ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. Справа№ 910/6213/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Король Д.В.

від відповідача: Раєцький А.О.

від третьої особи: Дацко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2024 (повне судове рішення складено 04.07.2024)

у справі № 910/6213/23 (суддя Полякова К.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Федерації велосипедного спорту України

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання рішення недійсним

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Федерації велосипедного спорту України про визнання недійсним рішення президії Федерації велосипедного спорту України від 14.10.2022 (за опитуванням), яке оформлено протоколом від 14.10.2022 № 16 (за опитуванням).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що починаючи з 21.11.2019 ОСОБА_2 не був першим віце-президентом Федерації велосипедного спорту України та не міг виконувати обов`язки президента, у т.ч. скликати конференцію та проводити засідання президії; в протоколі №16 не зазначений персональний перелік осіб, які брали участь у засіданні президії; проведення засідання за опитуванням не передбачено Статутом Федерації.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі № 910/6213/23 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у період оскарження рішень позачергової конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 №3, ОСОБА_2 згідно з рішенням позачергової конференції Федерації від 20.07.2018 виступав в якості першого віце-президента Федерації на громадських засадах. За відсутності в умовах Статуту Федерації положень про певний порядок проведення засідання президії Федерації та оформлення протоколу, посилання позивача на недійсність прийнятого на засіданні президії Федерації рішення, яке оформлено протоколом від 14.10.2022 № 16 (за опитуванням), через не зазначення персонального переліку осіб та проведення засідання президії Федерації за опитуванням, не визнаються судом обґрунтованими.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі № 910/6213/23, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права (зокрема, ст.ст. 89, 97 ЦК України, п. 13 ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських об`єднань", ст. 20 Закону України "Про фізичну культури і спорт", ст.ст. 1, 3 Закону України "Про громадські об`єднання") ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що на момент прийняття наказу про призначення ОСОБА_2 . президентом Федерації, ОСОБА_1 був уповноваженою особою діяти від імені Федерації, оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 у справі № 757/230/20-ц, який визнано неправомірним та скасовано рішення позачергової конференції Федерації від 20.08.2019 про припинення його повноважень, набрало законної сили.

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду - залишити без змін, посилаючись на те, що правомірність конференції Федерації від 20.08.2019 щодо припинення повноважень ОСОБА_1 та призначення на цю посаду ОСОБА_2 була підтверджена рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду та постановою Верховного Суду у справі № 757/230/20.

ОСОБА_2 також подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін з посиланням на правомірність та обґрунтованість висновків суду, а також на те, що наявність його повноважень підтверджено судовими рішеннями у справі 757/230/20.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2024 (колегія суддів: головуюча суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі № 910/6213/23 та призначено її до розгляду на 02.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 розгляд справи № 910/6213/23 відкладено на 13.11.2024.

У судовому засіданні 13.11.2024 у режимі відеоконференції взяв участь представник ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Присутні у судовому засіданні 13.11.2024 представники Федерації велосипедного спорту України та ОСОБА_2 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, громадську організацію Федерація велосипедного спорту України було створено та зареєстровано 13.05.1998.

Згідно з п. 1.1 Статуту громадської організації "Федерації велосипедного спорту України", затвердженим черговим засіданням конференції Федерації від 02.11.2016, остання є всеукраїнською громадською організацією спортивної спрямованості, яка об`єднує спортсменів, тренерів, суддів, інших фахівців в досягненні мети і завдань, передбачених цим Статутом.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту Федерація діє на засадах добровільності, спільності інтересів, рівноправності її членів (учасників), самоврядування, законності та гласності, обов`язковості виконання рішень, прийнятих згідно зі Статутом.

В п. 1.3 Статуту визначено, що Федерація є всеукраїнською громадською організацією зі статусом юридичної особи, діяльність якої поширюється на територію всієї України. Федерація створена та здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про громадські об`єднання" та "Про фізичну культуру і спорт", інших законів та нормативно-правових актів України, а також цього Статуту.

За положеннями п. 4.3 Статуту Федерація будується на засадах індивідуального членства.

Пунктом 4.7. Статуту передбачено, що члени Федерації мають право: брати участь у роботі Федерації; обирати і бути обраним до керівних органів Федерації; одержувати повну і достовірну інформацію щодо діяльності Федерації, матеріальну, методичну, консультативну допомогу Федерації; брати участь у спортивних, навчальних, методичних та інших заходах, що проводяться Федерацією, на засадах і в порядку, визначених регламентуючими документами Федерації.

Згідно з п. 4.8. Статуту члени Федерації зобов`язані, зокрема: виконувати рішення, прийняті керівними органами Федерації.

Рішенням від 20.07.2018, оформленим протоколом № 7, засідання позачергової Конференції Федерації на посаду президента Федерації обрано ОСОБА_1 терміном на 4 роки, на посаду першого віце-президента Федерації - ОСОБА_2

10.07.2019 першим Віце-Президентом Федерації скликано засідання президії Федерації на 12.07.2019, у зв`язку з отриманою скаргою від члена Федерації на дії президента Федерації ОСОБА_1

12.07.2019 на засіданні президії Федерації прийнято рішення, оформлене протоколом, про визнання дій ОСОБА_3 такими, що порушують статут, та є несумісними з членством в Федерації і посадою Президента Федерації, а також вирішено скликати позачергову Конференцію членів Федерації, яку призначити на 20.08.2019 року.

20.08.2019 на засіданні позачергової Конференції громадської організації "Федерації велосипедного спорту України" прийнято рішення про визнання роботи ОСОБА_1 як президента Федерації незадовільною та про припинення його повноважень на посаді президента з 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України; обрано президентом Федерації ОСОБА_2 з 21.08.2019 на громадських засадах. Вказане рішення оформлено протоколом № 3.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі № 757/230/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023, та постановою Верховного Суду від 04.04.2024, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 №3.

14.10.2022 проведено засідання президії Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом № 16 від 14.10.2022, на якому були присутні: перший віце-президент, генеральний директор, генеральний секретар, відповідальний за дисципліну трек, голова колегії судців, відповідальний за дисципліну МТБ, відповідальний за аматорський спорт.

З вказаного протоколу вбачається, що на засіданні заслухано інформацію від першого віце-президента ОСОБА_2 щодо необхідності затвердження нового Положення про порядок обрання делегатів для участі у конференції громадської організації Федерація велосипедного спорту України. При цьому ОСОБА_2 запропоновано проект нового Положення про порядок обрання делегатів для участі у конференції громадської організації Федерація велосипедного спорту України 15.11.2022 та повідомлено, що відповідно до пункту 5.3.6. Статуту ФВСУ президія Федерації встановлює норми представництва делегатів та порядок їх делегування.

За результатами проведеного засідання прийнято рішення про затвердження Положення про порядок обрання делегатів для участі у конференції громадської організації Федерація велосипедного спорту України 15.11.2022 з подальшою опублікацією його на вебсайті ФВСУ.

Відповідний протокол підписаний першим віце-президентом Федерації Грівком А.А..

Вважаючи, що рішення президії Федерації від 14.10.2022 порушує його права та обов`язки як члена Федерації та Президента Федерації, зокрема, на право управління громадською організацією, ОСОБА_1 звернувся з позовом у даній справі, посилаючись на те, що починаючи з 21.11.2019 ОСОБА_2 не був першим віце-президентом Федерації та не міг виконувати обов`язки президента, у т.ч. скликати конференцію та проводити засідання президії. Крім того, у протоколі №16 не зазначений персональний перелік осіб, які брали участь у засіданні президії, що свідчить про відсутність повноважень таких осіб, як членів президії Федерації. Проведення засідання за опитуванням не передбачено Статутом Федерації.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За змістом частин 1 та 2 статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалися Верховним Судом та узагальнено містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Відповідно до ст. 112 ГК України підприємством об`єднання громадян, релігійної організації є унітарне підприємство, засноване на власності об`єднання громадян (громадської організації, політичної партії) або власності релігійної організації для здійснення господарської діяльності з метою виконання їх статутних завдань. Підприємство об`єднання громадян, релігійної організації діє на основі статуту і є юридичною особою, здійснюючи свою діяльність на праві оперативного управління або господарського відання відповідно до вимог цього Кодексу.

В ч.ч. 1, 5 ст. 1 Закону України "Про громадські об`єднання" визначено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

За положеннями ст. 11 Закону України "Про громадські об`єднання" статут громадського об`єднання має містити відомості про, зокрема, порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку тощо.

Згідно з ч. 1 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

В п. 5.3.1 Статуту Федерації її керівним органом в період між конференціями є президія Федерації, очолювана президентом Федерації.

Матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2019 на засіданні позачергової конференції Федерації припинено повноваження президента ОСОБА_1 з 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України та обрано президентом Федерації ОСОБА_2 з 21.08.2019 на громадських засадах.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі № 757/230/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 та постановою Верховного Суду від 04.04.2024, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 № 3, відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 5.5.4, 5.5.5 Статуту Федерації на час відсутності президента Федерації перший віце-президент за дорученням президента виконує його повноваження; виконання обов`язків може здійснюватися на штатній основі, на громадських засадах та/або за сумісництвом.

З урахуванням зазначеного, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що у період оскарження рішень позачергової конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 № 3, ОСОБА_2 на підставі рішення позачергової конференції Федерації від 20.07.2018 виступав в якості першого віце-президента Федерації на громадських засадах.

Таким чином, безпідставним є посилання скаржника про відсутність у ОСОБА_2 повноважень першого віце-президента Федерації при проведенні засідання президії Федерації, яке оформлено протоколом № 16 від 14.10.2022.

Посилання скаржника на те, що він був уповноваженою особою діяти від імені Федерації, оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 у справі № 757/230/20-ц, який визнано неправомірним та скасовано рішення позачергової конференції Федерації від 20.08.2019 про припинення його повноважень, є безпідставним з врахуванням того, що згадане рішення було скасовано постановою Верховного Суду від 25.01.2023.

З цих же підстав наявність інформації в ЄДРПОУ про ОСОБА_4 як керівника Федерації не є безумовним підтвердженням права особи, а лише засвідчує факт реєстрації певної дії, а у випадку розбіжностей пріоритет мають документи, що підтверджують право особи на управління юридичною особою.

Відповідно до 5.3.2. Статуту до складу президії Федерації входять президент, перший віце-президент, генеральний директор, генеральний секретар, голова комісії атлетів, голова антидопінгової комісії, голова колегії суддів, державний тренер з велосипедного спорту (за посадою), а також особи, призначені особисто президентом Федерації у кількості, що не може перевищувати 3 (три) особи.

Згідно з п. 5.3.3. Статуту засідання президії Федерації проводяться в міру необхідності, але рідше 1 (одного) разу на 6 (шість) місяців.

В п. 5.3.4. Статуту передбачено, що засідання вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів президії.

Пунктом 5.3.5. Статуту встановлено, що рішення президії Федерації приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів Президії. За умови рівності голосів голос президента Федерації є вирішальним.

Згідно з п. 5.5.4, 5.4.6. Статуту президент Федерації організовує підготовку засідань президії Федерації та конференцій, скликає засідання президії.

На час відсутності президента Федерації та в межах наданих повноважень, перший віце-президент за дорученням президента виконує його повноваження.

В п.п. 5.2.3. та 5.3.6. Статуту Федерації передбачено, що повноваження, порядок обрання та норми представництва делегатів визначається та затверджується президією Федерації.

Відповідно до протоколу від 14.10.2022 № 16 засідання президії Федерації (за опитуванням), на засіданні були присутні особи за посадами, визначеними в пункту 5.3.2. Статуту, а саме: перший віце-президент, генеральний директор, генеральний секретар, відповідальний за дисципліну трек, голова колегії судців, відповідальний за дисципліну МТБ, відповідальний за аматорський спорт.

При цьому, як вірно враховано місцевим господарським судом, положеннями Статуту Федерації не передбачено особливий порядок проведення засідання та оформлення протоколу, зокрема, зазначення персонального переліку осіб, так само, як і не міститься заборони на проведення засідання президії Федерації за опитуванням.

В той же час, згідно з п. 5.3.5. Статуту що рішення президії Федерації приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів президії.

Факт прийняття відповідного рішення президією Федерації підтверджується змістом оспорюваного протоколу від 14.10.2022 № 16.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача на недійсність прийнятого на засіданні президії Федерації рішення, оформленого протоколом від 14.10.2022 № 16 (за опитуванням), у зв`язку з не зазначенням персонального переліку осіб та проведенням засідання президії Федерації за опитуванням.

З урахуванням зазначеного вище, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/6213/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови та підписано - 18.11.2024.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко