ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/6650/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024 (колегія суддів: Чус О. В., Кощеєв І. М., Дармін М. О.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 (суддя Новікова Р. Г.) у справі

за позовом фізичної особи-підприємця Шакули Ніни Олексіївни до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу за спожиту теплову енергію,

за участю представників: відповідача - Клецько Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець Шакула Ніна Олексіївна (далі - ФОП Шакула Н. О.) звернулась до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (далі - АТ "Криворізька теплоцентраль") з позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020- 2021 років у нежитловому приміщенні за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг, а саме: за спожиту позивачем теплову енергію в обсязі 17,222 Гкал за опалювальний сезон 2020- 2021 років з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, які перед початком опалювального сезону 2020- 2021 років становили 00239,362 Гкал, після закінчення опалювального сезону 2020- 2021 років становили 00256,584 Гкал, фактичний обсяг (різниця) спожитої теплової енергії 17,222 Гкал.

2. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на відсутність у відповідача права здійснювати нарахування за спожиту теплову енергію в інший спосіб, ніж на підставі показів приладу обліку теплової енергії.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.03.2005 позивач є власником нежилого приміщення площею 550,9 кв. м, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65.

4. Відповідно до виданих позивачу ДП "Криворізька теплоцентраль" Технічних умов від 15.10.2007 № 398 на встановлення приладів обліку теплової енергії в гастрономі, розташованому за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг (далі - Технічні умови від 15.10.2007), ТОВ "НВП Екон" розроблений "Робочий проект вузла обліку теплової енергії ПП Шакула. Магазин "Ювілейний" (мкр. Ювілейний, 9)" (далі - Робочий проект 2007 року), погоджений ДП "Криворізька теплоцентраль" 23.11.2007.

5. На підставі договору від 19.11.2007 № 161 на виконання робіт зі встановлення вузла обліку теплової енергії на об`єкті замовника, укладеного між ФОП Шакулою Н. О. (замовник) та ТОВ "НВП Екон" (підрядник), ТОВ "НВП Екон" виконало монтажно-налагоджувальні роботи зі встановлення вузла обліку теплової енергії на об`єкті замовника.

6. Згідно з актом від 30.11.2007, підписаним позивачем та представником теплопостачальної організації, з 30.11.2007 був підключений лічильник тепла (гарячого водопостачання) за адресою: мкр. Ювілейний, магазин "Ювілейний", 9; дозволена експлуатація систем теплоспоживання з приладом обліку теплової енергії SKM -1-03 dy 20, заводський номер 34371.

7. Судами встановлено, що до приміщення позивача (магазин "Ювілейний") за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг, теплова енергія поставлялась на підставі:

- договору від 01.09.2008 № 5662 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари, укладеного між ФОП Шакулою Н. О. (споживач) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) (далі - договір від 01.09.2008);

- договору від 02.10.2013 № 724 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, укладеного між ФОП Шакулою Н. О. (споживач) та Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація-продавець) (далі - договір від 02.10.2013).

8. Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.4, 6.1 договору від 01.09.2008 постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари, а споживач оплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені договором.

9. Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно з приладами обліку або розрахунковим способом, у разі їх відсутності. Щомісяця в строк до 25 числа споживач, який має прилад обліку, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії з подальшим складенням акта.

10. Договір діє з 01.09.2008 по 01.09.2009 та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява однієї із сторін про відмову від договору або його перегляд.

11. Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.10.2011 № 343 було надано згоду на передачу об`єктів теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на балансовий облік та в господарське відання, без передачі права власності. До переліку споживачів, переданих до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на підставі згаданого рішення виконкому, увійшло приміщення позивача.

12. Відповідно до пунктів 1.1, 5.1, 5.2, 5.7, 5.8, 6.3, 6.5 договору від 02.10.2013 теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач - покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

13. Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

14. Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці.

15. Споживач-покупець, що має прилади комерційного обліку, веде журнал обліку споживання теплової енергії у відповідності з вимогами Правил користування тепловою енергією та щомісячно подає до теплопостачальної організації-продавця звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку 1 до договору.

16. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладу комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з опалення та гарячого водопостачання з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

17. Остаточний розрахунок за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється до 20 числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

18. У споживачів-покупців, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин роботи тепловикористального обладнання споживача-покупця в розрахунковому періоді. Розрахунки здійснюються згідно з пунктом 6.3 договору.

19. Пунктами 10.1, 10.3 договору від 02.10.2013 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 01.10.2014, керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України.

20. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

21. В пунктах 1, 3- 5 додатку 1 до договору від 02.10.2013 сторони визначили, що теплопостачальна організація постачає споживачу в період з 02.10.2013 по 01.10.2014 теплову енергію в гарячій воді в обсягах 60,24 Гкал. Розподіл теплової енергії (для споживачів без комерційних приладів обліку - розрахунковим методом, для споживачів з комерційними приладами обліку - згідно із заявленою величиною): І квартал - 34,17 Гкал; ІІ квартал - 2,48 Гкал; ІІІ квартал - (-); ІV квартал - 23,63 Гкал; приєднане максимальне теплове навантаження - 0,031 Гкал/годину; максимальні витрати теплоносія не більше 0,51677 тон/годину; теплові втрати на ділянці теплової мережі та в місцевій системі споживача з витоком - 0,002325 тон/годину.

22. Дата зняття споживачем показань для надання звіту за приладами обліку - з 25 числа по 31 число поточного місяця, надання звіту постачальнику - не пізніше 31 числа поточного місяця. За відсутності звіту в установлений термін розрахунок виконується згідно з договірними тепловими навантаженнями.

23. За відсутності розбіжностей з обох сторін щодо обсягів поставки теплової енергії в поточному році термін дії даного додатку продовжується на кожний наступний рік.

24. У матеріалах справи наявні підписані позивачем та відповідачем акт/паспорти готовності до експлуатації в осінньо-зимовий період 2009- 2010, 2010- 2011, 2011- 2012, 2012- 2013, 2013- 2014, 2014- 2015, 2015- 2016, 2016- 2017, 2017- 2018, 2018- 2019, складені щодо приміщення № 65 (магазин "Ювілейний"). Сторони також складали акти від 15.10.2013, від 07.12.2017, від 30.11.2018, від 02.12.2019, від 21.11.2020 про подачу теплоносія до приміщення (магазин "Ювілейний"), розташованого за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг.

25. Згідно з виданими Державним підприємством "Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" свідоцтвами про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 09.06.2009 № Р800, від 12.07.2011 № Р793, від 22.07.2013 № Т-СП-2151/13, від 28.07.2015 № Т-ТЛ-573/15, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 07.08.2017 № 56125 теплолічильник SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, проходив повірку, визнавався придатним і допускався до застосування.

26. При цьому свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 07.08.2017 № 56125 було чинне до 07.08.2021, тобто протягом опалювального періоду 2020- 2021 років.

27. Відповідно до матеріалів справи протягом опалювальних періодів, у тому числі опалювального періоду 2020- 2021років, показники приладу обліку теплової енергії зазначалися позивачем у прошитому та пронумерованому журналі "Показання приладу обліку теплової енергії".

28. На підставі показників приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, протягом опалювальних періодів сторонами складалися та підписувалися акти з фіксуванням показників. Це підтверджується актами від 23.01.2008, від 25.12.2007, долученими позивачем до позову; актами від 20.01.2020, від 17.02.2020, від 16.03.2020, долученими відповідачем до заперечень від 28.07.2023.

29. Тобто до опалювального періоду 2020- 2021 років відповідач визнавав належними показники приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, зафіксовані позивачем, та приймав їх для розрахунку обсягів поставленої теплової енергії.

30. Листом від 13.10.2020 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для подальшого здійснення нарахувань за спожиту теплову енергію за показаннями приладу обліку теплової енергії внаслідок його невідповідності вимогам статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

31. Згідно з поясненнями сторін протягом опалювального сезону 2020- 2021 років відповідач не враховував показники приладу обліку теплової енергії та визначав обсяги фактично спожитої теплової енергії згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання споживача-покупця у розрахунковому періоді. Позивач сплатив в повному обсязі розрахований відповідачем обсяг фактично спожитої теплової енергії за листопад 2020 року, частково - за грудень 2020 року.

32. Позивач звертався до відповідача з листами від 16.12.2020, 19.02.2021 та просив здійснювати нарахування згідно з показниками приладу обліку теплової енергії. В листах-відповідях від 15.01.2021, від 24.03.2021 відповідач відмовився враховувати показники приладу обліку теплової енергії та послався на встановлення приладу обліку теплової енергії у 2007році без дотримання вимог статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність".

33. Після опалювального періоду 2020- 2021 років відповідач склав акт від 14.04.2021 про припинення подачі теплоносія на м-н Ювілейний, буд. 9; закриття засувок на вводі та опломбування; заборону самовільно відкривати засувки та порушувати цілісність пломби.

34. Позивач послався на підписаний сторонами акт від 21.11.2020, підписаний позивачем акт від 15.12.2020, відомості з журналу "Показання приладу обліку теплової енергії" та вказав, що станом на 20.11.2020 покази приладу обліку теплової енергії дорівнювали 00239,362Гкал.

35. Позивач послався на підписаний ним акт від 03.04.2021, відомості з журналу "Показання приладу обліку теплової енергії" та вказав, що станом на 03.04.2021 покази приладу обліку теплової енергії дорівнюють 00256,584Гкал за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг.

36. За розрахунками позивача, обсяг спожитої теплової енергії за опалювальний сезон 2020- 2021 років згідно з показниками приладу обліку становить 17,222 Гкал теплової енергії.

37. Зокрема, згідно з відомостями з журналу "Показання приладу обліку теплової енергії", підписаним між сторонами актом від 21.11.2020, а також підписаними позивачем актами від 15.12.2020 та від 03.04.2021, покази приладу обліку теплової енергії за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг, станом на 20.11.2020 дорівнювали 00239,362 Гкал, а станом на 03.04.2021 дорівнювали 00256,584 Гкал.

38. Позивач 12.05.2021 звертався до відповідача із заявою про розпломбування приладу обліку для проведення повірки. Листом від 25.05.2021 відповідач відмовився знімати пломби для проведення повірки приладу обліку.

39. Листом від 07.05.2021 позивач просив відповідача з`явитися у строк 7 календарних днів з дати отримання заяви для підписання двостороннього акта між сторонами про фіксування показів приладу обліку теплової енергії; підписати щомісячні акти за опалювальний сезон 2020- 2021 років із зафіксованими позивачем показниками приладу обліку теплової енергії; надати відповідні рахунки для сплати з урахуванням показників приладу обліку теплової енергії; здійснити перерахунок за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020- 2021 років на підставі показів приладу обліку теплової енергії. Відповідач в листі-відповіді від 01.07.2021 відмовився від запропонованих позивачем дій.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

40. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024, позов задоволено. Зобов`язано АТ "Криворізька теплоцентраль" здійснити перерахунок ФОП Шакулі Н. О. за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020- 2021 років за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг.

41. Судові рішення мотивовано тим, що у відповідача були відсутні підстави не враховувати показники приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, та визначати обсяги фактично спожитої теплової енергії протягом опалювального сезону 2020- 2021 років згідно з договірним тепловим навантаженням.

Короткий зміст касаційної скарги

42. У касаційній скарзі АТ "Криворізька теплоцентраль" просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

43. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на тому, що судами першої та апеляційної інстанцій не було застосовано норми, які були чинні станом на 2007 рік, а саме: статтю 9 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" у редакції від 29.08.2006, статтю 23 Закону України "Про планування і забудову територій".

44. У касаційній скарзі відповідач зазначає про те, що зняття з абонентського обліку приладу обліку теплової енергії позивача було здійснено у 2020 році після виявлення порушень вимог законодавства при його встановленні у 2007 році. Той факт, що з 2007 року показники цього приладу обліку приймались для визначення кількісних показників спожитої послуги не виключає того факту, що він був встановлений із порушеннями вимог законодавства, які були виявлені лише в 2020 році. І саме тому з 2020 року, а не з 2007 року, відповідач почав виконувати вимогу законодавства щодо обліку теплової енергії у разі виходу з ладу приладу обліку теплової енергії.

Короткий зміст відзиву на касаційні скарги

45. У відзиві на касаційну скаргу ФОП Шакула Н. О. просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на дотриманні судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позиція Верховного Суду

46. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

47. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

48. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

49. Предметом позову в цій справі є вимоги позивача щодо зобов`язання АТ "Криворізька теплоцентраль" здійснити перерахунок ФОП Шакули Н. О. за спожиту теплову енергію за опалювальний сезон 2020- 2021 років у нежитловому приміщенні за адресою: мкр-н Ювілейний, буд. 9, прим. 65, м. Кривий Ріг, з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371.

50. Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

51. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

52. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" (далі - Постанова № 1198).

53. Згідно з пунктом 7 Постанови № 1198 усі системи теплопостачання і теплоспоживання повинні бути забезпечені вузлами обліку відповідно до затверджених технічних умов і проектів.

54. Пунктом 17 Постанови № 1198 визначено, що для обліку відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, що відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

55. Згідно з пунктом 18 Постанови № 1198 прилади комерційного обліку теплової енергії в діючій системі теплопостачання, які використовуються для розрахунків за теплову енергію між теплопостачальною організацією та споживачем, повинна придбати і встановити теплопостачальна організація за умови, що такі витрати передбачені в договорі. Якщо використовуються інші джерела фінансування придбання та встановлення приладів комерційного обліку, то відносини між теплопостачальною організацією та споживачем визначаються окремою угодою відповідно до законодавства.

56. Відповідно до пункту 19 Постанови № 1198 після технічного огляду вузла обліку теплопостачальна організація видає акт про його прийняття в експлуатацію. Споживач за показами вузла обліку визначає обсяг спожитої теплової енергії та параметри теплоносія і заносить ці дані до журналу обліку споживання теплової енергії.

57. Згідно з пунктом 20 Постанови № 1198 облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

58. Відповідно до пункту 23 Постанови № 1198 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

59. На обґрунтування своєї позиції у справі позивачка вказувала, що належне їй приміщення обладнане приладом обліку теплової енергії, який було встановлено згідно із чинними на час встановлення нормативними приписами, з отриманням усіх необхідних погоджень та документів, і, відповідно, що обрахунок спожитої теплової енергії має здійснюватися згідно з показаннями такого приладу.

60. При розгляді даної справи судами встановлено, що прилад обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, був встановлений та прийнятий в експлуатацію теплопостачальною організацією 30.11.2007. Прилад обліку проходив періодичну повірку, його показники визнавались та використовувались відповідачем протягом попередніх опалювальних періодів. Щорічно складались акт/паспорти готовності до експлуатації в осінньо-зимовий період з дозволом експлуатації систем теплопостачання з відповідним приладом обліку теплової енергії.

61. До 13.10.2020 у відповідача не було зауважень щодо правомірності прийняття в експлуатацію та використання позивачем приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, встановленого 30.11.2007.

62. У касаційній скарзі відповідач посилається на незастосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин норм статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", які були чинні на 2007 рік, не зважаючи на той факт, що у 2020 році відповідачем було виявлено порушення вимог вказаного законодавства при встановленні позивачем у 2007 році приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, у зв`язку з чим прилад обліку позивача був знятий з абонентського обліку.

63. Так, у підписаному трьома представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" акті від 07.12.2020 № 571 зазначено про встановлення на момент обстеження магазину "Ювілейний" самовільного втручання в діючу систему теплопостачання, що призводить до порушення теплового балансу житлового будинку та є порушенням пунктів 11, 40, 41 Постанови № 1198. В акті зазначено про відмову позивача від підпису та запропоновано відновити систему центрального опалення згідно з проектом житлового будинку в строк до 22.12.2020.

64. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

65. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, суди зазначили про ненадання відповідачем доказів, які підтверджують самовільне втручання позивача в діючу систему теплопостачання, що призводить до порушення теплового балансу житлового будинку.

66. Зокрема, суди виходили з того, що в акті від 07.12.2020 № 571 не конкретизовано, у чому саме полягає самовільне втручання в діючу систему теплопостачання; не наведений конкретний перелік дій. В матеріалах справи відсутні докази про визначення сторонами межі балансової належності (експлуатаційної відповідальності сторін) у вигляді підписаного обома сторонами акта зі схемами теплових мереж відповідно до пункту 5.3 договору від 02.10.2013. Наявна лише схема встановлення вузла обліку теплової енергії від 24.07.2007, розроблена теплопостачальною організацією.

67. Враховуючи викладене, суди відхилили доводи відповідача про невідповідність приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, встановленого 30.11.2007, вимогам статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

68. У свою чергу Верховний Суд з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції не здійснює оцінку (переоцінку) доказів, покладених апеляційним судом в основу висновку про недоведеність відповідачем факту самовільного втручання позивача в діючу систему теплопостачання, що призводить до порушення теплового балансу житлового будинку, а також про невідповідність приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, встановленого 30.11.2007, вимогам статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

69. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судомами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

70. Колегія суддів також враховує, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

71. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому, діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).

72. Саме лише прагнення скаржника здійснити переоцінку наявних в матеріалах справи доказів та перевірку обставин цієї справи з урахуванням його власних висновків щодо поданих доказів не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки, як вже зазначалося, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

73. Враховуючи викладене, оскільки судами було належним чином досліджено питання щодо наявності/відсутності порушень вимог законодавства, у тому числі приписів статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", під час встановлення позивачем у 2007 році приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, у Суду відсутні підстави для переоцінки доказів та висновку судів про недоведеність відповідачем самовільного втручання позивача в діючу систему теплопостачання.

74. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у відповідача були відсутні підстави не враховувати показники приладу обліку теплової енергії SKM-1-03 dy 20, заводський номер 34371, та визначати обсяги фактично спожитої теплової енергії протягом опалювального сезону 2020- 2021 років згідно з договірним тепловим навантаженням.

75. Отже, з огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та мотиви для задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для формування правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування наведених скаржником норм права в правовідносинах, що склалися в цій справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

76. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

77. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

78. Зважаючи на те, що доводи скаржника не підтвердилися, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з мотивів, викладених в цій постанові.

Судові витрати

79. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 у справі № 904/6650/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач