ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1318/19 (906/910/24)

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Макаревича В.А.

секретаря судового засідання: Підгаєцької М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м.Житомир) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП ВЕЛСТАНД" (Донецька область, м.Краматорськ) про стягнення 755 851,47 грн в межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою суду від 14.03.2024 у справі №906/1318/19, зокрема, задоволено клопотання розпорядника майна Мельника М.А. №02-01/906/1318/19/114 від 06.12.2023 про затвердження плану санації та введення наступної судової процедури санації Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України та призначення керуючого санацією ДП "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Припинено процедуру розпорядження майном Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 75, ); припинено повноваження розпорядника майна Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 75, ) арбітражного керуючого Мельника Миколи Анатолійовича, свідоцтво № 1930 від 19.12.2019 (поштова адреса: 33013, м. Рівне, вул. Кавказька,3, оф.305, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); затверджено план санації Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 75, ), погоджений 27.10.2023 Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України та схвалений зборами кредиторів 04.12.2023; введено процедуру санації Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 75, ) строком на 5 років до 14.03.2029; призначено керуючим санацією Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 75, ) арбітражного керуючого Мельника Миколу Анатолійовича, свідоцтво № 1930 від 19.12.2019 (поштова адреса: 33013, м. Рівне, вул. Кавказька,3, оф.305, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

29.08.2023 на адресу суду від Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надійшла позовна заява №184 від 28.08.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП ВЕЛСТАНД" (Донецька обл., м.Краматорськ) про стягнення 755 851,47 грн в межах справи №906/1318/19.

Ухвалою суду від 11.09.2024 прийнято до свого провадження позовну заяву Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП ВЕЛСТАНД" (Донецька обл., м.Краматорськ) про стягнення 755 851,47 грн в межах справи №906/1318/19. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 вересня 2024 р. о 16:30 год.

Відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області №5-ВД від 11.09.2024, у зв`язку з перебуванням судді Макаревича В.А з 18 по 19 вересня 2024 у відрядженні, судове засідання у справі 19 вересня 2024 р. о 16:30 год не відбулось.

Ухвалою суду від 16.09.2024 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.10.2024 о 10:00 год.

У судовому засіданні 31.10.2024 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі; у судове засідання 19.11.2024 представник позивача не з`явився.

Ухвалою суду від 31.10.20241, з метою належного повідомлення, зокрема, відповідача про розгляд справи, дату, час та місце судового засідання, для забезпечення всіх учасників провадження у справі можливості скористатись своїми процесуальними правами та прийняти участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи для належного повідомлення відповідача та розміщення інформації про відкладення розгляду справи на сайті Господарського суду Житомирської області.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Судом встановлено, що всі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представників, які не з`явились у дане судове засідання, хоча були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце даного судового засідання.

При цьому суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

06.12.2022 року між Дочірнім підприємством «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі Продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПП «ВЕЛСТАНД» (далі - Покупець/відповідач) укладено договір №06/12/22 купівлі-продажу (далі - Договір №, 06/12/22 від 06.12.2022 або Договір), за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступний товар: суміш протиожеледну у кількості 1946 (одна тисяча дев`ятсот сорок шість) тон (далі - товар) (а.с. 10-14).

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна Договору становить 740,00 грн за одну тонну з ПДВ, що станом на дату укладення Договору дорівнює 1 440 040,00 (один мільйон чотириста сорок тисяч сорок гривень 00 копійок) грн з ПДВ.

За умовами даного пункту Договору загальна вартість товару складається із вартості партій товару, поставлених в межах строку дії цього Договору.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, оплата товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Крім того, у пункті 3.2 Договору зазначено, що Покупець зобов`язується розрахуватись з Продавцем за отриманий товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару по видатковій накладній та/або рахунку.

На виконання умов Договору Продавець відпустив, а Покупець прийняв (через Малишева А.В. - копія довіреності № 6 від 10.12,2022) протиожеледну суміш згідно Договору в кількості:

- відповідно до видаткової накладної №20 від 15.12.2022 346,41 т на суму 256343,40 грн;

- відповідно до видаткової накладної №21 від 15.12.2022 94,30 т на суму 69 782,00 грн;

- відповідно до видаткової накладної №25 від 23.12.2022 66,72 т на суму 49372,80 грн;

- відповідно до видаткової накладної №26 від 26.12.2022 94,58 т на суму 69989,20 грн;

- відповідно до видаткової накладної №27 від 27.12.2022 114,16 т на суму 84478,40 грн;

- відповідно до видаткової накладної №28 від 29.12.2022- 68,34 т на суму 50571,60 грн, на загальну кількість 784,51 т, на загальну суму 580 537,74 грн (а.с. 15-21).

Відповідно до п. 9.1 Договору, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2022 включно.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що закінчення| строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

В порушення умов Договору 03.01.2023 відповідач частково перерахував кошти (плату за поставлений товар) на розрахунковий рахунок позивача у сумі 70 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.01.2023 (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем направлялись листи-вимоги про добровільну сплату заборгованості №184, 186 від 19.04.2023, №222 від 10.05.2023 та №146 від 17.06.2024 (а.с. 24-30).

Відповідач надав відповіді на листи позивачу, зокрема, листом вих. № 2802/23 від 28.02.2023 повідомив позивача причину затримки сплати за Договором та про намір сплатити заборгованість з березня 2023 року (а.с.32), а листами №27/04/2023-1 від 27.04.2023 та №26/07/2023-1 від 26.07.2023 відповідач запропонував графік погашення заборгованості (а.с.33, 34).

Проте, на день розгляду справи відповідач заборгованість не погасив, а тому сума боргу станом на день розгляду справи становить 510 537,40 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу №06/12/22 від 06.12.2022. Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання зобов`язання за Договором сплив 28.01.2023, через 30 календарних днів з моменту отримання покупцем (підписання) останньої накладної № 28 від 29.12.2022 та відвантаження товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушенню у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 6.6 Договору у разі порушення строків оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф у розмірі 10 % від суми боргу (сплачується одноразово).

Посилаючись на дані пункти Договору та норми чинного законодавства України позивач просить стягнути з відповідача за Договором - 126 501,38 грн пені та 51 053,74 грн. штрафу.

Перевіривши подані до суду розрахунки пені та штрафу, суд вважає їх правильними та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням тривалого часу не виконання своїх зобов`язань відповідачем, в межах укладеного Договору, за період з 28.01.2023 по 08.08.2024 виникло знецінення грошових коштів, які відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню на вимогу кредитора.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановленні договором або законом, входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (саме така позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Посилаючись на зазначені норми чинного законодавства України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 44 369,50 грн інфляційних та 23 389,45 грн 3 % річних за Договором за весь період прострочення по дату подання позову до суду.

Перевіривши подані до суду розрахунки інфляційних та 3% річних, суд вважає їх правильними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Суд зазначає, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено у господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на таке, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі: - 510537,40 грн заборгованості, 126501,38 грн пені, 51053,74 грн штрафу, 44369,50 грн інфляційних втрат, 23389,45 грн 3% річних.

Судовий збір, в порядку ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 257 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП ВЕЛСТАНД" (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Румянцева, 11, кім. 8-а, ідентифікаційний код: 41277115) на користь Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10011, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ідентифікаційний код: 32008278, р/р IBAN НОМЕР_2 в ПАТ «Укргазбанк»:

- 510 537,40 грн заборгованості;

- 126 501,38 грн пені;

- 51 053,74 грн штрафу;

- 44 369,50 грн інфляційних втрат;

- 23 389,45 грн 3% річних;

- 11 337,77 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повний текст рішення складено 19.11.2024

Суддя Макаревич В.А.

Список розсилки:

1- в справу

2,3- ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" - електр.каб. та на адресу 10011, м. Житомир, вул. Перемоги, 75 - простим

3- представнику позивача Чайківська н.М. - електр.каб.

4- ТОВ "ТПП ВЕЛСТАНД" 41277115, Донецька обл. м.Краматорськ, вул. Рум`янцева,11, кім.8-а, 84333, код: 41277115 (рек. з пов.)