ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"14" листопада 2024 р. Справа № 916/3290/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши матеріали справи № 916/3290/24

за заявою кредитора: Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код 44069166)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 (с. Троїцьке, Подільський р-н, Одеська обл., 66560, код 22509075)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року Головне управління ДПС в Одеській звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 у зв`язку із наявністю податкової заборгованості перед бюджетом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2024 року відкрито провадження у справі № 916/3290/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (свідоцтво № 284 від 31.05.2013), заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство опубліковано 14.08.2024 року за № 73840.

03.09.2024 року до суду надійшла заява (вх. № 3-632/24) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 в сумі 677 550 350,29 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2024 року заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

19.09.2024 року суд отримав відзив розпорядника майна на заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Дарієнко В. Д. вказав на недоліки які не дають можливості вирішити питання про реальну наявність та точний розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2024 року визнано вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 в сумі 203 283 189,50 грн. (забезпечені вимоги), що еквівалентно 4 935 795,11 доларів США станом на дату подачі заяви кредитора та 4 844,80 грн. судового збору.

11.11.2024 року суд отримав уточнення до заяви з грошовими вимогами до боржника.

Так, заявник просить суд:

- визнати грошові вимоги акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ідентифікаційний номер 00032129) до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСНОВА-2008» (66560, Одеська обл., Любашівський район, с. Троїцьке, ) в розмірі 556 078 906,67 грн, в т.ч.:

- заборгованість згідно рішення господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020 319 959 783,84 грн;

- сума нарахованих процентів за Кредитним договором з 03.12.2019 по 13.08.2024 - 233 811 601,22 грн;

- комісійні винагороди за період з 03.12.2019 по 13.08.2024 2 301 465,60 грн;

- витрати зі сплати судового збору - 6 056,01 грн.

У судовому засіданні представник акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підтримав уточнену заяву, представник АТ «Таскомбанк» не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство опубліковано 14.08.2024 року за № 73840.

Так, заява (вх. № 3-632/24) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 в сумі 677 550 350,29 грн. надійшла до суду 03.09.2024 року, тобто у визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Ч. 3 ст. 34 КУзПБ заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В ч. 1 ст. 77 ГПК України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, тягар доказування законодавець покладає на сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Так, вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» базуються на тому, що Рішенням господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020 року, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.09.2020, судом було стягнуто, зокрема, з ТОВ «ОСНОВА-2008» як солідарного боржника ТОВ «ІСТ ОІЛС-Україна» на користь Банку заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 03.05.2019р. становить 9 495 511 доларів США 02 центів та 51 773 756 грн. 26 коп., в тому числі:

- заборгованість по простроченому кредиту 8 911 811 доларів США 55 центів,

- заборгованість про прострочених процентах 237 797 доларів США 12 центів,

- заборгованість по строкових процентах (за період з 01.11.2019р. по 30.11.2019р.) 111 397 доларів США 64 центів,

- загальна заборгованість за комісією 909 987 грн. 60 коп.,

- пеня за несвоєчасну сплату процентів 2 818 854 грн. 52 коп.,

- пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 47 995 257 грн. 87 коп.,

- пеня за несвоєчасне погашення комісії 44 977 грн. 91 коп.,

- 3% річних за несвоєчасну сплату 5 процентів 10 043 доларів США 09 центів,

- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 224 461 доларів США, 62 центів,

- 3% річних за несвоєчасну сплату комісії 4 678 грн. 36 коп.

та витрати по сплаті судового збору у розмірі 112 058 грн. 33 коп.

Рішенням господарського суду Одеської області №916/1369/22 від 04.11.2022, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 та постановою Верховного Суду від 08.03.2023, було встановлено, що згідно рішення господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020, у зв`язку з технічною помилкою, стягнуто, зокрема, з ТОВ «ОСНОВА-2008» на користь Банку заборгованість за Кредитним договором станом на 02.12.2019р.

В подальшому, за Кредитним договором Банк нараховував проценти за користування кредитними коштами до 13.08.2024 року.

Як зазначає заявник, після ухвалення рішення господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020, заборгованість ТОВ «Іст Оілс-Україна» за Кредитним договором була частково погашена за рахунок продажу майна майнових поручителів.

Таким чином, за розрахунками заявника, заборгованість ТОВ «ОСНОВА-2008» перед АТ «Ощадбанк» 14.08.2024 року (згідно заяви про уточнення грошових вимог до боржника) становить 556 072 850,66 грн, в т.ч.:

- заборгованість згідно рішення господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020 6 525 588, 54 дол США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, встановленим на 03.09.2024, становить 268 186 027,58 грн.) та 51 773 756,26 грн;

- сума нарахованих процентів за Кредитним договором з 03.12.2019 по 13.08.2024 5 689 178,96 дол США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, встановленим на 03.09.2024, становить 233 811 601,22 грн.);

- комісійні винагороди за період з 03.12.2019 по 13.08.2024 56 000 дол США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, встановленим на 03.09.2024, становить 2 301 465,60 грн.).

Розпорядник майна у відзиві на заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернув увагу на наступне:

- право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України;

- після ухвалення господарським судом 28.04.2020 року рішення по справі № 916/1409/19 відбулися наступні обставини:

- комплекс нежитлових будівель, загальною площею 13923.2 кв. м., що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вулиця Портова, будинок 4 та Одеська область, м. Ізмаїл, вулиця Портова, будинок 13, 04.07.2022 року було реалізовано приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження № 65786395, де боржником виступає ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОЛУМ» () та стягувачем АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (). Переможець торгів Товариство з обмеженою відповідальністю «Кублич Грейн». Ціна реалізації: 93 937 516.18 грн.

- комплекс нежитлових будівель, заг. пл. 3740.3 кв.м., що знаходяться за адресами: Одеська обл. Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, пров. Ентузіастів, буд. 5 та Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 1, 10.07.2023 року було реалізовано приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження № 65806814, де боржником виступає ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО - КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «КІРОС ЛТД» () та стягувачем АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (). Переможець торгів - ТОВ «ЛІТОЛАН». Ціна реалізації: 5 193 300.00 грн.

- АТ «Ощадбанк» не надано інформацію про те, чи було ним реалізовано рухоме майно, яке було передано йому в забезпечення виконання зобов`язання за Договором кредитної лінії №323/48-1;

Також заявник не повідомив про те, чи були здійснені ним за період з моменту прийняття господарським судом рішення у справі № 916/1409/19 - 28.04.2020 року по даний час заходи, направлені на стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №323/48-1 від 07.11.2016р. з:

- ОСОБА_1 , як солідарного боржника ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна»,

- Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТГРУП» (65009, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 66/1, офіс 602 Б; ), як солідарного боржника ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна»,

- ОСОБА_2 , як солідарного боржника ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна»,

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАГРО» (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 16; ), як солідарного боржника ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна».

Отже, на думку розпорядника майна, вказані обставини не дають можливості без їх виправлення вирішити питання про реальну наявність та точний розмір грошових вимог АТ «Ощадбанк» до ТОВ «Основа 2008».

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Ч. 2 ст. 45 КУзПБ визначено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Крім того, суд звертається до сталої судової практики в аналогічних відносинах, зокрема, в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 серпня 2023 року по cправі № 904/1693/22 зазначена наступна правова позиція:

« 8.8. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

8.17. Стосовно застосування наведених норм матеріального права Велика Палата Верховного Суду неодноразово в своїх постановах (зокрема в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16) викладала висновок про те, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

8.20. Вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 дійшла висновку про те, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

8.21. Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

8.22. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

8.23. Тобто регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

8.30. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду також уточнила висновок, наведений у постанові від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (на який посилається скаржник в касаційній скарзі) про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, таким: у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

8.38. Як вірно вказано в оскаржуваних судових рішеннях, чинне законодавство не містить заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, тому у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 та частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання позичальником є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

8.39. Подібний висновок наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц, та був врахований судами попередніх інстанцій.

8.40. В той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц зазначила про те, що кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.»

Заборгованість за кредитним договором.

Заявлена АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 319 959 783,84 грн. встановлена рішенням господарського суду Одеської області №916/1409/19 від 28.04.2020 6 525 588, 54 дол США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, встановленим на 03.09.2024, становить 268 186 027,58 грн.) та 51 773 756,26 грн., з урахуванням часткового погашення боргу.

На думку суду, викладені у відзиві розпорядником майна обставини були враховані заявником при подачі заяви про уточнення грошових вимог до боржника (вх. №40560/24 від 11.11.2024 року) та зроблено відповідний перерахунок.

Отже, суд вважає обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають визнанню грошові вимоги в сумі 319 959 783,84 грн.

Заборгованість по процентах.

Заявлена прострочена заборгованість по процентам за Кредитним договором в розмірі 233 811 601,22 грн розрахована за період з 03.12.2019 року по 13.08.2024 року.

Проте, як вже неодноразово звертав увагу Верховний суд нарахування відсотків по кредиту зупиняється днем пред`явлення вимоги про погашення боргу, зокрема, шляхом звернення з відповідним позовом до суду, про що було зазначено вище.

З матеріалів справи та з комп`ютернї програми «Діловодства спеціалізованого суду» судом встановлено, що з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ІСТ ОІЛС УКРАЇНА, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОІНВЕСТГРУП, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСНОВА-2008 та Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАГРО про стягнення 10949253,22 доларів США та 16805491,71 грн. Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України звернулось 21.05.2019р.

Отже, суд відхиляє вимоги до боржника в частині простроченої заборгованості по процентах, які не були визнанні рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1409/19 від 28.04.2020 року, нараховані з 03.12.2019р. по 13.08.2024р., тобто за період після звернення кредитора до суду з вищевказаною позовною заявою.

Заборгованість по комісійній винагороді.

З підстав зазначених вище суд також відхиляє вимоги щодо комісійної винагороди в розмірі 2 301 465,60 грн., яка розрахована заявником за період з 03.12.2019 року по 13.08.2024 року, оскільки, на думку суду, за своєю правовою природою комісійна винагорода належить до платежу, «який сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу)». Тобто, в даному випадку, суд застосовує вищезазначену сталу практику Верховного суду щодо нарахування відсотків по кредиту, яке зупиняється днем пред`явлення вимоги про погашення боргу, зокрема, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

Судовий збір.

Як вбачається, заявник сплатив судовий збір за звернення до суду із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі 6 056,01 грн., без врахування ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в більшому розмірі ніж передбачено Законом 4844,20 грн.

Керуючись ст.ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 в сумі 319 959 783,84 грн. та 4 844,80 грн. судового збору.

2. Відхилити вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю Основа - 2008 в сумі 236 113 066,82 грн.

Ухвала набрала законної сили 14.11.2024р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено 15.11.2024р.

Суддя О.А. Демешин