УХВАЛА

м. Київ

07.11.2024Справа № 910/10222/22

За скаргою на діїОСОБА_1 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва)
у справі № 910/10222/22
за позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта"
простягнення 294090,37 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників справи:

від заявника (позивача) не з`явилися
від відповідача Михалевич М.М.
від ДВС не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/10222/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" на користь ОСОБА_1 частину чистого прибутку у розмірі 226011,50 грн, 3% річних у сумі 9325,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 58753,87 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 4411,36 грн та 85,00 грн витрат на оплату поштових відправлень.

06.12.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 видано відповідний наказ.

02.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни, в якій скаржник просить суд визнати бездіяльність Мороз Л. Є. незаконною і зобов`язати її виконати наказ №910/10222/22, виданий 06.12.2023, а також покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 призначено судове засідання для розгляду скарги на 07.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лесі Євгенівни під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/10222/22, в задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни відмовлено.

29.08.2024 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 видано відповідний наказ.

12.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни, в якій скаржниця просила суд:

- скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.05.2024, винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесею Євгенівною в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1;

- поновити строк для подання скарги на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни;

- покласти на відповідачів судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2024 у задоволенні заяви скаржниці про поновлення пропущеного строку для подання скарги відмовлено, оскільки відповідний строк не пропущено; призначено судове засідання для розгляду скарги на 19.09.2024, зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесю Євгенівну надати суду письмові пояснення щодо поданої стягувачем скарги.

16.09.2024 від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. надійшли додаткові пояснення, в яких орган державної виконавчої служби проти доводів скаржника заперечив. Зазначив, що відповідно до Наказу від 23.03.2023 №52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» було включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

19.09.2024 від Публічного акціонерного товариства «Укpнaфта» надійшли пояснення по справі.

У судовому засіданні 19.09.2024 суд прийняв пояснення Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. та Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" до розгляду та відклав судове засідання на 03.10.2024, про що учасників справи повідомлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024.

Проте, судове засідання, призначене на 03.10.2024, не відбулося, оскільки матеріали справи №910/10222/22 були скеровані до Верховного Суду на виконання ухвали Верховного Суду від 13.09.2024 у зв`язку із касаційним оскарженням постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 у справі №910/10222/22.

Постановою Верховного Суду від 14.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 у справі №910/10222/22 в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі №910/10222/22 скасовано та прийнято в цій частині нове рішення. Скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вчинення дій по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/10222/22, в решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 у справі №910/10222/22 залишити в силі.

Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Також 16.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла нова скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), в якій позивачка просить суд:

- визнати бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) незаконною і зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) усунути порушення права ОСОБА_1 шляхом вчинення дій по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 у справі №910/10222/22;

- покласти на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 призначено судове засідання для розгляду скарг позивача на 07.11.2024 та зобов`язано Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) надати суду письмові пояснення щодо скарги позивачки, яка стосується визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язання державного виконавця вчинити дії по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 у справі №910/10222/22.

30.10.2024 від позивачки надійшла заява про видачу наказу на виконання постанови Верховного Суду від 14.10.2024.

Також 30.10.2024 від позивачки надійшло клопотання про повернення скарги на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), мотивоване тим, що кошти за наказом Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 у справі №910/10222/22 виплачені.

06.11.2024 від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) надійшли додаткові пояснення щодо скарги позивачки, яка стосується визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язання державного виконавця вчинити дії по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 у справі №910/10222/22. Головний державний виконавець повідомив, що 02.10.2024 повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки такий виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, та згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" має виконуватися органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Скаржник та державний виконавець у судове засідання 07.11.2024 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач у судовому засіданні 07.11.2024 не заперечив щодо клопотання позивача про повернення вищевказаної скарги та просив відмовити в задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни в повному обсязі.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), заслухавши пояснення представника відповідача, суд відзначає таке.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Питання щодо можливості повернення скарги скаржнику за його ініціативою ст. 343 Господарського процесуального кодексу України не врегульовано.

За змістом принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з цим, як визначається ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Тому, виходячи з принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, та огляду на висловлену скаржником позицію щодо повернення скарги, необхідно застосовувати положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання - п. 5 ч. 1 ст. 226.

За таких обставин, суд залишає без розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва).

Щодо скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни, заслухавши пояснення представника відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1-2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Здійснення виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. було відкрите виконавче провадження №73686176 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" на користь ОСОБА_1 частини чистого прибутку у розмірі 226011,50 грн, 3% річних у сумі 9325,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 58753,87 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 4411,36 грн та 85,00 грн витрат на оплату поштових відправлень, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2023 ВП №73686176.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан на території України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового військовослужбовців, його перерахунку, щодо військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу/ визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

04.02.2023 Кабінет Міністрів України постановою № 101 затвердив Порядок, який встановлює процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (надалі - Порядок).

Пунктом 9 Порядку передбачено, що Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви та доданих до неї документів забезпечує їх розгляд та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до переліку, про що видається відповідний наказ. Копія наказу надсилається заявнику протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення з дотриманням вимог Законів України «Про інформацію», «Про державну таємницю» разом із супровідним листом.

Відповідно до Наказу від 23.03.2023 №52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» було включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не встановлює особливий порядок зупинення вчинення виконавчих дій.

Зокрема, ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що сторони зобов`язані невідкладно, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, боржник, який включений до Переліку боржників - підприємств оборонно-промислового комплексу, зобов`язаний невідкладно, письмово повідомити виконавця, який має зупинити вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як свідчать матеріали справи, листом від 27.03.2023 № 01/01/07/01/02-02/01/1294 Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» повідомило Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про існування Наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52, яким Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» було включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

08.02.2024 державний виконавець повідомив стягувача про наявність підстав зупинення вчинення виконавчих дій щодо Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у період воєнного стану.

29.05.2024 на підставі наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 на підставі абз. 12 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, у спірних правовідносинах головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною правомірно винесено постанову від 29.05.2024 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73686176 у відповідності до абз. 12 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 226, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) залишити без розгляду.

2. У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни щодо винесення постанови про зупинення виконавчих дій відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено: 22.11.2024

Суддя Ю.М. Смирнова