ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2024 Справа № 908/2704/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали справи №908/2704/24

За позовом: Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124, (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 1, )

про стягнення 4773824,74 грн.

За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124, (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 1, )

до відповідача: Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206, )

про розірвання договору оренди земельної ділянки

За участі представників :

Від позивача (відповідач за зустрічним позовом) : Білик Н.О., самопредставництво

Від відповідача (позивач за зустрічним позовом): Борисова В.В., посвідчення НОМЕР_1 від 20.08.2019

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулась Запорізька міська рада до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124 про стягнення 4773824,74 грн заборгованості за договором оренди землі № 42 від 01.08.2007 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 08.10.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2704/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Крім того, 08.10.2024 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладання арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2024 розгляд заяви позивача про забезпечення позову у справі визначено судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 10.10.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження у справі №908/2704/24, яке суд ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.10.2024 о 12 год. 40 хв.

Заяву позивача про забезпечення позову (вих. №02/03.3-20/02744 від 08.10.2024) також прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою від 21.10.2024 відкладено підготовче засідання на 20.11.2024 о 12 год. 30 хв.

24.10.2024 відповідачем (ТОВ Стальконструкція-124) подано до суду зустрічну позовну заяву до Запорізької міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою суду від 25.10.2024 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124 до Запорізької міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки прийнято до розгляду. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання за зустрічним позовом призначено на 20.11.2024 о 12:30 год.

24.10.2024 від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву.

24.10.2024 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про приєднання до матеріалів справи експрес накладних.

28.10.2024 від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив.

31.10.2024 в канцелярії Господарського суду Запорізької області зареєстровані заперечення на відповідь на відзив.

07.11.2024 позивачем в системі «Електронний суд» сформовано заяву про уточнення дати договору оренди землі. Також, сформовано відзив на зустрічну позовну заяву.

19.11.2024 від позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 20.11.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 20.11.2024 представник позивача підтримав подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Обґрунтовуючи подану заяву, Запорізька міська рада вказує на те, що 15.07.2007р. між Запорізькою міською радою (далі орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція-124» (далі орендар, відповідач) був укладений договір оренди землі б/н, відповідно до якого, позивачем надано, а відповідачем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,5778 га, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.08.2007р. за №42 (далі договір оренди землі).

Відповідно до п. 8 договору оренди землі, договір укладено на дев`ятнадцять років. Згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.05.2023р. по справі №908/441/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023р. та ухвалою Касаційного господарського суду України від 08.07.2024р., внесені зміни до п. 5 вказаного договору, виклавши його в такій редакції: « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 65 282 852 грн. 42 коп., в цінах 2023 року».

Крім того, вказаним рішенням суду внесені зміни до п. 9 договору, виклавши його в такій редакції: « 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 1 958 485 грн. 57 коп., що складає 3% нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2023 року».

Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 24.07.2024р. за №8757/5/08-01- 04-07, відповідачем нарахована та згідно ІКП сплачена сума плати за землю: за 2023р. у розмірі 6 247,54 грн.; за 2022р. в розмірі 281 193,92 грн.; за 2021р. в розмірі 381 060,00 грн.

В зв`язку з тим, що відповідачем умови договору оренди не виконуються належним чином, орендна плата не сплачується у встановленому розмірі Запорізька міська рада звернулась до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди землі в розмірі 4 773 824 грн. 74 коп., а також судового збору в загальному розмірі 57 285 грн. 90 коп.

Вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, оскільки до постановлення рішення у справі відповідачем можливо будуть вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу у користування належного йому майна, що може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог Запорізької міської ради. Крім того, у випадку відчуження відповідачем права власності на нерухоме майно на користь інших осіб, виконати в примусовому порядку рішення суду буде неможливо, а тому, є реальні, існуючі обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість у майбутньому виконати рішення.

В свою чергу, накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі позовних вимог здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність.

Отже, обраний вид забезпечення позову накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Подібні за своїм змістом висновки щодо застосування, зокрема, статті 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020р. у справі №915/373/20 та від 03.12.2021р. у справі №910/4777/21, а також від 08.10.2020р. у справі №465/4985/18 і від 15.06.2021р. у справі №757/48375/20 (щодо аналогічних за змістом положень Цивільного процесуального кодексу України). Зазначена ухвала, до ухвалення рішення за результатом розгляду основної позовної заяви, лише частково обмежить права власника щодо оскаржуваного майна, а саме: жодним чином не порушить права щодо володіння та користування нерухомим майном, а лише обмежить право розпоряджатись ним на користь третіх осіб.

Зазначене забезпечення позову в даній ситуації буде справедливим та співмірним заявленим позовним вимогам.

Таким чином, позивач просить суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція-124», а саме:

- 1/1 частка виробничий корпус літ.Б інв.№47 - загальна площа 1537,9 кв.м., оздоровчий комплекс літ.Е загальна площа 382,1 кв.м., котельня літ.Т - загальна площа 11,3 кв.м., прохідна літ. И інв.№48 загальна площа 10,4кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та належить на праві власності відповідачу;

- інв.№002 загальна площа 646,7кв.м., інв.№007 загальна площа 1074,1кв.м., інв. №001 загальна площа 1281,9кв.м., інв.№005 загальна площа 41,5 кв.м., інв.№16 загальна площа 8,6кв.м., інв.№42 загальна площа 79,5кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція-124».

Представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 2 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві та/або іншими особам вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Так, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зауважує, що в даному випадку досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголошує, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Крім того, у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог.

До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що наведені у заяві обставини об`єктивно свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову суперечить завданню господарського судочинства, оскільки може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у цій справі, що призведе до неефективного захисту порушених прав та інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення 4773824,74 грн заборгованості за договором оренди землі № 42 від 01.08.2007 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, Запорізька міська рада зазначає, що до постановлення рішення у справі відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу у користування належного йому майна, що може ускладнити або взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124, (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 1, ), а саме:

- 1/1 частка виробничий корпус літ.Б інв.№47 - загальна площа 1537,9 кв.м., оздоровчий комплекс літ.Е загальна площа 382,1 кв.м., котельня літ.Т - загальна площа 11,3 кв.м., прохідна літ. И інв.№48 загальна площа 10,4кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та інв.№002 загальна площа 646,7кв.м., інв.№007 загальна площа 1074,1кв.м., інв. №001 загальна площа 1281,9кв.м., інв.№005 загальна площа 41,5 кв.м., інв.№16 загальна площа 8,6кв.м., інв.№42 загальна площа 79,5кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, є обґрунтованим.

Таким чином, необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору та дій відповідача у справі, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Запорізької міської ради, чим фактично буде нівельована функція судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заява Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/2704/24 є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 6, ч. 8 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд, враховуючи положення статті 141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків осіб щодо яких вживаються заходи або будь-яких третіх осіб, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1). Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2). Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4).

Керуючись ст. ст. 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/2704/24 задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Макаренка, 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Стальконструкція-124, (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 1, ), а саме:

- 1/1 частка виробничий корпус літ.Б інв.№47 - загальна площа 1537,9 кв.м., оздоровчий комплекс літ.Е загальна площа 382,1 кв.м., котельня літ.Т - загальна площа 11,3 кв.м., прохідна літ. И інв.№48 загальна площа 10,4кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- інв.№002 загальна площа 646,7кв.м., інв.№007 загальна площа 1074,1кв.м., інв. №001 загальна площа 1281,9кв.м., інв.№005 загальна площа 41,5 кв.м., інв.№16 загальна площа 8,6кв.м., інв.№42 загальна площа 79,5кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Дана ухвала відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 20.11.2024 і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 20.11.2027.

Ухвала набирає законної сили з 20.11.2024 та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України.

Ухвала підписана 25.11.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян