УХВАЛА

м. Київ

19.11.2024Справа № 910/15393/23

За заявою Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

у справі № 910/15393/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна»

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про стягнення 1.330.500,00 грн

Суддя Сівакова В.В.

Секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача Пікульська К.В., адвокат за довіреністю № 2-186д від 10.07.2024

СУТЬ СПОРУ:

29.09.2023 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до Господарського суду міста Києва сформовано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення 1.330.500,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 19.12.2023 в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/15393/23 від 01.07.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі № 910/15393/23 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» грошові кошти в сумі 1.330.500,00 грн, судовий збір в сумі 19.957,50 грн; стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» 29.936,25 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/15393/23 від 16.09.2024 стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» 16.000,00 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

07.11.2024 на виконання наведених постанов Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

14.11.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, в якій просить визнати два накази Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у справі № 910/15393/23 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 14.11.2024 розгляд заяви призначено на 19.11.2024.

15.11.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про уточнення раніше поданої заяви, в якій просить визнати три накази Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у справі № 910/15393/23 такими, що не підлягають виконанню.

Відповідач в судовому засіданні 19.11.2024 вимоги заяви підтримав повністю.

Позивач в судове засідання 19.11.2024 не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню накази.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Підстав вважати, що накази суду, які відповідач просить визнати такими, що не підлягають виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Присуджені у даній справі до стягнення з відповідача

1.330.500,00 грн безпідставно набутих коштів;

19.957,50 грн судового збору;

29.936,25 грн судового збору за подання апеляційної скарги;

16.000,00 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції

повністю перераховані відповідачем позивачу згідно наступних платіжних інструкцій

№ від 08.07.2024 на суму 1.330.500,00 грн;

№ від 08.07.2024 на суму 49.893,75 грн;

№ від 18.10.2024 на суму 16.000,00 грн.

Таким чином, у відповідача відсутній обов`язок по виконанню наказів Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 07.11.2024, у зв`язку з їх повним виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у справі № 910/15393/23 такими, що не підлягають виконанню, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 07.11.2024 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» грошові кошти в сумі 1.330.500,00 грн, судовий збір в сумі 19.957,50 грн.

3. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 07.11.2024 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» 29.936,25 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 910/15393/23 від 07.11.2024 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» 16.000,00 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова