РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Чернігів справа № 927/608/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Приватного підприємства «Смолянка-Агро» (код 34739782) 16330, Куликівська ТГ, с. Грабівка Чернігівського району Чернігівської області, вул. Хмельницького Б., 74 14002, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 2-а, кв. 18 (адреса представника Водолагіна Сергія Миколайовича; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (код 04412544) 15575, смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, вул. Чернігівська, 3
про стягнення 311 412 грн 63 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: Водолагін С.М. адвокат (ордер серії СВ № 1084543 від 28.06.2024)

відповідача: ОСОБА_1 (в порядку самопредставнитцва)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 23.10.2024 по 05.11.2024, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.11.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Смолянка-Агро» до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про відшкодування збитків в розмірі 304 060,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2020 року відповідач прийняв рішення щодо передачі підприємству в оренду строком на двадцять років земельну ділянку під господарськими будівлями і двором для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348; одночасно відповідач зобов`язав голову селищної ради укласти з підприємством договір оренди відповідної земельної ділянки.

Однак вказане вище рішення в частині укладення договору оренди землі відповідачем на даний час не виконане, що має своїм наслідком завдання підприємству збитків. На переконання позивача, за умови укладення в 2020 році відповідного правочину він міг би засіяти озимою пшеницею додатково 11,1492 га ріллі та отримати в 2021 році більший прибуток. Натомість ухилення відповідача від вчинення відповідних дій призвело до завдання підприємству збитків (упущеної вигоди) у вигляді недоотриманого доходу в сумі 311 412,63 грн.

Нормативно-правовим обґрунтуванням заявлених позовних вимог позивач визначив ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2024 постановлено:

позовну заяву Приватного підприємства «Смолянка-Агро» про стягнення 304 060 грн 00 коп. залишити без руху;

зобов`язати Приватне підприємство «Смолянка-Агро» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

- позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

- докази направлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви;

роз`яснити Приватному підприємству «Смолянка-Агро», що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду від 08.07.2024 направлена позивачу до електронного кабінету його повноважного представника адвоката Водолагіна С.М. в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 08.07.2024 18:25.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 08.07.2024 є такою, що отримана позивачем 09.07.2024.

16.07.2024, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, позивачем до Господарського суду Чернігівської області подана позовна заява в новій редакції та докази направлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.07.2024 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 10 вересня 2024 року на 09:40;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

викликати для участі в судовому засіданні представника Приватного підприємства «Смолянка-Агро» в якості позивача. Повідомити позивача, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликати для участі в судовому засіданні представника Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в якості відповідача. Повідомити відповідача, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Ухвала суду від 22.07.2024 направлена сторонам до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 22.07.2024 18:55.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 22.07.2024 є такою, що отримана сторонами 23.07.2024.

За правилами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

29.07.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 29.07.2027 позивача про збільшення розміру позовних вимог до 311 412,63 грн.

30.07.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 29.07.2024 на позовну заяву із запереченнями відповідача проти заявлених позовних вимог та проханням відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що дійсно рішенням тридцять третьої сесії сьомого скликання Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.08.2020 «Про передачу земельної ділянки в оренду» вирішено передано позивачу в оренду терміном на 20 років земельну ділянку площею 73,629 га з кадастровим номером :01:003:0348 під господарськими будівлями і дворами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, прийняття відповідного рішення суперечить приписам Земельного кодексу України, оскільки воно мало бути прийнятим на підставі проекту землеустрою шляхом його затвердження; як наслідок договір оренди землі, на укладенні якого наполягає позивач, суперечив би нормам діючого законодавства України.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 01.03.2024 № 2845/23-24 межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0348 не збігаються з фактичними контурами споруд та парканів, вона накладається на землі житлової та громадської забудови, має помилку геометрії:

помилково при інвентаризації масиву господарського двору у контур земельної ділянки об`єднано і землі загального користування (проїзд) дорогу, яка сполучає с. Смолянка та с. Грабівка;

земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0348 накладається на земельні ділянки гр. ОСОБА_2 кадастровий номер :01:003:0028 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; гр. ОСОБА_3 кадастровий номер: :01:003:0024 площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,2942 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0027.

Також в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0348 наявна земельна ділянка загальною площею 0,25 га, яка відповідно до Договору оренди землі від 26.12.2007 передана Куликівською районною державною адміністрацією Чернігівської області ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» (нині ПрАТ «Київстар») на 49 років.

Надалі позивач звертався до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 73,6290 га; відповідний дозвіл надано рішенням ради 11 сесії 8 скликання, одночасно рада звернула увагу підприємства на питання, які слід врахувати та вирішити під час розроблення проекту землеустрою.

Оскільки вказівки відповідача позивачем були проігноровані під час розроблення проекту землеустрою, рішенням від 13.10.2022 18 сесії 8 скликання № 428-18/VІІІ «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро» підприємству відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та рекомендовано привести проект землеустрою у відповідність вимогам діючого законодавства України.

При цьому, відповідач зауважує, що без розроблення проекту землеустрою вищезгадане рішення від 31.08.2020 є таким, що суперечить положенням Земельного кодексу України, а тому укладення договору оренди на його основі також суперечитиме закону.

Додатково відповідач вказує, що правова оцінка питання можливості укладання договору оренди земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348 відповідно до рішення 33 сесії 7 скликання від 31.08.2020 «Про передачу земельної ділянки в оренду» надається в межах справи № 927/186/22, яка на день подання даної заяви по суті справи перебуває на розгляді в Північному апеляційному господарському суді; з урахуванням даного факту відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 927/186/22.

05.08.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 05.08.2024 на відзив, зі змісту якої вбачається, що, на думку позивача, відповідач не спростував наведені в позовній заяві доводи, а тому позов підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.09.2024 постановлено:

продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів;

призначити підготовче засідання на 10 жовтня 2024 року;

повідомити позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем заперечення до 16.09.2024 включно.

Постановляючи ухвалу від 10.09.2024 суд виходив з того, що 10.09.2024 о 09:21 в мережі Інтернет (Telegram-канал "Суспільне Чернігів") з`явилось повідомлення про оголошення повітряної тривоги в Чернігівській області, яка тривала до 10:36.

Згідно наказу голови Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 № 24-од, з метою забезпечення вимог цивільного захисту населення під час повітряної тривоги, зобов`язано суддів та працівників суду під час оголошення повітряної тривоги здійснювати евакуацію із залишенням приміщення суду до безпечного місця розташування; встановлено, що в разі оголошення повітряної тривоги під час проведення судового засідання, таке засідання має негайно припинятися; крім того, організовано службу судових розпорядників щодо додаткового оповіщення голосом всіх працівників суду та відвідувачів стосовно повітряної тривоги та місця можливої евакуації.

Враховуючи даний факт та вищезгаданий наказ голови суду, призначене на 10.09.2024 на 09:40 підготовче засідання по даній справі не проводилось; даний факт підтверджується також Актом від 10.09.2024 № 115-24 щодо оголошення повітряної тривоги.

Ухвала суду від 10.09.2024 направлена сторонам до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 11.09.2024 02:19.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.09.2024 є такою, що отримана сторонами 11.09.2024.

12.09.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» відповідачем до Господарського суду Чернігівської області подані заперечення від 12.09.2024, якими орган місцевого самоврядування підтримав свої доводи щодо спірних правовідносин, викладені у відзиві на позовну заяву.

В підготовчому засіданні 10.10.2024 повноважний представник відповідача заявив усне клопотання про залишення без розгляду поданого ним клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на відсутність на сьогоднішній день обставин для зупинення провадження у справі.

Враховуючи заявлення відповідачем клопотання про залишення без розгляду клопотання про зупинення провадження у справі до початку його розгляду по суті, суд вважає за можливе залишити його без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.10.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 23 жовтня 2024 року.

Ухвала суду від 10.10.2024 направлена сторонам до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 10.10.2024 15:21.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.10.2024 є такою, що отримана сторонами 10.10.2024.

В судовому засіданні 23.10.2024 оголошено перерву до 05.11.2024, про що сторони були повідомлені під розписку.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Смолянка-Агро» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 16.03.2007, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 0000198.

Статті 13, 14 Конституції України визначають, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За приписами ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України).

Суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (ст. 80 Земельного кодексу України).

Закон України «Про оренду землі» (ст. 1-6) передбачає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частина 1 ст. 122 Земельного кодексу України встановлює, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений ст. 123 Земельного кодексу України.

З огляду на вищенаведені норми діючого законодавства України відповідач наділений повноваженнями розпоряджатися землями комунальної власності відповідних територіальних громад, надавати у користування земельні ділянки із земель комунальної власності; відповідні дії мають вчинятися органом місцевого самоврядування з чітким дотриманням вимог закону.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0348 має цільове призначення 16.00 «Земельні ділянки запасу під сільськогосподарськими будівлями і дворами», категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання: землі запасу; форма власності: комунальна; площа земельної ділянки: 73.379 га; суб`єкт права власності на земельну ділянку: Олишівська селищна об`єднана територіальна громада в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області; дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 10.09.2019.

31.08.2020 тридцять п`ятою сесією сьомого скликання Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області прийнято рішення «Про передачу земельної ділянки в оренду», яким, зокрема, вирішено:

«1. Передати в оренду строком на 20 років земельну ділянку під господарськими будівлями і дворами, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 73,629, кадастровий номер :01:003:0348;

селищному голові ОСОБА_4 укласти з ПП «Смолянка-Агро» договір оренди землі на земельну ділянку, загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348 строком на 20 років, яка розташована в с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області на адміністративній території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.»

Оскільки цільове призначення земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, згідно відомостей з Державного земельного кадастру «Земельна ділянка запасу під сільськогосподарськими будівлями і дворами», а передається в оренду на підставі рішення органу місцевого самоврядування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то фактично відбувається зміна її цільового призначення.

За правилами ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції станом на 31.08.2020) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначаються Законом України «Про землеустрій», згідно зі ст. 50 якого проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Таким чином, вищезгадане рішення від 31.08.2020 мало бути прийнято відповідачем на підставі проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки; за відсутності відповідного проекту акт органу місцевого самоврядування є таким, що суперечить положенням ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Пунктом 6 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України (станом на 06.09.2021) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається що у вересні 2021 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням (від 06.09.2021 № 104) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 73,6290 га із земель комунальної власності, яка розташована в с. Смолянка на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, кадастровий номер :01:003:0348.

Рішенням одинадцятої сесії Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області восьмого скликання від 20.09.2021 № 315-11/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро», зокрема, ухвалено:

«1. Надати дозвіл ПП «Смолянка-Агро» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 73,6290 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області за межами населеного пункту;

2. В проекті землеустрою зробити поділ земельної ділянки з фактичним виділенням ріллі;

3. Рекомендувати ПП «Смолянка-Агро» здійснити заходи щодо розроблення вищевказаної документації із землеустрою та подати її на розгляд сесії Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.»

Надалі рішенням сімнадцятої сесії Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області восьмого скликання від 18 липня 2022 року № 423-17/VІІІ внесено зміни до вищезгаданого рішення від 20.09.2021 № 315-11/VІІІ, доповнивши його пунктом 2 наступного змісту: «Скасувати рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання від 31.08.2020 року «Про передачу земельної ділянки в оренду».

Не погоджуючись з рішенням відповідача від 18.07.2022 № 423-17/VІІІ позивач звернувся з позовом про визнання його недійсним у відповідній частині.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.11.2022 у справі № 927/565/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023, ухвалено, зокрема, позов задовольнити повністю; визнати незаконним та скасувати рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області сімнадцятої сесії восьмого скликання від 18 липня 2022 року № 423-17/VIII в частині внесення змін до рішення одинадцятої сесії восьмого скликання від 20 вересня 2021 року № 315-11/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро», а саме доповнення рішення пунктом 2 такого змісту: «Скасувати рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання від 31.08.2020 року «Про передачу земельної ділянки в оренду».

Ухвалюючи відповідне рішення Господарський суд Чернігівської області виходив з того, що спірне рішення є таким, що прийнято з порушенням передбаченої законом процедури внесення змін до рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області тридцять третьої сесії сьомого скликання від 31 серпня 2020 року та до рішення одинадцятої сесії восьмого скликання від 20 вересня 2021 року № 315-11/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро»; рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31 серпня 2020 року «Про передачу земельної ділянки в оренду» та рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 20 вересня 2021 року № 315-11/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро», є актами індивідуальної дії, на підставі яких у позивача виникло право на отримання в оренду земельної ділянки, а тому відповідач не мав підстав для скасування такого рішення.

Разом з тим, як вже було вказано вище, рішення відповідача від 31.08.2020 про передачу земельної ділянки в оренду позивачеві було прийнято за відсутності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що лише в серпні 2022 року позивач подав відповідачеві на затвердження (заява від 09.08.2022 № 47) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 73,6290 га, кадастровий номер :01:003:0348 (додатком до заяви значиться відповідний проект землеустрою на 42 аркушах).

Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції станом на 13.10.2022) передбачається, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Рішенням вісімнадцятої сесії Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області восьмого скликання від 13.10.2022 № 428-18/VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 73,6290 га ПП «Смолянка-Агро», враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, місцевих природних ресурсів, збереження навколишнього природного середовища, комунальної власності, інфраструктури, будівництва, архітектури, транспорту та житлово-комунального господарства, ухвалено:

«1. Відмовити ПП «Смолянка-Агро» в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01) площею 57.1773 га та 14.0746 га, за рахунок земель комунальної власності ПП «Смолянка-Агро» за межами населеного пункту с. Смолянка, Куликівського району Чернігівської області, кадастрові номери новосформованої земельної ділянки відсутні, відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій», п.5, ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. 12, 93, 122, 123, 124, 186 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

2. Рекомендувати ПП «Смолянка-Агро» привести проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01) площею 57.1773 га та 14.0746 га, за рахунок земель комунальної власності ПП «Смолянка-Агро» за межами населеного пункту с. Смолянка, Куликівського району Чернігівської області, кадастрові номери новосформованої земельної ділянки відсутні у відповідність до вимог чинного законодавства та вказаних недоліків і зауважень постійної комісії з питань земельних відносин, місцевих природних ресурсів, збереження навколишнього природного середовища, комунальної власності, інфраструктури, будівництва, архітектури, транспорту та житлово-комунального господарства.»

Наведене вище свідчить про те, що поданий відповідачем на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду не відповідає вимогам закону, тобто був розроблений без урахування зауважень та рекомендацій відповідача.

Натомість з огляду на згадане вище рішення відповідача від 31.08.2020, яке, як вже неодноразово зазначалось вище, було прийнято за відсутності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання Олишівську селищну раду укласти з ПП «Смолянка-Агро» договір оренди земельної ділянки загальною площею 73,629 га кадастровий номер :01:003:0348 строком на 20 років для ведення сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2023 у справі № 927/186/22 позов задоволено повністю; ухвалено Олишівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області укласти з Приватним підприємством «Смолянка-Агро» договір оренди земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, строком на двадцять років, для ведення сільськогосподарського виробництва.

Ухвалюючи рішення від 23.05.2023 у справі № 927/186/22 суд виходив з того, що «… оскільки рішення Олишівської селищної ради тридцять третьої сесії сьомого скликання від 31.08.2020 є чинним, у позивача виникло право на отримання в оренду строком на двадцять років земельної ділянки під господарськими будівлями і дворами, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, яка розташована в с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області на адміністративній території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.»

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 постановлено, зокрема, рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2023 у справі № 927/186/22 скасувати з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду Північний апеляційний господарський суд виходив, зокрема, з того, що «З матеріалів справи слідує, що позивач просить зобов`язати відповідача передати йому в оренду земельну ділянку загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, а відповідач стверджує про неможливість передачі такої земельної ділянки в оренду, оскільки вона накладається як на землі загального користування (проїзд), дорогу, яка сполучає с. Смолянку та с. Грабівку, так і на земельні ділянки, які перебувають у власності та оренді інших осіб. …

… За результатами проведення вказаної експертизи складено Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 2845/23-24 від 01.03.2024, у якому експертом викладені наступні висновки:

- земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0348 накладається на земельні ділянки кадастрові номери: :01:003:0024, :01:003:0027, :01:003:0028, :01:003:0045, площі накладення становлять:

кадастровий номер: :01:003:0024 0,0865г а;

кадастровий номер: :01:003:0027 0,2942 га;

кадастровий номер: :01:003:0028 0,2500 га;

кадастровий номер: :01:003:0045 0,2500 га;

Частина питання Якщо так, то встановити осіб, якім належать відповідні речові права на земельні ділянки, які накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0348 та визначити площу накладення не входить до переліку вирішуваних питань та виходить за межі компетенції експерта;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0348 накладається на дорогу, що сполучає с. Смолянку та с. Грабівку площа накладення становить 0,6404 га.

Колегію суддів було встановлено, що:

- з наявних у матеріалах справи доказів, а саме Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку слідує, що:

1) власником земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :01:003:0028 є ОСОБА_2 ;

2) власником земельної ділянки площею земельної ділянки 0,0865 га кадастровий номер :01:003:0024 та земельної ділянки площею 0,2942 га для ведення особистого господарства кадастровий номер :01:003:0027 є ОСОБА_5 ;

- матеріали справи не містять відомостей про особу/осіб, яким належать речові права на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер: :01:003:0045. …

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується як те, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0348 накладається на дорогу, що сполучає с. Смолянку та с. Грабівку площа накладення становить 0,6404 га, так і те, що така земельна ділянка накладається на земельні ділянки, які належіть на права власності третій особі 1 та третій особі 2, а також на земельну ділянку, яка перебуває в орендному користуванні третьою особи 3, а також те, що право власності та право оренди щодо відповідних земельних ділянок у третіх осіб виникло задовго до прийняття рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Олишівської селищної ради Про передачу земельної ділянки в оренду від 31.08.2020.

Водночас вказані обставини фактично унеможливлюють виконання рішення Олишівської селищної ради Про передачу земельної ділянки в оренду від 31.08.2020 та передачу позивачу в орендне користування земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, оскільки:

- за змістом положень ЗК України надання земельної ділянки у користування одній особі за наявності у іншої особи чинного права користування, можливо лише після припинення права такого користування останньою у встановленому порядку, проте матеріали справи не містять доказів припинення права користування третьою особою 3 земельною ділянкою площею 0,2500 га кадастровий номер :01:003:0028;

- за змістом положень чинного законодавства саме власникові належить право розпоряджання своїм майном, а відтак відповідач не мав права на передачу в оренду земельних ділянок, які на праві власності належать тертій особі 1 та третій особі 2.

… у цій справі його позовні вимоги не можуть бути задоволені частково, зокрема відповідача не може бути зобов`язано надати в оренду лише частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0348, оскільки за змістом положень чинного законодавства в оренду передається сформована земельна ділянка, тобто земельна ділянка з визначенням її площі, меж та внесенням інформації про неї до Державного земельного кадастру, при цьому істотними умовами договору оренди землі, серед іншого є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). До того ж рішення Олишівської селищної ради Про передачу земельної ділянки в оренду від 31.08.2020 прийняте саме до земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348, а ухвалення рішення лише щодо частини такої земельної ділянки призведе до фактичної неможливості його виконання як в добровільному, так і в примусовому порядку та, відповідно, не відновить порушених прав позивача.

Водночас колегія суддів зазначає про те, що позивач, у випадку наявності у нього збитків через дії відповідача не позбавлений права вимагати їх компенсації, в тому числі і в судовому порядку.»

Отже, під час вирішення спору в межах справи № 927/186/22 було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0348 накладається на інші земельні ділянки (кадастрові номери :01:003:0024, :01:003:0027, :01:003:0028, :01:003:0045; площі накладення становлять: кадастровий номер: :01:003:0024 0,0865 га; кадастровий номер: :01:003:0027 0,2942 га; кадастровий номер: :01:003:0028 0,2500 га; кадастровий номер: :01:003:0045 0,2500 га.

Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0348 накладається на дорогу, що сполучає с. Смолянка та с. Грабівка, площа накладення становить 0,6404 га.

Вказані обставини фактично унеможливлюють виконання рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.08.2020 та передачу позивачу в орендне користування земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348.

Слід вказати, що надаючи позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідач роз`яснив підприємству необхідність при розробці проекту «вирізати площу накладок на землі житлової та громадської забудови, відокремити, шляхом поділу земельної ділянки, землі загального користування (проїзд) та привести у відповідність угіддя земельної ділянки відповідно даних роздержавлення та картографічного матеріалу.»

Натомість відповідні дії позивачем вчинені не були наслідком чого є прийняття відповідачем згаданого вище рішення від 13.10.2022.

Щодо вимоги позивача відшкодувати збитки суд зазначає наступне:

згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності з ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 224, ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Статтями 2, 13, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основною засадою (принципом) господарського судочинства є, зокрема змагальність сторін.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує, що протиправна поведінка селищної ради полягає в ухиленні від виконання прийнятого нею ж рішення про передачу підприємству в оренду земельної ділянки.

Втім, як було встановлено під час розгляду справи № 927/186/22, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0348 накладається на інші земельні ділянки, а також на дорогу, що сполучає с. Смолянка та с. Грабівка, що фактично унеможливлює виконання рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.08.2020 та передачу позивачу в орендне користування земельної ділянки загальною площею 73,629 га, кадастровий номер :01:003:0348.

Таким чином, зважаючи на підстави заявленого позову, доводи позивача щодо протиправної поведінки відповідача не підтвердилися.

Також суд звертає увагу позивача на доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2019 у справі № 705/6141/14-ц зазначив, що сторона, яка вчиняє дії або робить заяви у спорі, що суперечать тій позиції, яку вона займала раніше, не повинна отримати перевагу від своєї непослідовної поведінки.

Як було вказано вище, у вересні 2021 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням (від 06.09.2021 № 104) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 73,6290 га із земель комунальної власності, яка розташована в с. Смолянка на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, кадастровий номер :01:003:0348.

Такий дозвіл був наданий позивачу рішенням одинадцятої сесії Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області восьмого скликання від 20.09.2021 № 315-11/VIII.

Відповідні дії позивача свідчать, що фактично він погодився із неможливістю виконання рішення Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.08.2020 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0348 без визначення її дійсної площі та конфігурації.

Однак, в липні 2024 року позивач вже звернувся з позовом про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок ухилення останнього від виконання прийнятого ним рішення про передачу підприємству в оренду земельної ділянки.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що селищна рада загалом не відмовляється від надання земельної ділянки в оренду. Втім, на даний час передача землі у користування не була здійснена насамперед у зв`язку з тим, що позивач не розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який би відповідав вимогам земельного законодавства.

З цих же підстав суд не може встановити чи дійсно в загальну площу земельної ділянки 73,629 га, кадастровий :01:003:0348, входять дві земельні ділянки (рілля) площею 7,9812 га та 3,168 га (разом 11,1492 га), площу яких позивач взяв для розрахунку завданих збитків (як таких, що мав намір та можливість в 2020 році засіяти озимою пшеницею).

З огляду на відсутність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, підстави для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків також відсутні.

Тому позовні вимоги являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Частиною 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишаються поза увагою як такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем за подання до господарського суду даної позовної заяви було сплачено 4 560,90 грн судового збору.

Як вже було вказано вище дана позовна заява подана позивачем до Господарського суду Чернігівської області через систему «Електронний суд».

За правилами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який з урахуванням результатів вирішення даного спору покладається на позивача, становить 3 736,95 грн.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються в повному обсязі на останнього.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Смолянка-Агро» до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про стягнення 311 412 грн 63 коп. залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2024.

Суддя А.С.Сидоренко