ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3889/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "КАПІТАЛ-КРЕДИТ", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 11255", м. Дніпро

про стягнення боргу за кредитним договором у загальному розмірі 278 856,82 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "КАПІТАЛ-КРЕДИТ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 11255" (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором № 72/18/ЮЛ від 26.09.2018 у загальному розмірі 278 856,82 грн, з яких: залишок по тіло кредиту у розмірі 90 124,00 грн, проценти нараховані за користування кредитом у розмірі 79 705,10 грн, штрафні санкції у розмірі 21 854,09 грн, інфляційні втрати у розмірі 87 173,63 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду від 06.09.2024 усунути недоліки позовної заяви , а саме - надати належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів (опис вкладення в поштовий конверт та фіскальний чек/накладна).

10.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "КАПІТАЛ-КРЕДИТ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про усунення недоліків за вих.№233/24 від 10.09.2024.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

08.10.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 195 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № 72/18/ЮЛ від 26.09.2018 в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Позиція відповідача.

Відповідач частково заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що здійснений розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит" неправильним та виходячи із цього категорично заперечуємо проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з чим просить Задовольнити частково позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит" щодо стягнення грошового зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255 на користь Позивача грошове зобов`язання за кредитним договором №72/18/ЮЛ від 26.09.2018 року у розмірі 19408,86 грн. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 21854,09 грн. та інфляційних втрат у розмірі 87173,63 грн. Зменшити стягнення судового збору на користь Позивача з Відповідача з урахуванням часткового визнання позовної заяви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 07/17/ЮЛ від 31.03.2017 в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів; наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача річних та інфляції грошових коштів (за вказаний позивачем період) за прострочення виконання грошового зобов`язання.

26.09.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит" (далі - кредитор, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" (далі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір №72/18/ЮЛ (далі - договір).

Згідно умов Кредитного договору з урахуванням змін, викладених в Додатковому договорі №1 від 26.11.2018 року до Кредитного договору №72/18/ЮЛ від 26.09.2018 року, Додатковому договорі №2 від 24.03.2020 року до Кредитного договору №72/18/ЮЛ від 26.09.2018 року Відповідач отримав від Позивача кредитні кошти у сумі -103 000 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору №72/18/ЮЛ оплата відсотків та повернення кредиту здійснюється згідно графіку розрахунків Договору.

Кредитодавець зобов`язаний видати кредит Позичальнику протягом 5 робочих днів з дня підписання Договору, але не раніше дня оформлення необхідного забезпечення виконання обов`язків Позичальника за даним Договором (п. 1.2. договору).

Кредптодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, забезпеченості у відповідності до умов цього Договору та цільового характеру використання кредитних коштів (п. 1.3. договору).

Мета отримання кредиту - поповнення оборотних коштів (п. 1.4. договору).

Кредит надасться Позичальнику готівкою у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві. Ненадання Позичальником реквізитів рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) або неявка Позичальника за отриманням кредиту готівкою через касу Кредитодавця (чи ухилення іншим способом від отримання кредит)1), а також невиконання Позичальником зобов`язання щодо забезпечення кредиту, передбаченого п. 3.1. цього Договору, звільняє Кредитодавця від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченого п. 1.2. цього Договору (п. 1.5. договору).

Датою надання кредиту вважається дата видачі Позичальнику суми кредиту готівкою через касу Кредитодавця, а при безготівкових розрахунках дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодапцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця (п. 1.6. договору).

Строк дії договору відповідно до п. 1.7. договору 24 місяця з 26 вересня 2018 р. до 25 вересня 2020 року.

Позичальник зобов`язаний: погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному розділом 4 цього Договору; у разі дострокового повернення кредиту сплатити Кредитодавцю проценти за фактичний період користування кредитом; на протязі дії Договору надавати Кредитодавцю по його усному або письмовому зверненню та у вказаний строк повну і достовірну інформацію щодо свого платіжного стану, та інші відомості з цього Договору. У разі зміни фінансового стану, місцезнаходження/місця проживання, паспортних даних чи при виникненні будь-яких обставин, котрі вплинуть на платіжний стан Позичальника (зміна місця роботи), письмово повідомити Кредитодавця не пізніше 5-ти робочих днів з моменту виникнення цих обставин; виконувати інші обов`язки передбачені цим Договором (пп. 222 п. 2.2 договору).

Відповідно до 4.1. договору нарахування процентів за Договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитора або внесення в касу Кредитора готівкою).

Згідно п. 4.2. договору порядок обчислення процентів за користування кредитом у відсотках від суми кредиту -3,0 % щомісяця на залишок заборгованості за кредитом, з наступного дня після надання кредиту щомісяця, з наступного дня після надання кредиту. Тип процентної ставки є фіксованим. Сплата кредиту та нарахованих процентів здійснюється нижче наведеного графіку розрахунків.

Загальна вартість кредиту складає сто сорок одна тисяча шістсот двадцять дві гри. 20 коп. Реальна річна процентна ставка за Договором становить вісімнадцять цілих сімдесят п`ять сотих. Погашення заборгованості за Договором здійснюється щомісяця у період з 25 по 30 число кожного місяця (п. 4.3. договору).

З урахуванням умов, які викладені в укладеному Кредитному договорі, з урахуванням Додаткових договорів №1 та №2 Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у сумі - 103 000 грн. 00 коп., строком на 24 місяці, починаючи з 26 вересня 2018 року до 25 вересня 2020 року, а Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути отриманий кредит та сплатити проценти (відсотки) за користування кредитом.

Відповідно до умов Кредитного договору Приватне акціонерне товариство Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255 зобов`язалося погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно згідно з п. 4.3. Кредитного договору ГРАФІК РОЗРАХУНКІВ, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів (відсотків) за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий Відповідачем у строк до 25 вересня 2020 року.

Відповідач повинен був повернути 103 000,00 грн. - суму кредиту та проценти (відсотки) за користування кредитом, які розраховуються щомісячно, відповідно п. 4.2. Кредитного договору.

Проте, Відповідач неналежним виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що Відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований ГРАФІК РОЗРАХУНКІВ.

Строк дії Кредитного договору № 72/18/ЮЛ від 26 вересня 2018 року закінчився 25 вересня 2020 року, проте сума кредиту не повернута і залишок складає 90 124,00 грн., який розраховується як: 103 000,00 (сума кредиту) - 12 876,00 (фактично сплачено кредиту) = 90124,00 грн.

Згідно до умов Кредитного договору та розрахунку заборгованості Відповідач повинен повернути на користь Позивача:

- залишок по кредиту - 90 124,00 грн. '

- проценти нараховані за користування кредитом- 79 705,10 грн., які розраховуються як: 29337,00+171235,60 грн, (загальна сума процентів за користування кредитом) - 120867,50

грн. (фактично сплачені проценти за користування кредитом) = 79 705,10 грн.

Вказана заборгованість відповідачем у встановлений договором строк повернута не була, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей бо інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання позики.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що сума кредитування на поповнення обігових коштів складає - 103 000,00 грн; кінцевий термін повернення кредиту 20.09.2020.

Як вбачається з умов кредитного договору, строк повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами є таким, що настав.

Доказів повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами відповідач не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

За таких обставин суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог та їх задоволення, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором у сумі 90 124,00грн та проценти за користування кредитними коштами в сумі 79 705,10 грн.

Посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо сплати його підприємством на виконання умов спірного договору грошової суми, до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Підпунктом 2.2.2. пункту 2.2. спірного договору визначено обов`язки позичальника, зокрема, обов`язок на протязі дії Договору надавати Кредитодавцю по його усному або письмовому зверненню та у вказаний строк повну і достовірну інформацію щодо свого платіжного стану, та інші відомості з цього Договору. У разі зміни фінансового стану, місцезнаходження/місця проживання, паспортних даних чи при виникненні будь-яких обставин, котрі вплинуть на платіжний стан Позичальника (зміна місця роботи), письмово повідомити Кредитодавця не пізніше 5-ти робочих днів з моменту виникнення цих обставин.

Як вбачається із залучених відповідачем до відзиву на позовну заяву платіжних документів, ПрАТ "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" у період з травня 2019 по травень 2024 здійснювало погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з позивачем, загальною сумою, тобто платіжні документи у призначенні платежу містять посилання на погашення заборгованості за різними договорами, у тому числі за спірним кредитним договором.

Також, до відзиву на позовну заяву відповідачем долучено внутрішні документи його підприємства - бухгалтерські довідки про розподіл перерахованих грошових коштів за вказаними вище платіжними документами.

Доказів, які б свідчили про узгодження з позивачем (відповідно до підпункту 2.2.2. пункту 2.2. спірного договору) такого розподілу перерахованих коштів по здійсненим платежам, відповідачем надано не було.

За викладених обставин, посилання останнього на невірно розраховану позивачем загальну суму здійсненого платежу (та відповідно наявну заборгованість) є безпідставними з огляду на відсутність належних доказів, які б спростовували заявлену до стягнення суму основного боргу.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача річних за загальний період прострочення з 26.09.2020 по 23.08.2024 у сумі 21 845,09 грн. та інфляції грошових коштів за загальний період прострочення з жовтня 2020 по липень 2024 у сумі 87 173,63 грн. господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

- у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

- в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);

- у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України.

Водночас, господарський суд наголошує, що тлумачення неведеної норми також свідчить про те, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення саме позичальником виконання (невиконання, часткового виконання) грошових зобов`язань за договором, відповідно до якого позичальнику було надано позику. Тобто, законодавець чітко не визначив, що зобов`язання мають виникати саме із договорів позики, а вказав про виникнення зобов`язань за договорами, відповідно до яких позичальнику було надано позику.

Вищенаведене, в свою чергу, свідчить про те, що Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" є позичальником у правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит", відповідно до правовідносин сторін у даній справі підлягають застосуванню норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо звільнення відповідача як позичальника від відповідальності за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язань за договором позики (договором, за яким позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем)).

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача річних та інфляції грошових коштів, за вказаний позивачем у розрахунку період (період дії в Україні воєнного стану).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Щодо витрат зі сплати судового збору слід зазначити таке.

Як вже було зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву визнав заборгованість за тілом кредиту в сумі 19 408,86 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відзив на позовну заяву підписано представником ПрАТ "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" - адвокатом Волошиною К.Ю. на підставі ордеру на надання правничої допомоги, яким повноваження адвоката не обмежуються.

З огляду на викладене, господарським судом приймається часткове визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, яка узгоджується з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем зазначено про часткове визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачеві з Державного бюджету України 50% судового збору за визнану відповідачем частину позовних вимог у розмірі 900,81 грн.

Розподіл іншої частини сплаченої суми судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 1 998,82 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" (49026, м. Дніпро, вул. Куликовська, буд. 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит" (49000, м. Дніпро, вул. Юліуша Словацького, буд. 14, ) залишок по тіло кредиту у розмірі 90 124,00 грн, проценти нараховані за користування кредитом у розмірі 79 705,10 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 998,82 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Капітал-Кредит" (49000, м. Дніпро, вул. Юліуша Словацького, буд. 14, ) із Державного бюджету України судовий збір в розмірі 900,81 грн. (дев`ятсот гривень 81 копійок), перерахований відповідно до платіжної інструкції № 405 від 27.08.2024 на суму 4 182,85 грн., яка міститься в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 20.11.2024.

Суддя В.Г. Бєлік