ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 листопада 2024 року Справа № 903/687/24
Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,
представника позивача: адвоката Кєєр О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком
про стягнення витрат на правову допомогу
у справі №903/687/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком
до відповідача: Фермерського господарства Корсойл-Агро
про стягнення 1645079грн 14коп
Ухвалою суду від 08.11.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком про стягнення витрат на правову допомогу прийнято до розгляду, судове засідання призначено 18 листопада 2024 року.
Ухвала суду надіслана та доставлена сторонам до їх електронного кабінету 08.11.2024, що підтверджується відповідними довідками.

11.11.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому представник зазначив, що в акті приймання-передачі наданих послуг, підписаним між позивачем та адвокатським обєднанням, не зазначено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено чинним законодавством. Просить відмовити ТОВ «Украгроком» у задоволенні заяви про стягнення з ФГ «Корсойл-Агро» витрат на правову допомогу в сумі 46666грн.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 18.11.2024 представник ТОВ «Украгроком» підтримала заяву про стягнення витрат на правову допомогу, просила задовольнити заяву у повному обсязі.

Дослідивши подану заяву та наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення заявника, господарський суд встановив наступне.

Позивач ТОВ Украгроком звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ФГ Корсойл-Агро (відповідача) 1645079,14грн, що складається з: суми заборгованості з оплати вартості товару у розмірі 612908,16грн в т.ч. ПДВ, штрафу за порушення строку оплати у розмірі 895219,45грн, суми 30 % річних від простроченої суми в порядку ст.625 ЦК України за період 01.12.2023 по 16.01.2024 (включно) у розмірі 31477,95грн, пені за порушення термінів платежів за період з 01.12.2023 по 16.01.2024 (включно) у розмірі 105473,58 грн.

Також повідомив, що сума судових витрат складається з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, що орієнтовно складають 46 666 грн., докази про що будуть подані до суду в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 31.10.2024 у справі №903/687/24/24 позов задоволено частково: стягнуто з Фермерського господарства Корсойл-Агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком 598805грн 45коп (у тому числі: 82719грн 95коп основного боргу, 447609грн 73коп штрафу, 15738грн 98коп - 30 % річних та 52 736грн 79коп пені), а також 16723грн 37 коп витрат по сплаті судового збору; відмовлено у позові в частині стягнення 530188грн 21коп основного боргу, 447 609грн 72коп штрафу, 15738грн 97коп - 30 % річних та 52736грн 79коп пені.

Повне рішення складено 08.11.2024.

04.11.2024 від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу з додатками, в якій представник просить стягнути з ФГ Корсойл-Агро на користь ТОВ Украгроком витрати на правову допомогу у розмірі 46666грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 та 5 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 даного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В частині 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач повідомив, що орієнтовно витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, складають 46666грн., докази про що будуть подані до суду в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну (правничу) допомогу у справі представником позивача надано суду копію договору №1066-26/06/2024 про надання правової допомоги від 26.06.2024; копію акту №б/н від 01.11.2024 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №1066-26/06/2024 від 26.06.2024 на суму 46666грн, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги.

Судом встановлено, що 26.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Украгроком та Адвокатським об`єднанням Ревелін Інформейшн Груп було укладено договір №1066-26/06/2024 про надання правової допомоги, згідно умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього (п. 1.1).

Згідно п.2.1.3 договору адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, зокрема, представлення у встановленому порядку інтересів клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах усіх інстанцій із наданням усіх повноважень щодо представництва (без будь-яких процесуальних обмежень), а також в будь-яких інших державних, правоохоронних органах, перед іншими юридичними (приватного та публічного права), в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, фізичними особами щодо підготовки та подання (за особистим підписом партнера та/або адвоката адвокатського об`єднання) від імені клієнта будь-яких листів, запитів, процесуальних документів, позовів, заяв, скарг, клопотань, відзивів, заперечень тощо з метою захисту інтересів клієнта до відповідних судових, державних, правоохоронних органів, інших юридичних (приватного та публічного права) та фізичних осіб.

Відповідно до п.п. 4.1.- 4.2. договору загальна вартість послуг за цим договором становить 420 000 грн. Загальна вартість послуг включає в себе надання правничої допомоги в суді першої інстанції по 9-ти судових провадженнях про стягнення дебіторської заборгованості з боржника на користь клієнта та полягає у участі адвоката у судових засіданнях по кожній справі у режимі відеоконференції або в суді в місті Києві, при цьому підготовка та подання адвокатським об`єднанням будь яких процесуальних документів по суті судової справи, заяв, клопотань тощо у загальну вартість послуг не входить. Кожне наступне засідання по справі (після 4 судового засідання) оплачується окремо 5000 грн./шт., судове засідання в режимі відеоконференції або в суді м. Києві.

Згідно із п. 4.10. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.

Даний договір укладений терміном 1 рік та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) (п. 7.1).

01.11.2024 ТОВ Украгроком та АО Ревенлін Інформейшн Груп підписали акт №б/н приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №1066-26/06/24 від 26.06.2024, згідно з яким адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв послуги з професійної правової допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в господарському суді по справі №903/687/24 за позовом ТОВ Украгроком до ТОВ Корсойл-Агро про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п. 1.2 акту приймання-передачі вартість наданих послуг становить фіксовану суму 46 666 грн. 00 коп., що є гонораром адвокатського об`єднання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, Велика Палата Верховного Суду вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 зазначила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для зменшення заявлених позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу, які належно підтверджені, має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

В наступному ці висновки послідовно було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто, критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображення в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі N 922/445/19.

В даному випадку представник позивача просить стягнути з відповідача фіксовану суму витрат на правову допомогу у розмірі 46666грн.

Рішенням суду у даній справі позов було задоволено частково, зокрема, відмовлено у стягненні 530188,21грн основного боргу за безпідставністю такого нарахування.

За загальним правилом розподілу судових витрат, що визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення ч.4 ст.129 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у даному випадку має становити 31626грн 14коп.

Водночас, відповідачем подано суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Суд зазначає, що представником позивача не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не наведено такого опису і в акті №2/н від 01.11.2024 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №1066-26/06/24 від 26.06.2024.

Судом встановлено, що представник позивача приймала участь у 4-ох судових засіданнях в режимі відеоконференції: 17.09.2024 - у підготовчому судовому засіданні за відсутності представника відповідача, коли явка сторін обов`язковою не визнавалася та у судових засіданнях з розгляду справи по суті - 01.10.2024, 22.10.2024, 31.10.2024.

Під час розгляду справи представником позивача не було подано заяв по суті справи.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана генеральним директором ТОВ «Украгроком», а не представником позивача; додані до позовної заяви документи також посвідчені гендиректором ТОВ «Украгроком».

З пункту 4.2 договору про надання правової допомоги вбачається, що правнича допомога у суді полягає в участі адвоката у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Тобто, в даному випадку правова допомога адвоката полягає лише в участі адвоката у судових засіданнях.

На думку суду, витрати позивача на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, проте, їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним із складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З урахуванням позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.07.2022 у справі 910/7765/20, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, враховуючи складність виконаної роботи, її обсяг та час, витрачений адвокатом позивача на виконання робіт.

Також судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З огляду на викладене, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позову, участь адвоката позивача у 4-ох судових засіданнях, одне з яких підготовче засідання, яке відбулося без участі представника відповідача та відсутності клопотань позивача (явка сторін у підготовче засідання не визнавалася обов`язковою), визначений позивачем розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у справі №903/687/24, на думку суду, є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Здійснивши аналіз поданих представником позивача доказів понесення витрат на правничу допомогу, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи положення п. 4.2. договору №1066-26/06/2024 про надання правової допомоги від 26.05.2024 та обсяг наданої представником позивача правової допомоги, часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 15000грн витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з розрахунку 5000 грн. вартості за одне судове засідання згідно договору).

У зв`язку із чим, заява про стягнення витрат на правову допомогу підлягає до задоволення частково на суму 15000грн. В частині стягнення 31666грн. витрат на правову допомогу слід відмовити

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Корсойл-Агро (45630, Волинська обл., Луцький район, с. Княгининок, вул. Бригадний двір, буд. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Украгроком (02660, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7, ) 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 31666грн відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне додаткове рішення складено 22.11.2024.

Суддя Слободян О. Г.