УХВАЛА

м. Київ

12.11.2024Справа № 910/16805/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелком"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 5 235 139,95 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості у сумі 5 235 139, 95 грн., з яких: 3 702 362, 06 грн. - основна заборгованість, 1 273 612, 55 грн. - пеня, 259 165, 34 грн. - штраф за договором № 14716/01 від 29 грудня 2017 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 - позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелком" 3 662 928 грн. 56 коп. боргу, 1 273 612 грн. 55 коп. пені, 259 165 грн. 34 коп. штрафу, 78 527 грн. 10 коп. судового збору.

01.11.2024 від боржника надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/16805/23 від 01.10.2024 на термін один рік з моменту ухвалення рішення.

06.11.2024 (через систему електронний суд) та 11.11.2024 (через канцелярію суду) стягувач подав заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника боржника, оцінивши заперечення стягувача, господарський суд встановив наступне.

Свою заяву про відстрочення виконання рішення заявник обґрунтовує недостатністю коштів у нього коштів у зв`язку з введення на території України правового режиму воєнного стану, тяжке його фінансове становище, а також на те, що він бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури.

Згідно із статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Питання про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши обґрунтування заявника та заперечення стягувача, суд дійшов висновку, що наведені Державним підприємством "Гарантований покупець" доводи та надані докази не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Недостатність чи відсутність коштів юридичної особи не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна розстрочити.

У відповідності до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, заявником не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

Крім того, відстрочення виконання рішення суду спрямовано саме на забезпечення виконання такого рішення, проте заявником не надано доказів того, що при наданні відстрочення відповідач реально виконає рішення суду у даній справі.

З огляду на встановлені вище судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання, суд не вбачає правових підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі № 910/16805/23.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення суду від 01.10.2024 у справі № 910/16805/23 у повному обсязі.

Керуючись ст. 331, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 у справі № 910/16805/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у визначеному законом порядку.

Повна ухвала складена 18.11.2024

Суддя О.М.Ярмак