ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2024 Справа№ 914/2854/21

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., за участю секретаря судового засідання Сосницької А.А., розглянувши заяву Галицької окружної прокуратури м.Львова, м.Львів,

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 914/2854/21

за позовом: Галицької окружної прокуратури м.Львова, в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Карліз, м.Львів

про: стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 12457,80 грн

За участю представників:

від прокуратури: Слиш Г.С.-прокурор

від стягувача (Укртрансбезпеки): не з`явився;

від боржника: не з`явився

встановив:

11.10.2024, за вх.№3782/24, від Галицької окружної прокуратури м.Львова поступила заява про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 914/2854/21. У заяві прокурор просить: «Замінити сторону виконавчого провадження №75861300 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз» (, юридична адреса місцезнаходження:пл.Міцкевича,4 м.Львів,79005) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз Плюс» (, юридична адреса місцезнаходження: пл.Міцкевича,4 , м.Львів, 79005).

Заява мотивована наступним.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 повністю задоволено позовні вимоги керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з ТзОВ «Карліз» () плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 12 457,80 грн.

21.12.2021 судом видано накази на примусове виконання рішення від 22.11.2021 у справі №914/2854/21: наказ про стягнення з ТзОВ «Карліз» на користь Державної служби України з безпеки на транспорті плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 12 457,80 грн та наказ про стягнення з ТзОВ «Карліз» на користь Львівської обласної прокуратури 2 270,00 грн судового збору.

20.08.2024, на підставі заяви Державної служби України з безпеки на транспорті, державним виконавцем Галицького ВДВС м.Львова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75861300.

Разом з тим, відповідно до інформації наданої Головним управлінням ДПС України №555/5/13-01-04-07 від 20.05.2024 ТзОВ «Карліз», згідно останньої податкової декларації з податку на прибуток платника дохід за 2020 рік від будь-якої діяльності визначений за правилами бухгалтерського обліку склав 0 гривень, а відтак, прокурор стверджує, що боржник протягом 2020-2024 року дохід не отримує, що позбавляє його можливості виконати зазначене рішення суду.

Також, у заяві прокурор посилається на те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником ТзОВ «Карліз» () є Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз Плюс» ( ).

З огляду на викладене, з метою виконання рішення суду, прокурор вважає необхідним замінити сторону боржника у виконавчому провадження з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карліз» на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз Плюс».

Заява обгрунтована посиланням на норми ст.ст.52,326,327,334 ГПК України, ст.ст.1,3,5,15,19 Закону України « про виконавче провадження» .

До поданої заяви прокурором долучено:

копію дублікату наказу Господарського суду Львівської області у справі №914/2854/21 від 21.12.2021;

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями, які містяться в Реєстрі станом на 13.05.2024, про ТзОВ « Карліз» ();

копію листа Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №555/5/13-01-04-07, адресованого Галицькій окружній прокуратурі м.Львова на її лист від 13.05.2024 №14.50/97-4840ВИХ-24, у якому повідомляється про те, що ТзОВ «Карліз» () станом на 16.05.2024 року у відповідності до реєстраційних даних платника перебуває в статусі платника податків за основним місцем обліку (основне місце обліку) та, що згідно останньої податкової декларації з податку на прибуток платника дохід за 2020 рік від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку склав 0 гривень;

копію Постанови від 20.08.2024 ВП №75861300 про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузьменко З.В. з примусового виконання наказу №914/2854/21, виданого 21.12.2021 Господарським судом Львівської області про стягнення з ТзОВ «Карліз» на користь Державної служби України з безпеки на транспорті плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 12 457,80 грн;

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями, які містяться в Реєстрі станом на 04.10.2024, про ТзОВ «Карліз Плюс» ( ).

Ухвалою суду від 17.10.2024 розгляд заяви призначено на 22.10.2024.

Прокурор в судове засідання 22.10.2024 з`явився, вимоги заяви підтримав.

Стягувач та боржник в судове засідання 22.10.2024 не з`явились.

Відповідно до ч.3 ст.334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в засіданні прокурора, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами в межах, встановлених процесуальним Законом, суд зазначає про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2854/21 за позовом Галицької окружної прокуратури м.Львова, в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з безпеки на транспорті, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Карліз, про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 12457,80 грн

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 року у справі №914/2854/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карліз» (79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 4; ідентифікаційний код 43271969) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ідентифікаційний код 39816845), плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 12 457,80 грн. (отримувач: ГУК у Тернопільській області/тг м.Тернопіль/22160100, код одержувача: 37977599, банк одержувача: Казначейство України р/р UA0019751, банк одержувача: Казначейство України, МФО 899998). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карліз» (79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 4; ідентифікаційний код 43271969) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 2 270,00 грн судового збору.

Рішення Господарського суду Львівської області не оскаржувалось і набрало законної сили 21.12.2021.

21.12.2021 Господарським судом було видано накази на примусове виконання рішення від 22.11.2022 (справа № 914/2854/21).

З підстав, наведених в ухвалі від 03.07.2024, суд постановив задоволити заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу №914/2854/21 від 21.12.2021 до виконання та про видачу його дубліката.

Подана прокурором заява про заміну сторони виконавчого провадження №75861300 - з ТзОВ «Карліз» на ТзОВ «Карліз Плюс» мотивована тим, що на підставі заяви Державної служби України з безпеки на транспорті 20.08.2024 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75861300 з примусового виконання наказу № 914/2854, виданого 21.12.2021 року Господарським судом Львівської області на стягнення з ТзОВ «Карліз» на користь Державної служби України з безпеки на транспорті плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 12 457,80 грн.

Однак, відповідно до інформації, наданої Головним управлінням ДПС України № 555/5/13-01-04-07 від 20.05.2024, згідно останньої податкової декларації з податку на прибуток платника, ТзОВ «Карліз», дохід за 2020 рік від будь-якої діяльност,і визначений за правилами бухгалтерського обліку, склав 0 гривень, а відтак, боржник протягом 2020-2024 року дохід не отримує, що позбавляє його можливості виконати зазначене рішення суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження.

У відповідності до положень ч. ч.1,2 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У відповідності до ч.1 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Статтею 338 ГПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 334 ГПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст. 104 ЦК України).

Суд зазначає, що питання процесуального правонаступництва врегульовані ч. 1 ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Аналогічні положення передбачені ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до ст. 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425.

З урахуванням наведених законодавчих приписів, заміна однієї зі сторін у виконавчому провадженні її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали, новий наказ при цьому не видається. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

Аналогічний висновок, а саме , що наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах, міститься у пунктах 8.7,8.8 постанови Верховного Суду від 16.08.2021 №908/502/19.

Отже, процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто, підставою заміни сторони виконавчого провадження внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У постанові від 16.08.2021 у справі № 908/502/19 Верховний суд зробив наступні висновки,

8.12. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

8.13. Адже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

8.14. Верховний Суд звертає увагу на позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20). Так Велика Палата Верховного Суду зауважила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України).У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк.

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Таким чином, вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження слід здійснювати з урахуванням положень статей 74-79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви.

Оцінивши долучені прокурором до заяви докази, суд приходить до висновку, що відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи (ТзОВ «Карліз») з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника ( ТзОВ «Карліз Плюс») прокурором не подано.

Лист Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №555/5/13-01-04-07, який адресований Галицькій окружній прокуратурі м.Львова на її лист від 13.05.2024 №14.50/97-4840ВИХ-24, у якому повідомляється про те, що згідно останньої податкової декларації ТзОВ «Карліз» з податку на прибуток платника дохід за 2020 рік від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку склав 0 гривень, не підтверджує факт вибуття особи (ТзОВ «Карліз») з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника ТзОВ «Карліз Плюс»).

Слід зауважити, що вказаний лист містить інформацію про дохід ТзОВ «Карліз» від його діяльності за 2020 рік , і жодним чином не підтверджує доводів прокурора у заяві про те, що боржник протягом періоду 2020-2024 року в загальному не отримує дохід, що позбавляє його можливості виконати рішення суду.

Поряд з цим, з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ТзОВ «Карліз» та про ТзОВ «Карліз Плюс» (витяги з Реєстру долучені прокурором до заяви), вбачається наступне.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями, які містяться в Реєстрі станом на 13.05.2024 про ТзОВ «Карліз» ():

Актуальний стан юридичної особи (ТзОВ «Карліз») на фактичну дату та час формування Витягу: зареєстровано. Місцезнаходження юридичної особи: 79005, місто Львів, площа Міцкевича, будинок,4. Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: дата запису: 07.10.2019 номер запису:0048569. Дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи: відомості відсутні. Відомості про комісію з припинення: відомості відсутні. Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог: відомості відсутні. Дані про скасування рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи: відомості відсутні. Дані про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, у тому числі відомості про розпорядника майна, керуючого санацією: відомості відсутні. Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа : відомості відсутні. Дані про юридичних осіб-правонаступників: Товариство з обмеженою відповідальністю « Карліз Плюс» .

У графі Витягу « Дані про хронологію реєстраційних дій», містяться відомості, про такі, зокрема, реєстраційні дії :

Державна реєстрація створення юридичної особи, 07.10.2019 12:08:40, 0048569, Барбуляк Х.М., Приватний нотаріус Барбуляк Х.М.

Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо виділу, 21.02.2020 16:49:21, 2048569, Фенчин В.В., Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями, які містяться в Реєстрі станом на 04.10.2024 про ТзОВ «Карліз Плюс» ( ).

Місцезнаходження юридичної особи : 79005, місто Львів, площа Міцкевича, будинок,4. Дані про державну реєстрацію: 13.05.2020: дата запису - 13.05.2020, номер запису- 0050310. Стан : зареєстровано. Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз», ідентифікаційний код 43271969, адреса: 79005, місто Львів, площа Міцкевича, будинок,4. Дані про юридичних осіб-правонаступників: відомості відсутні. Дані про перебування юридичної особи у процесі припинення: відомості відсутні. Дані про скасування рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи: відомості відсутні. Дані про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, у тому числі відомості про розпорядника майна, керуючого санацією: відомості відсутні.

У графі Витягу «Дані про хронологію реєстраційних дій», містяться відомості, про таку, зокрема, реєстраційну дію :

Державна реєстрація створення юридичної особи в результаті виділу, 13.05.2020 14:27:10, 00310, Фенчин В.В., Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Отже, станом на момент звернення прокурора із заявою (в порядку ст.334 ГПК України) про заміну сторони виконавчого провадження, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, містить відомості про реєстрацію двох юридичних осіб: ТзОВ «Карліз» () та створеної шляхом виділу з ТзОВ «Карліз» юридичної особи, ТзОВ «Карліз Плюс» () а також відомості:

по юридичній особі ТзОВ «Карліз»: Дані про юридичних осіб-правонаступників: Товариство з обмеженою відповідальністю « Карліз Плюс» .

Дані про реєстраційну дію - Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо виділу, 21.02.2020 16:49:21, 2048569, Фенчин В.В., Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради;

по юридичній особі ТзОВ «Карліз Плюс»: Дані про державну реєстрацію: 13.05.2020: дата запису - 13.05.2020, номер запису- 0050310. Дані про реєстраційну дію: Державна реєстрація створення юридичної особи в результаті виділу, 13.05.2020 14:27:10, 00310, Фенчин В.В., Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Однак, у поданій прокурором в порядку ст.334 ГПК України заяві (як це слідує з її змісту), наведені обставини не знайшли свого відображення та мотивації і, відповідно, вимога у заяві про заміну сторони виконавчого провадження (боржника: з ТзОВ «Карліз» на утворену шляхом виділу юридичну особу - ТзОВ «Карліз Плюс») на обставинах, пов`язаних із виділом, не грунтується і документально не підтверджується.

Додатково суд вбачає за доцільне звернути увагу на положення наступних норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 109 ЦК України передбачено виділ як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.

Отже, виділ не є різновидом припинення юридичної особи, це один зі способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється існуючою юридичною особою певним майном. При цьому попередня юридична особа не припиняється. Обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом.

Таким чином, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.

З врахуванням наведеного, розглянувши додані до заяви докази в сукупності з матеріалами справи, беручи до уваги недоведення заявником належними засобами доказування обставини припинення ТзОВ «Карліз» в розумінні приписів ч. 5 ст. 104 ЦК України, як передумови до правонаступництва ТзОВ «Карліз Плюс» всіх прав і обов`язків ТзОВ «Карліз», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав до заміни сторони боржника у виконавчому провадження №75861300, щодо виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.12.2021 (дублікату) про примусове виконання рішення від 22.12.2021 у справі № 914/2854/21.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви Галицької окружної прокуратури м.Львова (вх.№3782/24 від 11.10.2024) про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 914/2854/21 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карліз» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Карліз Плюс», слід відмовити.

Керуючись нормами ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Галицької окружної прокуратури м.Львова, вх.№3782/24 від 11.10.2024 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя Кітаєва С.Б.