РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1218/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О. за участю секретаря судового засідання Заєць І.М.,

розглянув у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного підприємства "ГРІВАС" (), вул. Носівський шлях, 52, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

до відповідача-1: Ніжинської міської ради Чернігівської області (), пл. ім. Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Котляревського Григорія Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди, зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: Жуков Д.О.,

від відповідача 1: Копилова Є.Г.,

від відповідача 2: Сагаль С.В.

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

Приватне підприємство "ГРІВАС" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Ніжинської міської ради Чернігівської області та Фізичної особи - підприємця Котляревського Григорія Вікторовича про:

- визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 86-31/2023 про відмову Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України;

- визнання незаконним та скасування пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області (код ЄДР: 34644701) та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та припинення права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088;

- зобов`язання Ніжинської міської ради Чернігівської області повторно розглянути заяву приватного підприємства "ГРІВАС" від 27.03.2023 № 424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Постановою Верховного Суду від 09.07.2024 касаційну скаргу Приватного підприємства "ГРІВАС" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 у справі № 927/1218/23 скасовано. Справу № 927/1218/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/1218/23 передано на розгляд судді Кузьменко Т.О.

Ухвалою суду від 05.08.2024 справу № 927/1218/23 прийнято до провадження суддею Кузьменко Т.О., постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.08.2024, встановлено сторонам строки для подання документально та нормативно обґрунтованих письмових пояснень у справі з урахуванням постанови ВС від 09.07.2024.

Ухвала суду від 05.08.2024 була доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 05.08.2024 о 20:26, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач 2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 600.

14.08.2024 відповідачем 1 Ніжинською міською радою подані пояснення на виконання ухвали суду від 05.08.2024.

Суд долучив пояснення до матеріалів справи.

15.08.2024 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого ПП Грівас просив витребувати у Ніжинської міської ради Чернігівської області докази оплати ФОП Котляревським Г.В. орендної плати за ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за період з 05.01.2016 по 30.06.2023.

Ухвалою суду від 29.08.2024 у задоволенні клопотання ПП «Грівас» про витребування доказів відмовлено.

У підготовчому засіданні 29.08.2024 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення останнього на 05.09.2024.

У підготовчому засіданні 05.09.2024 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення справи до судового розгляду по суті на 01.10.2024.

01.10.2024 судом оголошено перерву у судовому розгляді справи по суті до 21.10.2024.

05.10.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на порушення відповідачем-1 приписів Закону України "Про оренду землі" та Земельного кодексу України при прийнятті оспорюваних рішень та укладенні договору оренди між відповідачем-1 та відповідачем-2, зазначаючи таке:

- Рішення Відповідача-1 № 101-31/2023 від 20.06.2023 «Про поновлення договорів оренди» є незаконним і порушує право позивача на участь в аукціоні;

- з урахуванням вимог законодавства, відповідач 1 зобов`язаний був провести земельні торги (аукціон), відтак, рішення останнього про відмову у задоволенні заяви позивача від 27.03.2023 про включення земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 в перелік ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах є незаконним і підлягає скасуванню;

- договір оренди між Відповідачами не містить умови щодо його поновлення і не може її містити, оскільки Відповідач-2 не має на вказаній земельній ділянці жодного об`єкта нерухомості у своїй власності;

- факт укладення Відповідачами 22.05.2017 року додаткової угоди до договору оренди про продовження строку дії оренди до 06.04.2022 і спірне рішення від 20.06.2023 унеможливлює застосування приписів ч. 2 ст. 126-1 ЗК України;

- Відповідачі не дотрималися порядку поновлення договору оренди земельної ділянки.

У матеріалах справи наявний відзив відповідача 1, відповідно до якого останній зазначає таке:

- за відсутності належним чином зареєстрованого речового права ПП «Грівас» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, проведення робіт по облаштуванню фундаменту будинку для охорони поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 як станом на 20.06.2023 року (дата прийняття Ніжинською міською радою оскаржуваних рішень), так і станом на 31.08.2023 року (дата подання позовної заяви до Господарського суду Чернігівської області) у ПП «Грівас» відсутні були законні підстави на отримання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088;

- Відповідач 2 скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 та дотримався вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»;

- Ніжинська міська рада тривалий час (з 06.03.2022 року до 19.06.2023 року) порушувала право ФОП Котляревського Г.В. на поновлення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, не вирішуючи питання по суті його заяви, а відтак прийняття Ніжинською міською радою 20.06.2023 року спірного рішення відновило порушувані самою ж радою права та законні інтереси ФОП Котляревського Г.В.

- Ніжинська міська рада при прийнятті оскаржуваного пункту 1 (у т.ч. підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5) рішення №101-31/2023 від 20.06.2023 року, укладенні з ФОП Котляревським Г.В. угоди про припинення договору оренди землі від 05.01.2016 року (зі змінами), договору оренди земельної ділянки від 04.08.2023 року керувалася вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV, оскільки лише у такому вигляді державний реєстратор міг би внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав. Крім того, зазначене рішення прийнято Ніжинською міською радою у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а тому відсутні підстави для його скасування у судовому порядку;

- оскільки Ніжинською міською радою не було порушено вимог ЗК України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV, постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553), постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 при поновленні ФОП Котляревському Г.В. договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, то у Ніжинської міської ради були відсутні підстави для включення земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 у перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах.

Крім того, у поданих на виконання ухвали суду від 05.08.2024 відповідачем 1 поясненнях останній посилається на таке:

- орган місцевого самоврядування при прийнятті рішення про включення чи не включення земельної ділянки у перелік земельних ділянок для продажу права оренди на аукціоні має дискреційні повноваження, а тому навіть без існування договору оренди, укладеного з ФОП Котляревським Г.В., ПП «ГРІВАС» не може стверджувати про існування якого-небудь порушеного права, оскільки подана Позивачем заява від 27.03.2023 року №424 не має наслідком прийняття Відповідачем рішення про включення спірної ділянки до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на аукціоні чи гарантією отримання в оренду спірної земельної ділянки;

- заявлені Позивачем вимоги не є ефективними, а їх задоволення не призведе до набуття Позивачем права користування на спірну земельну ділянку;

- вимога ПП «ГРІВАС» в частині визнання незаконним та скасування пункту 1 рішення Ніжинської міської ради від 20.06.2023 року №86-31/2023 є неефективним способом захисту прав особи;

- ФОП Котляревський Г.В. скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, яке передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на лютий 2022 року), оскільки подав заяву №1496 більш ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До заяви Відповідачем-2 було додано проект договору оренди землі;

- Ніжинська міська рада не розглянула належним чином заяву ФОП Котляревського Г.В. №1496 від 16.02.2022 року у місячний строк з дати її надходження, внаслідок чого протягом тривалого часу порушувала права та інтереси заявника, у тому числі через недостовірну інформацію Позивача щодо здійснення ним забудови спірної земельної ділянки;

- Договір оренди землі від 04.08.2023 року укладено між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції станом на лютий 2022 року; недосконалість формулювання оскаржуваного рішення не спростовує факту наявності у ФОП Котляревського Г.В. переважного права на укладення Договору оренди на новий строк, яке передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки Відповідч-2 вчинив дії, необхідні для реалізації цього права;

- Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (як у редакції станом на момент укладення договору оренди землі від 05.01.2016 року, та і у редакції станом на лютий 2022 року) не містила жодних умов, що реалізація права на поновлення договору оренди землі (попередня назва ст.33 Закону України «Про оренду землі»)/переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк (актуальна назва ст.33 Закону України «Про оренду землі») залежить від умов, що передбачені у ст.134 Земельного кодексу України;

- Стаття 126-1 Земельного кодексу України не підлягала застосуванню до правовідносин між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. станом на лютий 2022 року, оскільки договір оренди землі від 05.01.2016 року був укладений до прийняття законодавцем зазначеної норми. У пункті 1.1. оскаржуваного рішення №101-31/2023 Ніжинська міська рада встановила умову згідно вимог ст. 126-1 Земельного кодексу України, що після закінчення строку дії договору оренди від 04.08.2023 року, договір не підлягає поновленню.

Відповідно до відзиву на позов, поданого відповідачем 2, останній проти позовних вимог заперечив та зазначив:

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:023:0088 станом на 16.02.2023 була вільною від забудови;

- оскільки строк дії договору оренди землі, укладеного 05.01.2016 закінчувався 22.04.2022, то поновлення орендних правовідносин мало відбуватися шляхом укладення договору оренди землі, а не додаткової угоди згідно з вимогами Закону № 340-ІХ;

- Ніжинською міською радою не було порушено вимог чинного законодавства при поновленні ФОП Котляревському Г.В. права оренди землі, а відтак, у Ніжинської міської ради були відсутні підстави для включення спірної земельної ділянки у перелік вільної від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурсних засадах.

Будь-яких інших заяв та клопотань по суті спору від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

29.12.2015 Ніжинська міська рада прийняла рішення 6-5/2015, згідно пункту 3 якого вирішила затвердити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,29 га по вул. Носівський шлях 50-Г кадастровий номер :03:023:0056 на дві земельні ділянки: 1) площею 0,1 га з кадастровим номером :03:023:0087; 2) площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088.

Одночасно, у пункті 3.1.1. рішення №6-5/2015 Ніжинська міська рада вирішила укласти з ОСОБА_1 договори оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:023:0087 та :03:023:0088 строком до 06.04.2017.

05.01.2016 між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

У пункті 8 указаного договору оренди землі від 05.01.2016 року зазначено, що договір укладено терміном до 06.04.2017 року. Цим пунктом договору сторони також погодили, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

10.03.2016 речове право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за Ніжинською міською радою було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 13736640).

10.03.2016 речове право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ФОП Котляревським Г.В. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 13736986).

30.06.2016 Ніжинська міська рада прийняла рішення №25-12/2016, згідно пункту 5 якого вирішила надати згоду ПП «Грівас» на укладення договору суборенди з ФОП Котляревським Г.В. на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 без зміни цільового призначення на термін дії договору оренди землі від 10.03.2016 року (номер запису про інше речове право 13736986).

02.09.2016 між ПП «Грівас» та ФОП Котляревським Г.В. було укладено договір суборенди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: АДРЕСА_2 .

06.09.2016 речове право суборенди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ПП «Грівас» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 16329598).

У Державному реєстрі речових прав було внесено запис, що строк дії речового права до 06.04.2017 року.

27.03.2017 ОСОБА_1 було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про продовження строку дії договору оренди землі під кіоск (павільйон) площею 0,19 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г (вхідний №374).

03.05.2017 року Ніжинська міська рада прийняла рішення №36-23/2017, згідно пункту 2 якого вирішила поновити договір оренди терміном до 06.04.2022 року на земельну ділянку площею 0,19 га по АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:023:0088 ФОП Котляревському Г.В. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

22.05.2017 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05.01.2016 року на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: АДРЕСА_2 ,

У пункті 1 додаткової угоди від 22.05.2017 року до договору оренди землі від 05.01.2016 року було зазначено, що строк дії договору до 06.04.2022.

19.08.2021 року Ніжинська міська рада прийняла рішення №356-12/2021, згідно пункту 1 якого вирішила надати згоду ПП «Грівас» на будівництво будинку для охорони за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0 19 га з кадастровим номером :03:023:0088.

10.09.2021 року наказом начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора виконавчого комітету Ніжинської міської ради Мироненко В.Б. №10-31/19 було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво будинку для охорони по АДРЕСА_2 » (замовник - ПП «Грівас»).

16.02.2022 року ФОП Котляревським Г.В. було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про продовження строку дії договору оренди землі під кіоск (павільйон) площею 0,19 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г (вхідний №1496), до якої додано проект договору оренди землі.

30.08.2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 №1496 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1010 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі», згідно пункту 1 якого пропонувалося поновити договір оренди землі з ФОП Котляревським Г.В. на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

07.10.2022 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої проект рішення №1010 направлено на доопрацювання.

01.02.2023 року ПП «Грівас» було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про укладення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 у зв`язку із початком будівництва будинку для охорони (вхідний №179), до заяви №179 було долучено копію рішення Ніжинської міської ради від 19.08.2021 року №56-12/2021.

03.02.2023 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої депутат Ніжинської міської ради, начальник управління комунального майна та земельних відносин Ірина ОНОКАЛО повідомила, що незавершене будівництво, розпочате гр. ОСОБА_2 (ПП ГРІВАС»), не на суборендованій земельній ділянці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у присутності начальника відділу земельних відносин управління комунального майна та земельних відносин Ніжинської міської ради Ірини ОЛІЙНИК, ФОП Григорія КОТЛЯРЕВСЬКОГО, представника ПП «Грівас» Дмитра ЩЕРБИНИ здійснив роботи по виносу меж земельної ділянки в натурі та їх закріплення межовими знаками щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088, під час якої присутніми особами було візуально встановлено, що ПП «Грівас» провів роботи по облаштуванню фундаменту будинку для охорони поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088.

27.03.2023 року ПП «Грівас» було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про включення в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на яку підлягає продажу на конкурентних засадах, земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 (вхідний №424).

17.05.2023 року на підставі заяви ПП «Грівас» №424 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1326 «Про включення в перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами», згідно пункту 1 якого пропонувалося включити в перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

Відповідно до інформації з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.05.2023 за №НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 станом на 08.05.2023 року складає 491482,63 грн.

16.06.2023 відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої депутати вирішили: підтримати проект рішення №1010; по пункту 1 проекту рішення №1326 - відмовити.

16.06.2023 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регламенту, законності, охорони прав і свобод громадян, запобігання корупції, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності та етики, під час якого депутати розглянули проекти рішень №1010 та №1326 і підтримали пропозиції профільної постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, а саме: проект №1010 - підтримати; пункт 1 проекту №1326 -відмовити.

20.06.2023 року Ніжинська міська рада на 31 сесії VIII скликання прийняла рішення №86-31/2023 «Про включення в перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами» (далі Рішення № 86-31/2023).

Відповідно до п. 1 Рішення № 86-31/2023, Ніжинська міська рада вирішила: розглянувши заяву приватного підприємства «Грівас», службову записку Управління комунального майна та земельних відносин від 16.05.2023р. №403, міська рада вирішила: відмовити Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельну ділянку за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України у зв`язку з поновленням договору оренди землі, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк.

Рішення прийнято на підставі статей 25, 26, 42, 59, 60, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 124, 135, 136, 137 Земельного кодексу України.

20.06.2023 року Ніжинська міська рада на 31 сесії VIII скликання прийняла рішення №101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» (далі рішення №101-31/2023).

Відповідно до пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення № 101-31/2023, Ніжинська міська рада вирішила:

1. На підставі ст. 32І, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.126№ Земельного кодексу України, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк, поновити договір оренди земельної ділянки строком до 06 квітня 2027 року фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу на земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:023:0088 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості шляхом укладання договору оренди на новий строк.

1.1. На підставі ч. 2 ст.126№ Земельного кодексу України після закінчення строку, на який укладено договір оренди, цей договір не поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах.

1.2. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу заключити договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.3. Встановити орендну плату за земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: АДРЕСА_2 на рівні трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік.

1.4. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м.Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.5. Для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки припинити договір оренди від 05 січня 2016 року укладений між Ніжинською міською радою та фізичною особою-підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем на підставі рішення Ніжинської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» №6-5/20152 від 29 грудня 2015 р. (номер запису про інше речове право: 16329598).

Рішення прийнято на підставі статей 25, 26, 42, 59, 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України Про оренду землі».

02.08.2023 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. укладено угоду про припинення договору оренди землі від 05.01.2016 року, згідно якої було припинено договір землі від 05.01.2016 року.

04.08.2023 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. було укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50г.

У пункті 8 договору оренди землі від 04.08.2023 року було зазначено, що строк дії договору - до 06.04.2027 року,

24.08.2023 року речове право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ФОП Котляревським Г.В. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 51531390).

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України «Про оренду землі».

За змістом ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами частин 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право оренди земельної ділянки, як визначає ст. 93 ЗК України, є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (ст. 124 ЗК України). Проте саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

У ч. 1 ст. 124 ЗК України вказано, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, до яких не включено землі фермерських господарств.

Частиною 1 ст. 134 ЗК України внормовано, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Згідно із частиною другою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря (абз.22).

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г» ч. 3 ст.152 ЗК України).

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення міститься у ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з яким акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичних, юридичних осіб, держави.

Щодо визнання незаконним та скасування пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023.

Так, рішенням 31 сесії VIII скликання від 20.06.2023 № 101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» Ніжинська міська рада Чернігівської області вирішила:

1. На підставі ст. 32І, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.126№ Земельного кодексу України, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк, поновити договір оренди земельної ділянки строком до 06 квітня 2027 року фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу на земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г кадастровий номер :03:023:0088 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості шляхом укладання договору оренди на новий строк.

1.1. На підставі ч.2 ст.126№ Земельного кодексу України після закінчення строку, на який укладено договір оренди, цей договір не поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах.

1.2. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу заключити договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м.Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.3. Встановити орендну плату за земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: м.Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г на рівні трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік.

1.4. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.5. Для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки припинити договір оренди від 05 січня 2016 року укладений між Ніжинською міською радою та фізичною особою-підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем на підставі рішення Ніжинської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» №6-5/20152 від 29 грудня 2015 р. (номер запису про інше речове право: 16329598).

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість цих позовних вимог, з огляду на таке.

Як зазначає позивач, з урахуванням вимог законодавства відповідач-1 зобов`язаний був земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 включити в перелік ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах та провести земельні торги (аукціон), натомість передав спірну земельну ділянку відповідачу 2 в оренду поза визначеною Земельним кодексом процедурою, тому рішення останнього №101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» є незаконним і підлягає скасуванню.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, як вже суд зазначав, визначає Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди.

При цьому, 16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 5 грудня 2019 року № 340-IX (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст. 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка перебувала на праві оренди у ФОП Котляревського Г.В. до 06.04.2022, що підтверджується витягом з рішення 23 сесії VII cкликання Ніжинської міської ради № 36-23/2017 від 03.05.2017, Договором оренди землі від 05.01.2016 та Додатковою угодою від 22.05.2017, Актом приймання -передачі земельної ділянки.

Отже поновлення договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час його укладення.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК".

Проте, з огляду на викладене, правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України, щодо поновлення договору оренди землі на спірні правовідносини не поширюються, і частина 1 статті 134 ЗК України щодо продажу або передачі в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) земельних ділянок окремими лотами на конкурентних засадах застосуванню у спірних правовідносинах не підлягає.

При цьому суд зауважує, що приписи ч. 2 ст. 134 ЗК України поширюються на поновлення договорів оренди землі, як за правилами, визначеними ст. 126-1 ЗК України, якщо договори оренди землі були укладені або змінені після набрання чинності Законом, так і за правилами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договорів, якщо такі були укладені до набрання чинності Законом № 340-IX.

А відтак, враховуючи, що договір оренди землі укладено до набрання чинності Законом № 340-IX від 05.12.2019, твердження позивача про необхідність застосування положень ст. 126-1 ЗК України є помилковим, оскільки застосування цієї норми у спірних правовідносинах виключено на підставі абзацу 4 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», положення якого містять пряму вказівку на врегулювання правовідносин законодавством, чинним на момент укладення договору оренди.

Як встановлено судом, відповідно до пунктів 1, 2 Договору від 05.01.2016 Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості на підставі рішення № 6-5/2015 п`ятої сесії сьомого скликання Ніжинської міської ради від 29.12.2015 у м. Ніжині, вулиця Носівський шлях, 50-Г. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :03:023:0088 загальною площею 0,19 га.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 22.05.2017 до договору оренди землі від 05.01.2016 внесено зміни до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: «договір поновлено терміном до 06 квітня 2022 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, стаття 33 Закону "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3 статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону "Про оренду землі").

Частина 6 статті 33 Закону «Про оренду землі» встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За приписами частини восьмої цієї статті у попередній редакції додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення частини одинадцятої цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.

Здійснюючи тлумачення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин), Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо її застосування. Водночас, Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 здійснив узагальнення висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц, № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, що також відображено в постанові Верховного Суду від 30.07.2024 у справі № 903/1007/23, та зазначив, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в контексті дій сторін договору виглядає таким чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки, саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі";

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18).

В такий спосіб, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, принципи свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності належать до фундаментальних засад цивільного законодавства, а сторони у договорі оренди землі є однаково зобов`язаними виконувати як умови законодавства, так і цього договору, то визнання договору укладеним внаслідок того, що, не зважаючи на дотримання орендарем вимог закону та договору, орендодавець фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, то визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками.

Як встановлено судом, термін дії Договору оренди землі від 05.01.2016 встановлено до 06.04.2022 року.

ФОП Котляревський В.Г. звернувся до Ніжинської міської ради із заявою від 16.02.2022 року (вх.№381 від 21.02.2022) з проханням продовжити дію договору оренди землі від 05.01.2016, тобто у строк, визначений Договором.

До вказаного листа відповідачем-2 надано, а відповідачем-1 прийнято:

1) Копія свідоцтва (витяг, виписка) державної реєстрації фізичної/юридичної особи підприємця;

2) Копія договору (та додаткової угоди) земельної ділянки;

3) Копія акту з ОДПІ звірення розрахунків платника з бюджетом про відсутність заборгованості по орендній платі за землю;

4) Копія витягу з державного земельного кадастру;

5) Копія паспорту особи та ідентифікаційного коду.

В матеріалах справи відсутні заперечення Відповідача-1, подані у місячний термін з моменту звернення орендаря щодо укладення договору оренди на новий строк, тобто в період з 22.02.2022 до 21.03.2022, та протягом місяця після закінчення строку договору оренди, тобто в період з 07.04.2022 до 06.05.2022.

Крім того, належне виконання відповідачем-2 обов`язку зі сплати орендної плати за землю підтверджується копією витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника податків ФОП Котляревський Г.В. з бюджетом та цільовими фондами станом на 15.02.2022 (позитивне сальдо на кінець періоду складає 48,78 грн).

Отже, дійсний орендар земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 загальною площею 0,19 га ФОП Котляревський Г.В., продемонструвавши добросовісну поведінку, спрямовану на поновлення договору оренди землі, мав переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомив про це орендаря та надіслав проект договору (та додаткової угоди). При цьому, таке повідомлення з надсиланням проекту договору (додаткової угоди) як передумова для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк) було вчинене у строк встановлений самим договором оренди і не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Основного Закону України), одним із елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, орендована земельна ділянка була передана відповідачу-2 в оренду на підставі укладеного договору ще в 2016 році, а отже поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, зважаючи на добросовісну поведінку орендаря, ґрунтувалось на правомірних очікуваннях орендаря на продовження орендних правовідносин.

При цьому, судом враховано, що вирішення Ніжинською міською радою питання поновлення договору оренди спірної земельної ділянки припало на лютий 2022 року, що співпало з повномасштабним вторгненням військ російської федерації в Україну.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась.

Загальновідомою обставиною є те, що з 24.02.2022 року Чернігівська область перебувала в епіцентрі активних бойових дій. Остаточне виведення військ російської федерації з території області мало місце лише у квітні 2022 року.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (з подальшими змінами та доповненнями) Ніжинська міська територіальна громада була віднесена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Вся територія Ніжинської міської територіальної громади згідно з розділом II наказу віднесена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України у період з 25.02.2022 по 01.04.2022.

А відтак, суд погоджується з доводами відповідача-1, що тимчасова окупація населеного пункту з 25.02.2022 об`єктивно унеможливлювали нормальну роботу державних органів, установ та органу місцевого самоврядування, а тому відповідач-1 був обмежений у можливості своєчасного прийняття рішення стосовно спірної земельної ділянки.

З огляду на вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що сторони за обопільною згодою увійшли у процедуру поновлення договору на підставі правової конструкції, унормованої частинами 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (чинної на момент укладання договору оренди), та дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору.

30.08.2022, на підставі заяви ОСОБА_1 , за №1496 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1010 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» і згідно пункту 1 якого пропонувалось поновити договір оренди землі з ФОП Котляревським Г.В., на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

Вказана заява ФОП Котляревського Г.В. була розглянута лише 20.06.2023 року.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні від 20.01.2012 «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатись в право, набуте особою, яка покладалась на легітимність добросовісних дій державного органу.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються .

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, а тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої дії.

Стаття 27 Закону України «Про оренду землі» визначає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належна поведінка орендаря (1), відсутність заперечень у встановлений законом місячний термін проти поновлення договору оренди землі (2) та відсутність відмови орендаря хоч і з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору у вигляді листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (3) породили у орендаря легітимні очікування на подальше користування земельною ділянкою на праві оренди.

При цьому Ніжинська міська рада впродовж тривалого часу (з 01.04.2022 до 20.06.2023) безпідставно зволікала у прийнятті рішення стосовно спірної земельної ділянки, порушуючи законні права ФОП Котляревського Г.В.

І хоча рішення Ніжинської міської ради щодо поновлення договору оренди прийняте і з порушенням строку, встановленого Законом України «Про оренду землі», воно було спрямоване на завершення процедури поновлення договору оренди ФОП Котляревському Г.В. як добросовісному орендарю, належна поведінка якого є законною підставою для поновлення договору оренди спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що очікування позивача щодо спірної земельної ділянки були помилковими, а відтак і права останнього при прийнятті пунктів 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023 порушені не були.

Ніжинська міська рада, приймаючи пункти 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, діяла на виконання вимог закону, визначених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору оренди, відповідно до абзацу 4 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», керуючись принципом «належного урядування», і само лише невизнання позивачем права ФОП Котляревського Г.В. на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки не може бути підставою для скасування відповідного рішення Ніжинської міської ради.

При цьому судом враховано, що жодної забудови на спірній земельній ділянці позивачем не здійснювалось, будь-який об`єкт нерухомого майна, належний позивачу, на спірній земельній ділянці відсутній, а право суборенди припинилось 06.04.2022.

Наявність будівельно-технічної документації на будівництво павільйону не дає Позивачу правових підстав для отримання в користування земельної ділянки поза імперативними приписами земельного законодавства.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд зазначає, що вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ч. 1 ст. 16 ЦК України захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду, а п. 10 ч. 2 цієї статті визначає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 909/8/21 виснував, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає закону), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом (постанова КГС Верховного Суду від 30.07.2024 у справі № 903/1007/23).

Пунктом 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023 рада вирішила: «для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки припинено договір оренди від 05 січня 2016 року укладений між Ніжинською міською радою та фізичною особою-підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем на підставі рішення Ніжинської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» №6-5/20152 від 29 грудня 2015 р. (номер запису про інше речове право: 16329598)».

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частина п`ята статті 6 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 цього ж Закону, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За приписами статті 20 Закону № 1952-IV для проведення державної реєстрації прав разом з заявою подається документ, що посвідчує особу заявника, довіреність, що посвідчує представницькі повноваження, у разі коли особа, яка звертається з заявою про державну реєстрацію діє як представник, копія реєстраційного номера облікової картки платника податку, договір оренди та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору.

Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону 1952-IV).

Стаття 24 Закону 1952-IV містить вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, дослідивши які у сукупності з іншими положеннями Закону 1952-IV, судом не встановлено підстав, з яких Ніжинською міською радою прийнято пункт 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023. Будь-якої інформації щодо обґрунтованості підстав припинення договору оренди від 05.01.2016 року, строк дії якого на момент прийняття оскаржуваного рішення Ніжинської міської ради закінчився, матеріали справи не містять.

При цьому суд зауважує, що закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки на час прийняття пункту 1.5 зазначеного рішення виключає можливість припинення (розірвання) цього договору в силу законодавчих приписів статей 626, 631 ЦК України.

В прийнятті п.1.5. Рішення Ніжинської міської ради суд також вбачає суперечливу поведінку міської ради, яка, приймаючи рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки ФОП Котляревському В.Г. одночасно припиняє правову підставу такого поновлення, що суперечить меті і суті встановленого законом механізму поновлення договору оренди.

Вказаним пунктом рішення Ніжинська міська рада внесла юридичну невизначеність як для позивача, так і для орендаря спірної земельної ділянки - відповідача-2.

ВП ВС неодноразово зазначала, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52). Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення.

Наведений висновок є застосовним і до спірних правовідносин у даній справі, відповідає способу захисту інтересу позивача у правовій визначеності на майбутнє, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав про визнання незаконним та скасування пункту 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, з підстав невідповідності закону та як таке, що не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване.

Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області (код ЄДР: 34644701) та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та припинення права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено статтею 215 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частині 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав та із застосуванням наслідків, передбачених законом. Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, та настання відповідних наслідків.

Як встановлено судом, 04.08.2023 року відповідно до п. 1 рішення Ніжинської міської ради від 20.06.2023 року № 101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичній особі» між Ніжинською міською радою та фізичною особою підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов вказаного договору Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :03:023:0088, яка розташована Чернігівська область, м. Ніжині, вулиця Носівський шлях, 50-Г. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,19 га (пункти 1, 2 Договору).

Пунктом 8 Договору зазначено, що Договір поновлюється строком до 06.04.2027 року, тобто на той самий строк (5 років), що передбачений додатковою угодою до договору оренди землі від 05.01.2016 (з 06.04.2017 до 06.04.2022).

Як встановлено судом, указаний договір укладено в межах визначеної законом процедури поновлення договору оренди земельної ділянки, під час якої сторони договору дійшли згоди щодо його істотних умов.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, які залишилися незмінними у порівнянні з договором оренди земельної ділянки у попередній редакції.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як підставу для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023 та припинення права оренди, позивач вказує недотримання відповідачами порядку поновлення договору оренди земельної ділянки. Вказане твердження позивача не знайшло свого підтвердження під час дослідження судом у цій справі порядку поновлення спірного договору оренди. Інших підстав для визнання договору оренди земельної ділянки позивачем не зазначено, та на підставі встановлених обставин у справі судом не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем належить відмовити.

Щодо вимоги позивача про припинення права оренди ФОП Котляревського В.Г. на земельну ділянку суд зазначає, що з огляду на приписи абзацу 2 частини 1 статті 173 ГПК України заявлена вимога про припинення права оренди є похідною від вимоги про визнання недійсними та скасування п.п.1, 1.1.,1.2.,1.3.,1.4. Рішення № 101-31/2023 від 20.06.2023 і визнання недійсним Договору оренди від 04.08.2023, у зв`язку з чим, зважаючи на відсутність порушеного права позивача щодо спірної земельної ділянки, яке підлягає захисту в судовому порядку, та недоведеність обставин, з якими закон пов`язує недійсність договору оренди земельної ділянки, позовна вимога про припинення права оренди задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 про відмову у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України.

Частина 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами першою, другою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34 частина перша статті 26 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

З огляду на те, що судом за результатом дослідження матеріалів справи та з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 09.07.2024 у даній справі, встановлено, що станом на день прийняття спірного рішення сторони перебували у процедурі поновлення договору оренди, відповідачем 1 правомірно прийнято рішення № 86-31/2023 від 20.06.2023.

Отже, позовні вимоги в цій частині позову не знайшли свого підтвердження, спростовуються вищевикладеними висновками суду і не підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання Ніжинської міської ради Чернігівської області повторно розглянути заяву приватного підприємства "ГРІВАС" від 27.03.2023 № 424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 сформулював такий правовий висновок: «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано за-кріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким».

Тобто, місцева рада не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву особи або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви або ж рішення про відмову в її задоволенні.

За умови відповідності заяви позивача та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач зобов`язаний прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу повторно розглянути клопотання , є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка як на час подання позивачем заяви від 27.03.2023 № 424 до Ніжинської міської ради про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), так і на час звернення позивача до суду, не підлягала продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) у зв`язку з поновленням договору оренди спірної земельної ділянки ФОП Котляревському В.Г.

Отже, у даному випадку, судом не встановлено протиправності прийняття відповідного рішення відповідачем 1, відтак, повторний розгляд заяви позивача не призведе до прийняття радою іншого рішення, ніж прийнято, оскільки можливість прийняття іншого рішення прямо заборонена імперативними приписами ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Оскаржувані дії відповідача-1 по суті та змісту відповідають всім вимогам законодавства та на даний час жодним чином не порушують будь-яких прав чи інтересів позивача в контексті прав користування спірною земельною ділянкою.

За наведених обставин вказана позовна вимога є необґрунтованою, а відтак, у її задоволенні слід відмовити.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість/обгрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування пункту 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023 підлягають задоволенню, у решті позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 10736,00 грн судового збору.

Позов приватного підприємства «Грівас» подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання позивачем позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду становить 8588,80 грн (10736 грн х 0,8), тобто по 2147,20 грн за кожну немайнову вимогу, який і підлягає розподілу за результатами розгляду даної справи.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 8588,80 грн покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог Ніжинську міську раду Чернігівської області, зокрема в розмірі шостої частини позовної вимоги про визнання незаконним та скасування пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, що складає 358,87 (2147,20 : 6) грн.

Судовий збір в сумі 8229,93 (8588,80 358,87) грн покладається на Приватне підприємство «Грівас».

При цьому, суд зауважує, що у зв`язку зі сплатою позивачем при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 2147,20 (10736,00 8588,20) грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати пункт 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Ніжинської міської ради Чернігівської області (, пл. ім. Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) на користь Приватного підприємства "ГРІВАС" (, вул. Носівський шлях, 52, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) судовий збір в сумі 357,87 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2024.

Суддя Т.О.Кузьменко