ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.11.2024 Справа № 914/2111/24

м. Львів

за позовом: Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія», м.Львів

про: стягнення штрафу та пені. Ціна позову: 1360000 грн

Суддя Кітаєва С.Б.

За участю секретаря Сосницької А.А.

Представники сторін:

від позивача: Тацишина О.П. представник (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія» про стягнення 680000 грн штрафу та 680000 грн пені.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду у справі. Так, зокрема, ухвалою суду від 16.10.2024 продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 13.11.2024.

06.11.2024, за вх.№26830/24, через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій просить, забезпечити проведення підготовчого засідання та всіх наступних засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 07.11.2024 заяву представника позивача задоволено.

Позивач явку повноважного представника в підготовче засідання 13.11.2024 забезпечив в режимі відеоконференції.

Відповідач в підготовче засідання 13.11.2024 не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та повідомлення на сайті Верховного Суду про відкриття провадження у справі про банкрутство (номер публікації 74516 від 06.11.2024) Господарським судом Львівської області 05.11.2024 відкрито провадження у справі №914/2323/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія», розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Онушканич Я.В.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно із частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Приписами частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19, від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16).

Системний аналіз змісту приписів статті 7 КУзПБ у сукупності із статтями 20, 30 ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила, що забезпечує дієвість механізму забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2023 у справі № 910/21981/16).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2023 у справі 908/129/22 (908/1333/22) визначено, нормами КУзПБ та ГПК України визначено, що підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника як сторони у такому спорі в межах справи про банкрутство. У такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи у спорах, однією із сторін яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство. Таке урегулювання процедури розгляду спорів у справах, однією із сторін у яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, враховуючи, що стосовно відповідача відкрито провадження у справі про банкрутство, з огляду на положення статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що спір у даній справі №914/2111/24 підлягає передачі для розгляду в межах справи №914/2323/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія».

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд-

УХВАЛИВ:

1. Передати матеріали справи № 914/2111/24 за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія» про стягнення 680000 грн штрафу та 680000 грн пені. для розгляду в межах справи № 914/2424/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-реставраційне підприємство «Софія», що розглядається Господарським судом Львівської області (Суддя Цікало А.І.).

2. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кітаєва С.Б.