ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"21" листопада 2024 р. Cправа № 902/1125/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику учасників процесу матеріали заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" про вжиття заходів забезпечення позову вих. №б/н від 19.11.2024 (вх. канцелярії суду №01-48/52/24 від 19.11.2024), поданої у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" (вул. Данила Нечая, буд. 7, м. Вінниця, 21001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (вул. Стеценка, буд. 57, м. Вінниця (з), 21009)

про стягнення 1 934 927 грн,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області в порядку загального позовного провадження розглядається справа № 902/1125/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" про стягнення 2 098 241,49 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки продукції №54 від 15.09.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставлених хлібобулочних виробів, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 2 098 241,49 грн, з яких: 1 765 593 грн - основного боргу; 249 828,5 грн - пені; 82 819,99 грн - інфляційних втрат.

За результатами слухання справи 19.11.2024 підготовче засідання відкладено на 03.12.2024 об 11:00 год. Поряд з цим в порядку ст. 46 ГПК України прийнято заяву позивача (вх. №01-34/11369/24 від 19.11.2024) про зменшення розміру позовних вимог до 1 934 927 грн (з яких: 1 595 478,11 грн - основний борг; 256 628,90 грн - пеня та 82 819,99 грн - інфляційні втрати), про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

19.11.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" вих. №б/н від 19.11.2024 (вх. канцелярії суду №01-48/52/24 від 19.11.2024), відповідно до прохальної частини якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (ідентифікаційний код 44250761), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (ідентифікаційний код 44250761) у межах суми позовних вимог на загальну суму 1 934 927,00 грн (один мільйон дев`ятсот тридцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім гривень 00 коп) грн, але не виключно на рахунки відкриті в АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 .

Дослідивши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави, тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 910/7141/13 та від 25.02.2019 у справі № 922/2673/18).

В обґрунтування мотивів поданої заяви про забезпечення позову заявник (позивач) вказує, що щомісяця, починаючи з осені 2023 року сума заборгованості росла. Копії актів звірки (наявні в матеріалах справи) підтверджують, що були місяці, коли відповідач взагалі не сплачував жодних коштів. Наприклад, в акті звірки за січень 2024 року (заборгованість загальна 641 000 грн і жодних оплат з боку відповідача), в акті звірки за лютий 2024 року (заборгованість загальна зросла до 845 000 грн і жодних оплат з боку відповідача), в акті звірки за липень 2024 року (заборгованість загальна зросла до 1 585 000 грн і жодних оплат з боку відповідача).

Вищевказана поведінка Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп", на думку позивача, свідчить про відсутність наміру повністю розрахуватись за поставлену продукцію та про ускладнення або неможливість виконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову.

Поряд з цим доказів вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" дій, спрямованих на реалізацію майна (нерухомого майна та коштів на рахунках) чи підготовчих дій до його реалізації матеріали поданої заяви про забезпечення позову не містять.

Фактично міркування заявника про можливість ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог є лише припущеннями заявника, яке не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Суд враховує позицію ОП ВС КГС, викладену у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У цій же постанові зазначено, що у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.

Поряд з цим покладення обов`язку щодо спростування необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову на відповідача не спростовує позицію, викладену постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Так, в обґрунтування ускладнення або неможливості виконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" зазначає про тривалу відсутність оплат з боку відповідача, що, на думку позивача, свідчить про відсутність наміру повністю розрахуватись за поставлену продукцію.

Водночас у прийнятій судом заяві позивача про зменшення розміру позовних вимог до 1 934 927 грн (вх. №01-34/11369/24 від 19.11.2024) Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" стверджує, що після подачі позову до суду між позивачем та відповідачем був підписаний акт звірки взаєморозрахунків за жовтень 2024 року (який додано до матеріалів справи), за яким розмір заборгованості склав 1 670 478,11 грн, при цьому після подачі позову відповідач сплатив 75 000 грн.

Суд акцентує увагу, що подаючи позов у справі № 902/1125/24 Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" заявляло про наявність 1 765 593 грн основного боргу, згодом зменшивши такий борг до 1 595 478,11 грн. При цьому у обопільно підписаному між сторонами Акті звірки взаєморозрахунків за жовтень 2024 року відображено здійснені відповідачем проплати в жовтні 2024 року в сумі 175 000 грн.

Тобто, твердження позивача про відсутність наміру Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" розрахуватись за поставлену продукцію не знаходить свого відображення матеріалами справи.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, заявником не наведено обґрунтованих мотивів та доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову, відтак у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Хліб Вінниця" вих. №б/н від 19.11.2024 (вх. канцелярії суду №01-48/52/24 від 19.11.2024) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 902/1125/24 відмовити.

2. Згідно із ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Відповідно до ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів учасників справи.

Дата складання повного тексту ухвали 21.11.2024.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.