РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2024Справа № 905/400/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (вул. Єреванська, буд.1, м. Київ, 03087, )

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "АВИС-ВОСТОК" (вул. Академіка Книшова, буд. 8, м. Київ, 03022, )

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про стягнення 1 899 138,65 грн.

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариств "Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про солідарне стягнення з 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Авис-Восток", 2) ОСОБА_1 та 3) ОСОБА_2 , заборгованості за кредитом простроченої у розмірі 1 499 675,48 грн, заборгованості по процентах простроченої у розмірі 367 963,17 та заборгованості по комісії простроченої у розмірі 31 500,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ від 08.11.2021, за умовами якого банк відкрив позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом у розмірі 1500000,00 грн для поповнення обігових коштів на строк з 08.11.2021 по 15.10.2023. Проте відповідачем-1 не здійснено погашення кредитної заборгованості згідно з умовами договору, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.04.22024 позовну заяву передано до за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної зави.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження по справі та призначила підготовче засідання на 19.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 відкладено розгляд справи до 17.07.2024.

16.07.2024 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 відкладено розгляд справи на 11.09.2024.

23.07.2024 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано відзив на позовну заяву, мотивований тим, все рухоме та нерухоме майно належне ТОВ «Авис-Восток», як на праві власності, було частково знищено, що стало підставою порушення кримінальної справи. На думку відповідача, позивач у справі заявляє позовні вимоги до відповідачів, які носять не лише правову природу віндикації (тіла кредиту), а й стягнення збитків.

10.09.2024 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи до 02.10.2024.

26.09.2024 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано відповідь на відзив.

02.10.2024 в системі "Електронний суд" відповідачем 2 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 02.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.11.2024.

Відповідачі 1,3 не скористались своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, відповідач 1 був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №905/400/24 шляхом надсилання ухвали суду до електронного кабінету, що підтверджується інформацією з бази «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідач 3 також був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №905/400/24 шляхом надсилання ухвали суду відповідно до відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представники сторін не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представників учасників справи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.11.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авис-Восток» (позичальник, відповідач-1) 08.11.2021 укладено кредитний договір №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ із врахуванням всіх доповнень до нього.

Відповідно до умов п. 1.1 договору банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 1 500 000,00 грн., а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами, повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2 договору цільове використання (мета) кредиту: на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.2 надання кредиту здійснюється з 08 листопада 2021 р. по 15 жовтня 2023 р. (включно). Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки дії ліміту кредитної лінії відповідного періоду та у сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором (Додаток №1 до цього договору) та у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін по 15 жовтня 2023 р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно кредитного договору №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ від 08.11.2021 надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Авис-Восток» кредит в рахунок кредитної лінії, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

За умовами п. 1.4 договору позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку 2 до цього договору та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

1.4.1 за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього договору з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі базова процентна ставка) встановлюються в розмірі 14,20 % річних.

Значення процентної ставки за користування кредитними коштами змінюється щорічно згідно з процедурою, визначеною в розділі IV договору.

Відповідно до п. 1.4.2 договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п. 1.3 цього договору, у тому числі строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п.1.4.1 договору збільшеного на 5,0 % річних.

Погашення кредиту згідно п.3.2 договору позичальник здійснює на рахунок в національній валюті, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в додатку 1 до цього договору.

Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

У разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків Позичальника, відкритих в Банку, в порядку, визначеному в п. 3.10-3.11 цього договору.

Згідно п.3.3 договору нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної п.1.4 цього договору. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком у валюті кредиту щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання цього договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначені в п.7.5.2 цього договору.

Проценти за користування кредитними коштами відповідно до п.3.4 договору сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п.1.3 цього договору.

Пунктом 3.7. кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по Кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп.1.4.2 цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком у валюті Кредиту щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення 2 простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Відповідно до пунктів 6.2.2. та 6.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі, у встановлені строки, на умовах і в порядку передбаченому кредитним договором повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту та сплачувати плату за кредит.

Проте в порушення взятих на себе зобов`язань Товариство не здійснило повного погашення кредиту, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість по кредиту - 0 грн., заборгованість по кредиту прострочена - 1 499 675,48 грн, заборгованість по процентам поточна 0 грн., заборгованість по процентам прострочена - 367 963,17 грн, заборгованість по комісії поточна - 0 грн., заборгованість по комісії прострочена - 31 500,00 грн.

З огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авис-Восток» у добровільному порядку суму заборгованості за кредитним договором та нарахованими процентами і комісією не погасило, Банк звернувся з означеним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів шляхом солідарного стягнення наявного у позичальника боргу з відповідача-1, а також його поручителів - відповідача-2 та відповідача-3.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між Банком та Товариством Договір за своєю правовою природою є договором кредиту, який є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами статті 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2021 року між Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗБАНК» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Авис-Восток» (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) укладено договір поруки №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ-П2, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ від 08.11.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 15 жовтня 2023 р:

- повернути кредит у розмірі 1 500 000,00 грн. в строк по 15 жовтня 2023 р. (включно);

- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14,20 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з базової ставки збільшеної на 5,0 процентних пункти.

- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

- відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктом 2.1 договору поруки визначено, у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

За умовами пункту 2.2 договору поруки №484/2021/ХОД-МСБ-ВВКЛ-П1 поручитель зобов`язаний не пізніше двох банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок, номер якого зазначається в письмовій вимозі кредитора.

Цей договір згідно п. 5.1 набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє по 15 жовтня 2033 (включно).

Також, між 08 листопада 2021 року між Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗБАНК» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Авис-Восток» (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ-П1, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ від 08.11.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 15 жовтня 2023 р:

- повернути кредит у розмірі 1 500 000,00 грн. в строк по 15 жовтня 2023 р. (включно);

- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14,20 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з базової ставки збільшеної на 5,0 процентних пункти.

- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

- відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктом 2.1 договору поруки визначено, у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

За умовами пункту 2.2 договору поруки №484/2021/ХОД-МСБ-ВВКЛ-П1 поручитель зобов`язаний не пізніше двох банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок, номер якого зазначається в письмовій вимозі кредитора.

Цей договір згідно п. 5.1 набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє по 15 жовтня 2033 (включно).

Вищенаведені договори поруки підписані відповідачем-2, відповідачем-3 та уповноваженим представником позивача, а також скріплені відбитком печатки Банку.

За умовами статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 3 цієї статті Кодексу особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Як передбачено частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що за договорами поруки відповідачі солідарно відповідають перед позивачем за кредитним договором №2021/2021/СРД-МСБ-ВКЛ від 08.11.2021 у випадку порушення відповідачем-1 порядку та строків погашення кредиту за договором.

В прохальній частині позову позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів1,2 заборгованість у загальному розмірі 1899138,65 грн. за кредитним договором та солідарно стягнути з відповідачів 1,3 заборгованість у розмірі 1899138,65 грн. за кредитним договором.

Враховуючи положення договорів поруки, суд зазначає, що обов`язок з повернення заборгованості, наявний як у відповідача-1, як позичальника, так і у відповідачів 2 та 3, як поручителів, з урахуванням чого суд доходить висновку про стягнення вказаної суми у солідарному порядку.

Доводи відповідача 2 судом до уваги не приймаються з підстав їх недоведеності та необгрунтованості. Доказів на підтвердження факту настання обставин непереборної сили, що обумовили порушення зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять. Відповідачем не вірно визначено природу позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та заборгованості по сплаті комісії як упущену вигоду, виходячи з норм ст.ст. 1048, 1054 ЦК України, відсотки є платою за користування кредитними коштами. Також умовами кредитного договору чітко визначено обов`язок позичальника сплачувати у встановлених в договорі розмірах та строки відсотки за користування кредитними коштами, а також комісію за здійснення відповідних операцій.

Відтак, оскільки судом встановлено, що відповідач-1 є таким, що порушив договірні зобов`язання, зокрема, не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк та не здійснив в повному обсязі сплату процентів, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту (кредитній лінії) прострочена у розмірі 1 499 675,48 грн., заборгованості по процентам прострочена - 367 963,17 грн., заборгованості по комісії прострочена - 31 500,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо розподілу судових витрат, а саме витрат по сплаті судового збору, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Солідарне стягнення судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі N 904/4105/18, від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, у додатковій постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 923/567/17 (з урахуванням ухвали суду касаційної інстанції про виправлення описки від 06.07.2018).

Частина 9 ст. 129 ГПК України встановлює, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір у цій справі виник внаслідок неправомірних дій саме відповідача 1, яким не було належним чином виконано прийняті на себе за Кредитним договором обов`язки з вчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача 1.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВИС-ВОСТОК" (вул. Академіка Книшова, буд. 8, м. Київ, 03022, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (вул. Єреванська, буд.1, м. Київ, 03087, ) прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 1 499 675 (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн 48 коп, заборгованості по процентах 367 963 (триста шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн 17 грн, заборгованість по комісії 31 500 (тридцять одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВИС-ВОСТОК" (вул. Академіка Книшова, буд. 8, м. Київ, 03022, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (вул. Єреванська, буд.1, м. Київ, 03087, ) судовий збір у розмірі 28 487 (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 08 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 14.11.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА