиції).

За змістом п.п. 5.6-5.7 комерційної пропозиції рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних, та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника. У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Відповідно до п. 10.3 комерційної пропозиції договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання.

Факт укладення відповідачем договору та комерційної пропозиції шляхом оплати рахунку підтверджуються наданими позивачем банківськими виписками по рахунку від 07.12.2018.

На виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.05.2024 за травень 2024 року в обсязі 16912кВТ*год. на суму 109231,56грн.

Також позивач виписав рахунок №995 від 04.06.2024 за травень 2024 року на суму 109231,56грн.

Акт та рахунок позивач направив супровідним листом поштою на юридичну адресу відповідача супровідним листом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком АТ «Укрпошта».

Позивач вказує, що у відповідача обліковувалась переплата на початок розрахункового періоду в сумі 1359,17грн, яка врахована при розрахунку боргу за травень 2024 року.

Позивач направив на адресу електронної пошти відповідача претензію №24/11148 від 25.06.2024.

Відповідач відповіді на претензію не надав, у встановлений строк оплату електричної енергії за травень 2024 року в розмірі 107872,39грн не здійснив.

Відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», обсяг фактичного корисного відпуску електроенергії по відповідачу становить 16912кВт*год.

Згідно з актом №187504 від 20.05.2024 покази споживання активної електроенергії становлять 058739,0кВт*год. Акт складено без участі споживача, в додаткових відомостях акту зазначено, що об`єкт зайнятий Силами оборони України, показники передані представником.

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язання за спірним договором та застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відносини, що виникли між Сторонами щодо постачання електричної енергії, регулюються приписами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до абзацу 5 п. 13 Розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як встановлено судом, згідно з банківською випискою від 07.12.2018, що підтверджує факт приєднання відповідача до умов договору постачання універсальних послуг.

Факт укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг сторонами не оспорюється.

На час виникнення спірних правовідносин (травень 2024 року) докази розірвання або припинення дії договору в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.п. 4.21-4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу. Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору).

Пунктом 2.3.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Судом встановлено, що відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», обсяг фактичного корисного відпуску електроенергії по відповідачу становить 16912кВт*год.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.05.2024 за травень 2024 року в обсязі 16912кВТ*год. на суму 109231,56грн, а також виписав рахунок №995 від 04.06.2024.

Також матеріали справи містять докази направлення копії акту та рахунку на юридичну адресу відповідача.

Визначені обсяги споживання відповідачем не спростовані та не оспорюються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з п.5.4 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5-ти робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем. (п.5.7 комерційної пропозиції).

Таким чином, строк оплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, надлишок оплати за попередні періоди в сумі 1359,17грн зараховано в погашення заборгованості за травень 2024 року.

Належних доказів оплати залишку заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 107872,39грн до матеріалів справи не надано.

Щодо заперечень відповідача про те, що у травні 2024 року він не споживав електричну енергію, а приміщення зайнято Силами оборони України, суд зазначає таке.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію за травень 2024 року, підставою для звернення до суду є договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладений між сторонами за фактом оплати рахунка відповідачем.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт припинення або розірвання спірного договору станом на травень 2024 року.

Лист від 06.09.2024 про розірвання договору направлений відповідачем після звернення позивача до суду.

Згідно з п. 4.27 р. IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.

Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Відповідно до п.п. р. III 3.1.8, 3.1.9 Правил №312 договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Отже, договір постачання електричної енергії укладається між суб`єктами, тобто постачальником та споживачем, відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії тощо. В свою чергу постачання електричної енергії (товарної продукції) здійснюється до певного визначеного сторонами у договорі об`єкту, який належить на праві власності (користування) суб`єкту (споживачу) та якому (об`єкту) присвоюється відповідний код (ЕІС-код).

Відповідач не заперечує, що спірний об`єкт належить останньому на праві користування, факт користування таким об`єктом, а також факт того, що відповідач є споживачем електричної енергії за спірним об`єктом на підставі укладеного з позивачем договору не спростовані.

Докази повідомлення відповідачем про звільнення приміщення в порядку п. 4.27 р. IV Правил №312, а також докази документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи, що постачання електричної енергії здійснювалось на підставі договору до об`єкта споживача, а також з огляду на приписи ст. 629 Цивільного кодексу України, за якими договір є обов`язковим для виконання сторонами, суд дійшов висновку, що обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається відповідача.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо того, яким структурним підрозділом Сил оборони України зайнятий спірний об`єкт.

Однак відповідно до п. 8.8 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 03.07.2013 №448 оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно-експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться займані об`єкти, на підставі укладених договорів оренди згідно із пунктом 5.12 розділу V цього Положення.

Відповідач не позбавлений права звернутись з вимогою про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг.

Поряд з цим, оскільки питання відшкодування вартості спожитих комунальних послуг не входить у предмет доказування у даній справі, судом не надається правова оцінка правовідносинам відповідача з третіми особами.

Також позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 450,94грн на борг 21407,08грн за період прострочення з 12.06.2024 по 01.08.2024, а також інфляційні втрати у розмірі 2373,19грн за період прострочення червень 2024 року.

Контррозрахунки 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

З огляду на умови п. 5.4 комерційної пропозиції, згідно з якими розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку, а також на обов`язок споживача самостійно формувати рахунок, враховуючи строк, встановлений у п. 5.10 договору, а саме, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем, та враховуючи, що такий строк становить більше, ніж той, що визначений в рахунку, суд дійшов висновку, що строк прострочення починається з 15.06.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є методологічно та арифметично неправильним з огляду на визначення неправильного періоду прострочення.

Здійснивши самостійно розрахунок за період прострочення з 15.08.2024 суд встановив, що належний розмір 3% річних становить 424,42грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що він є методологічно та арифметично правильним.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача 110670,00грн, з яких 107872,39грн основний борг, 424,42грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро до Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка Донецької області про стягнення 110696,52грн, з яких 107872,39грн основний борг, 450,94грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка Донецької області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро (49001, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Січових стрільців, будинок 4 Д, ідентифікаційний код 42086719) 110670,00грн, з яких 107872,39грн основний борг, 424,42грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2421,82грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 18.11.2024.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.