ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 Справа № 917/2002/23

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул.Єжи Гедройця,5, м.Київ, 03150 в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця", вул.Привокзальна,3, м.Київ, 02096

до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", вул.І.Приходька, 139, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" про стягнення 7 093 506,69грн. штрафних санкцій, у т.ч. 4 468 755,12грн. - пеня та 2 624 751грн. штраф.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем зобов`язання за Договором № 7622/010-013/с/11-УЗШК від 31.01.2022 про надання послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 двом електропоїздам серії ЕКрІ перед позивачем виконано з порушенням строків надання послуги з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 електропоїзда ЕКрІ-002.

Ухвалою від 13.11.2023 суд ухвалив відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" про стягнення 7093506,69грн. штрафних санкцій.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2024 суд скасував ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 та направив справу № 917/2002/23 для продовження розгляду.

Ухвалою від 27.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання у справі на 19.03.2024 на 10:45 год.

16.02.2024 Публічне акціонерне товариство «Крюківський вагонобудівний завод» (далі - ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод») через підсистему «Електронний суд» подало до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2024 суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 917/2002/23 та витребував з Господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/2002/23.

Ухвалою від 11.03.2024 суд ухвалив зупинити провадження у справі № 917/2002/23, матеріали справи № 917/2002/23 надіслати до Верховного Суду України.

30.04.2024 справа № 917/2002/23 повернулася до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 03.05.2024 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 15.05.2024.

13.03.2024 за вхід. № 3434 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач посилається на виникнення форс-мажорних обставин, а також пов`язаних з ними обставин як на відтермінування виконання взятих на себе зобов`язань та просить суд відмовити у задоволенні позову.

14.05.2024 за вхід. № 6756 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відповідачем об`єктивно підтверджено настання форс-мажорних обставин лише на період з 05.01.2023 по 20.01.2023 року у сертифікаті №5300-23-0256 про форс-мажорні обставини. Інших сертифікатів про форс-мажорні обставини на адресу позивача від відповідача не надходило.

21.05.2024 за вхід. № 7111 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач зазначає, що наявність підтверджених форс-мажорних обставин є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов"язань по договору перед позивачем.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

24.09.2024 за вхід. № 12642 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

27.09.2024 за вхід. № 12835 від позивача надійшли заперечення .

11.10.2024 за вхід. № 13534 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

14.10.2024 за вхід. № 13611 від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача від 11.10.2024

Суд зазначає про можливість сторін під час з`ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані сторонами пояснення під час судового розгляду справи.

У судовому засіданні 14.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

31.01.2022 між філією «Українська залізнична швидкісна компанія" акціонерного товариства «Українська залізниця», (Замовник/Позивач) та публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (Виконавець/Відповідач) укладено договір № 7622/010-013/с/11-УЗШК, про надання послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 двом електропоїздам серії ЕКрІ.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання власними силами, засобами та матеріалами надати послуги з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 (далі ПР-3) двох електропоїздів ЕКрІ виробництва ПАТ «КВБЗ» (далі - електропоїздів) відповідно до умов даного Договору та чинної нормативно-технічної документації АТ «Укрзалізниця» (Додаток №4) в обсягах, передбачених переліком робіт з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 електропоїздів ЕКрІ (Додаток №3).

Також сторони погодили таке:

- Найменування послуг: Поточні ремонти (ГІР-З) електропоїздів ЕКр-1. ( п.1.2),

- Згідно державному класифікатору України ДК 021:2015 - 50220000-3 - Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги ( п.1.3),

- Місце надання послуг з проведення ГІР-З електропоїздів ЕКрІ - територія Виконавця ( п.1.4),

- Норма часу виконання ПР-3 одного дев`ятивагонного складу електропоїзда серії ЕКрІ складає - 50 робочих днів ( п.1.5),

- Переліки робіт з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 (Додаток №3) двом електропоїздам ЕКрІ визначається та виконується у відповідності до «Інструктивних вказівок з проведення технічного обслуговування та поточних ремонтів двосистемного електропоїзда серії ЕКр-І виробництва ПАТ «КВБЗ» ЕКрІ.000,ООО.ИО та затвердженої нормативно-технічної документації АТ «Укрзалізниця» (Додаток №4) ( п.1.6),

- Виконавець зобов`язується надати у строк встановлений згідно Графіку подачі на поточний ремонт та здачі з поточного ремонту електропоїздів серії ЕКрІ для слідування до Технічної пасажирської станції Дарниця (Додаток №5) (далі - Графік) послуги з ПР-3 електропоїздів, а Замовник - прийняти ці послуги та оплатити їх ( п.1.7),

- Всі додатки доданого Договору, підписані Замовником та Виконавцем, с невід`ємними його частинами ( п.1.8),

- Обсяги закупівлі послуг та відповідно їх вартість можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Замовника ( п.1.9)

Відповідно до п. 2.7. Договору 2.1. Обкатка та приймання електропоїзда з ремонту здійснюється за участю представників Замовника та Виконавця за результатами якого Сторони підписують Акт приймання з поточного ремонту електропоїзда, його вузлів та агрегатів.

Обкатка електропоїздів виконується згідно з «Положениям про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 22.04.2002 №261. Також, після проведення ремонту, допускається проведення обкатки електропоїздів за маршрутом прямування до території Замовника.

В разі виявлення на електропоїздах дефектів вузлів та агрегатів, які підлягають ремонту або заміні в обсягах, передбачених умовами цього договору (згідно Додатку №3). що з`явилися під час його обкатки. Замовником та Виконавцем складається Дефектний акт, який містить перелік виявлених зауважень та строк їх усунення. Акт приймання з поточного ремонту електропоїзда, його вузлів та агрегатів після обкатки, та Акт наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзда ЕКр 1 його вузлів га агрегатів, підписуються Замовником та Виконавцем у день закінчення усунення всіх зауважень.

Відповідно до п.п 3.1. 3.2. Договору ціна надання послуг з проведення ПР-3 одного електропоїзда визначається згідно Розрахунку вартості надання послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїздів ЕКрІ (Додаток №2).

Відповідно до п.3.5. Договору Якщо в процесі розбирання електропоїздів додатково виявляються відсутні вузли (складові Одиниці) та деталі, або такі, що потребують їх ремонту, заміни, які не могли бути виявлені при прийманні в ремонт електропоїздів та/або не визначені Додатком №3 Виконавець сповіщає про це Замовника, який повинен у добовий термін повідомити про направлення свого представника, для оформлення спільно з у і Виконавцем Дефектного акту технічного стану або погодження продовження ремонту вузлів та деталей електропоїздів у обсягах, що передбачені умовами даного Договору (згідно Додатку №3). При необхідності, у цьому випадку Сторонами проводиться коригування терміну проведення ПР-3. без збільшення вартості Договору, шляхом укладання Додаткової угоди.

Послуги з відновлення відсутніх вузлів (складових одиниць) та деталей, або таких, що потребують їх ремонту, заміни згідно Дефектного акту технічного стану, оплачуються за окремим договором, якщо виконання даних послуг не входить в об`єм робіт, передбачений умовами цього договору (згідно Додатку №3).

Загальна сума Договору - у відповідності узгодженого Сторонами Протоколу погодження договірної ціни, кількості одиниць та об`єму виконання ремонту електропоїздів серії ЕКрІ, що є Додатком №1 до даного Договору, та складає 69 100 335,00 грн. з ПДВ (шістдесят дев`ять мільйонів сто тисяч триста тридцять п`ять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20% - 11 516 722,50грн. (одинадцять мільйонів п`ятсот шістнадцять тисячі сімсот двадцять дві гривні 50 копійок).

Згідно Додатку № 2 «Розрахунок вартості надання послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїздів ЕКрІ» до Договору вартість проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзду ЕКрІ-002 становить 31 364 542,50 грн без ПДВ, а відповідно з ПДВ - 37 637 451 грн.

Відповідно до графіку подачі на поточний ремонт та здачі з поточного ремонту електропоїздів серії ЕКрІ для слідування до Технічної пасажирської станції Дарниця, Додаток №5 до Договору, дата здачі електропоїзда ЕКрІ-002 - січень 2023.

Позивач зазначає, що ним, як Замовником були виконані всі умови Договору, в той час як Виконавцем зобов`язання перед Замовником виконано з порушенням строків надання послуги з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 електропоїзда ЕКрІ-002, здача з поточного ремонту електропоїзда серії ЕКрІ відбулась 28.04.2023, що підтверджується актом наданих послуг з поточного ремонту електропоїзду ЕКрІ-002 від 28.04.2023.

Згідно п 6.2. Договору за порушення строків проведення ремонту електропоїздів у відповідності п. 2.4. цього Договору та передбачених Додатком №5, Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період надання послуг, за кожен день прострочення від вартості не своєчасно наданої (не наданої) послуги, що зазначена в Додатку №2 до даного Договору.

Відповідно до акту наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзду ЕКрІ-002, його вузлів і агрегатів від 28.04.2023, сума наданих послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 електропоїзду ЕКрІ-0025 становить 37 496 451 грн.

Так, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 4 468 755,12грн. за період з 01.02.2023 по 28.04.2024.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Згідно з п. 2 статуту акціонерного товариство «Українська залізниця» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 735, товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту).

Таким чином, за прострочення понад тридцять днів виконання зобов`язання згідно Договору та відповідно до статті 231 Господарського кодексу України відповідачу додатково нараховано штраф у розмірі 7% вартості послуг, з яких допущено прострочення, що становить 2 624 751,57 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з огляду на наступне.

У зв`язку з необхідністю виконання додаткових робіт при виконанні ПР-3, що потребувало закупівлі додаткових комплектуючих, Сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 05.10.2023 року до зазначеного Договору, якою продовжили термін його дії до 28.02.2023р. Електропоїзд ЕКр1-001 було передано з ремонту позивачу відповідно до акту № 1 наданих послуг у жовтні 2022 року.

Додатковою угодою № 1 сторони внесли зміни до Додатку № 5 щодо продовження терміну введення в експлуатацію електропоїзда ЕКр1-002 після завершення поточного ремонту до січня 2023 року: Найменування рухомого складу Електропоїзд ЕКр1-002. Дата подачі поїзду у ремонт 3-я декада жовтня 2022. Дата здачі поїзду з ремонту січень 2023

Внаслідок суттєвих проблем з постачанням комплектуючих, необхідних для виконання робіт внаслідок ускладненої логістики в умовах воєнного стану запровадженого в Україні, у відповідності до пункту 8.2 Договору відповідач звернувся з офіційним листом від 06.01.2023 № 76.1-57/9 до позивача, в якому повідомив про виникнення обставин непереборної сили при виконанні договірних зобов`язань.

У відповідності до пункту 8.3 до Договору, з метою підтвердження факту настання обставин непереборної сили при виконанні договірних зобов`язань, відповідач звернувся до Полтавської Торгово-промислової плати України та отримав Сертифікат від 20.01.2023 № 5300-23-0256, який було направлено позивачу з офіційним супровідним листом від 23.01.2023 № 76.1-58/18.

Тривала затримка в постачанні комплектуючих, необхідних для виконання робіт, продовження дії форс-мажорних обставин по договору змусило відповідача звернутися з листом від 23.02.2023 № 76.1-57/177 з пропозицією укласти Додаткову угоду № 2 до Договору з метою перенесення строків виконання робіт. Однак, позивач зазначений лист залишив без належного реагування.

У відповідності до пункту 2.6 Договору, листом від 09.03.2023 № 76.1-57/204 відповідач повідомив позивача про завершення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 Електропоїзду, а також запросив уповноважених представників позивача для участі у комісійному технічному прийманні його з ремонту та проведенні обкатних випробувань в ході слідування до місця призначення.

В період з 13.03.2023 р. по 17.03.2023р. комісія у складі представників відповідача та

позивача здійснювала приймання Електропоїзду з поточного ремонту в об`ємі ПР-3.

За результатом приймання Електропоїзду складено Акт огляду електропоїзду ЕКр1 від 17.03.2023р., що містить виявлені під час огляду недоліки, який не містить строки їх усунення та суперечить пункту 2.7 Договору.

З метою дотримання пункту 2.7 Договору, представникам позивача було запропоновано оформити Дефектний акт від 17.03.2023 р., до якого включені 146 недоліків, з яких 115 - усунуто в період роботи комісії, 20 - не передбачені переліком ремонтних робіт в об`ємі ПР-3 (Додаток № 3 до Договору), 17 недоліків - надано термін для їх усунення до 30.04.2023 р. у зв`язку з неможливістю їх усунення під час комісійного приймання.

Відповідач зазначає, що представники позивача не взяли до уваги зазначені обставини, відмовилися від підписання Дефектного акту, не погодили виїзд Електропоїзда на обкатку, чим спричинили затримку завершення ремонту Електропоїзду.

Дефектний акт було направлено на адресу позивача поштовим відправленням з супровідним листом від 17.03.2023 № 76.1-57/210

У зв`язку з неповерненням Дефектного акту від 17.03.2023 р. підписаного з боку позивача, відповідач повторно звернувся до нього з листом 27.03.2023 № 76.1-57/222 з проханням підписати та повернути на адресу відповідача підписаний Дефектний акт від 17.03.2023р.

Під час обкатки Електропоїзда також були виявлена низка недоліків, що відображені в Дефектному акті від 01.04.2023р. та від 07.04.2023 р. та усунені в строк, визначений Сторонами.

Актом від 28.04.2023 № 2 Сторони підтвердили факт надання послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 Електропоїзда ЕКр1-002, його вузлів та агрегатів у відповідності до умов Договору № 7622/010-013/с/11-УЗШК від 31.01.2022р. та в погоджені Сторонами строки.

Також, відповідач зазначає, що в період реалізації даного Договору з боку рф не припиняються систематичні ракетні обстріли, в результаті яких зруйновані об`єкти критичної інфраструктури України, що призвело до значного дефіциту генерації електричної енергії. У зв`язку з цим, до ПАТ «КВБЗ» були неодноразово застосовані графіки аварійних відключень (ГАВ) та графіки погодинних відключень (ГПВ).

Ситуація з застосуванням ГАВ до ПАТ «КВБЗ» призвела до використання обхідних (альтернативних) технологій по всім напрямкам виробництва: виготовлення та ремонту продукції, в т.ч. з вимушеною адаптацією технологічного циклу ремонту електропоїзду ЕКр1-002 до поточної ситуації. Враховуючи значні відмінності у технологічних циклах по кожному напрямку виробництва нової продукції і ремонтів вже існуючого рухомого складу, ПАТ «КВБЗ» розраховувало, що все ж таки забезпечить, навіть за умови відтермінування виготовлення нової продукції по іншим напрямкам виробництва, виконання ремонту ПР-3 електропоїзду у договірні строки.

Але, в результаті, застосування відключень електроенергії по ГАВ наданого об`єму потужностей електроенергії не вистачило для своєчасного завершення ремонту електропоїзду. А з врахуванням втрат робочого часу через повітряні тривоги протягом 2022 року/початку 2023 року і неритмічність постачання комплектуючих для виконання ремонту електропоїзду ЕКр1-002 в обсязі ПР-3 у договірні строки унеможливилося.

Додатково, враховуючи специфіку технологічного циклу проведення поточних ремонтів швидкісних електропоїздів серії ЕКр1 аварійна зупинка (знеструмлення) під час проведення безперервного технологічного циклу в частині проведення дефектування систем поїзда, окремих вузлів та деталей, нанесення лакофарбового покриття (рідкої та порошкової фарби), проведення приймально-здавальних випробувань вимагає виконання додаткових технологічних циклів, а іноді і повторного проведення циклу особливо враховуючи необхідність забезпечення живлення поїзда від мережі 25 кВ, 50 Гц (АС) та 3 кВ (ОС).

Електропоїзд серії ЕКр1 - це складний технологічний виріб, окремі системи та комплектуючі якого можуть проходити ревізію та ремонт виключно на підприємствах-виробниках, як вітчизняних, так і зарубіжних.

Крім цього, у зв`язку з постійним оголошенням повітряних тривог, персонал ПАТ «КВБЗ», на виконання внутрішніх наказів підприємства, переміщуються в укриття (накази додаються), що призводить до вимушеної втрати робочого часу персоналу та обладнання.

Так, в період 01.11.22 - 28.12.22 втрата робочого часу становила 7 робочих змін; у період з 01.01.23 - 28.02.23 втрата робочого часу становила 6 робочих змін, що у сукупності з обмеженнями електроенергії унеможливило забезпечення технологічного циклу виконання ремонту, забезпечення виконання процедуру поетапного пред`явлення робіт представнику Замовника, тощо.

Так, дані обставини в сукупності впливали на загальне своєчасне надання послуг по укладеному з філією «УЗШК» АТ «Укрзалізниця» Договору №7622/010-013/11-УЗШК від 31.12.22 та унеможливило дотримання договірних строків не з вини ПАТ «КВБЗ».

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 та частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. ( ч.3 ст.509 ЦК України)

Згідно до приписів частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст.525 ЦК України)

Зобов`язання може бути забезпечено, зокрема, неустойкою, що прямо передбачено статтею 546 Цивільного кодексу України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. ( ч.1 ст.549 ЦК України)

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. ( ч. 2 ст.549 ЦК України)

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. ( ч.3 ст.549 ЦК України)

Відповідно до приписів статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. ( ст.611 ЦК України)

Статтею 614 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 173 Господарського кодексу України унормовано наступне: господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. ( ч.1 ст.193 Господарського кодексу України)

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до приписів частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 та частини 2 стаття 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. ( ч.2 ст. 216 ГК України)

Стаття 217 Господарського кодексу України встановлює, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. ( ст.230 ГК України).

Згідно до приписів частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. ( ч.2 ст.218 ГК України).

Стаття 219 Господарського кодексу України встановлює межі господарсько-правової відповідальності та можливість зменшення розміру та звільнення від відповідальності.

Так, за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає належним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного управління майном, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. ( ч.1 ст.219 ГК України).

Якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності ( ч.3 ст.219 ГК України)

Сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин. ( ч.4 ст.219 ГК України)

Крім того, стаття 233 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. ( ст.614 ЦК України)

Крім того, особа, яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності за його порушення, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили ( ст.617 ЦК України, ст. 218 ГК України).

Як убачається з матеріалів справи 31.01.2022 між сторонами було укладено договір № 7622/010-013/с/11-УЗШК, про надання послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 двом електропоїздам серії ЕКрІ.

24.02.2022 року відбулася збройна агресія російської федерації проти України.

Таким чином, даний договір було укладено до початку збройної агресії та введення в Україні воєнного стану, а кінцевий строк виконання зобов`язань за цим договором припадав вже на час дії воєнного стану.

Позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції, які він нарахував у зв`язку з порушенням відповідачем, під час виконання договору, строків надання послуг з проведення ремонту, встановлених у договорі.

Суд зазначає, що відповідальність за Цивільним кодексом України ґрунтується на принципі вини.

Так, в силу приписів статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявністю її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У пункті п. 8.1 Договору сторони передбачили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі, виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, проведення операцій об`єднаних сил, тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором, внаслідок дій обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 трьох днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі ( п.8.2. Договору).

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України. ( п.8.3 Договору)

У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше, ніж 30-ть днів, кожна зі Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. ( п.8.4. Договору)

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сиди) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП) оприлюднила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким на підставі статті 14 № Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Вказаний лист є загальнодоступним.

Вказаним листом Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.0.2022 до їх офіційного закінчення є триваючими, надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Виникнення форс-мажорних обставин, а також пов`язаних з ними обставин відтермінування виконання взятих на себе зобов`язань не позбавляє можливості учасників правовідносин здійснювати заходи, спрямовані на досягнення кінцевих результатів по договору, тобто в даному випадку його виконання відповідачем, але цей факт сам по собі не спростовує наявність обставин непереборної сили

Суд зазначає, що вказаний лист ТПП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 підтверджує невідворотність, непередбачуваність, об`єктивність обставин, тобто, наявність форс-мажору.

На виконання умов розділу 8 Договору, відповідач звернувся з офіційним листом від 06.01.2023 № 76.1-57/9 до позивача, в якому повідомив про виникнення обставин непереборної сили при виконанні договірних зобов`язань.

У відповідності до пункту 8.3 до Договору, з метою підтвердження факту настання обставин непереборної сили при виконанні договірних зобов`язань, відповідач звернувся до Полтавської Торгово-промислової плати України та отримав Сертифікат від 20.01.2023 № 5300-23-0256, який було направлено позивачу з офіційним супровідним листом від 23.01.2023 № 76.1-58/18 На підтвердження відсутності вини та існування обставин непереборної сили, відповідач надав до матеріалів справи Сертифікат № 530-22-0256 про форс-мажорні обставини непереборної сили, виданий Полтавською Торгово-промисловою палатою 20.01.2023.

Листом від 23.02.2023 № 76.1-57/177 відповідач звернувся до позивача з пропозицією

укласти Додаткову угоду № 2 до Договору з метою перенесення строків виконання робіт у зв"язку з тривалою затримкою в постачанні комплектуючих, необхідних для виконання робіт та продовження дії форс-мажорних обставин. Однак, позивач зазначений лист залишив без належного реагування.

Так, відповідачем було повідомлено позивача про неможливість виконання у строки, встановлені Договором, своїх зобов`язань у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин та вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Суд також приймає до уваги, що за наявного дефіциту потужності електричної енергії, постійного переміщення/укриття персоналу під час оголошення повітряних тривог, було неможливо забезпечити виконання безперервних технологічних циклів, що вплинуло на загальне своєчасне надання послуг по укладеному з філією «УЗШК» АТ «Укрзалізниця» Договору №7622/010 013/11-УЗШК від 31.12.22 та унеможливило дотримання договірних строків не з вини відповідача.

Проте, незважаючи на наявність форс-мажору, відповідач продовжував продовжував виконувати умови договору

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що прострочення відповідачем строків виконання Договору № 7622/010-013/с/11-УЗШК про надання послуг з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 двом електропоїздам серії ЕКрІ відбулося за відсутністю вини відповідача та за наявністю форс-мажорних обставин. При цьому відповідачем було вжито усіх необхідних заходів для запобігання такого порушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 20.11.2024

Суддя Кльопов І.Г.