ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" листопада 2024 р. Справа№ 873/126/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23

за позовом Акціонерного товариства "Ідея Банк"

до Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № КБ01.00301. від 03 серпня 2021 року у сумі 430 993,34 грн та третейський збір у сумі 4 709, 94 грн.

Фізична особа-підприємець Родигіна Олександра Олександрівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024, зазначену заяву передано на розгляд судді Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 заяву Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23 залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків.

25.10.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 поновлено Фізичній особі-підприємцю Родигіній Олександрі Олександрівні пропущений процесуальний строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23. Прийнято до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23, розгляд заяви призначено на 13.11.2024.

11.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали третейської справи, а від Акціонерного товариства «Ідея Банк» заява про відмову від позову у третейській справі №69/23.

13.11.2024 учасники справи явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про поважність причин нез`явлення в судове засідання суд не повідомляли, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 Господарського процесуального кодексу України про дату, час і місце розгляду справи повідомляються учасники справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Учасники справи не були позбавлені права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи частини 1 статті 9 ГПК України, частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

У даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду заяви про скасування рішення третейського суду в даній справі за відсутності представників позивача та відповідача, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи, що останні про поважність причин нез`явлення до суду не повідомляли та не заявляли клопотань про відкладення розгляду справи, суд, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі без заслуховування додаткових пояснень зазначених учасників справи, ухвалив здійснити розгляд скарги без участі вказаних осіб.

Щодо заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк» про відмову від позову суд зазначає наступне.

У поданій до Північного апеляційного господарського суду заяві про відмову від позову, позивач, посилаючись на положення ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі №873/126/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про стягнення заборгованості за кредитним договором №КБ01.00301.008432850 від 03.08.2021.

Статтею 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Водночас, наразі судом здійснюється розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23, який регламентований главою 1 Розділу VII Господарського процесуального кодексу України, тобто перевіряються підстави для скасування рішення третейського суду, визначені вказаними положеннями та зазначені заявником у відповідній заяві про скасування рішення третейського суду, натомість розгляд справи по суті не здійснюється.

Згідно із визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про третейські суди», регламент постійно діючого третейського суду - документ, яким визначаються порядок та правила вирішення спорів у третейському суді, правила звернення до третейського суду, порядок формування складу третейського суду, інші питання, пов`язані з вирішенням спорів третейським судом.

Статтею першою Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків визначено, що порядок третейського розгляду справ Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків визначається чинним законодавством, Законом України «Про третейські суди» та цим Регламентом. При виникненні процедурних питань, що не врегульовані цим Регламентом, Третейський суд вирішує їх керуючись положеннями, які хоча й не передбачені Законом України «Про третейські суди», але не суперечать принципам організації та діяльності Третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення Третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів.

Відповідно до частини третьої статті 21 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Виходячи із викладених положень, суд наголошує, що розгляд заяви про відмову від позову виходить за межі компетенції суду під час розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, натомість як вказана заява про відмову від позову підлягає подачі до відповідного третейського суду.

З наведених підстав суд залишає без розгляду заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про відмову від позову.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частинами третьою, четвертою статті 349 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду передбачені також статті 51 Закону України «Про третейські суди».

Виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України «Про третейські суди» та статтею 350 Господарського процесуального кодексу України.

Підставами для скасування рішення третейського суду відповідач визначає непідвідомчість справи третейському суду відповідно до закону.

Заявник посилається на положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», відповідно до якого третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За доводами відповідача, оскільки ФОП Родигіна Олександра Олександрівна є споживачем банку, а спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу вказаних вище положень така справа не підвідомча.

Перевіривши наведені доводи заявника, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Підвідомчість справ третейським судам врегульована статтею 6 Закону України «Про третейські суди», у якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

Спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду.

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб`єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 11 ч. 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Дослідивши матеріали третейської справи № 69/23, суд вбачає, що предметом спору в ній є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №КБ01.00301.008432850 від 03.08.2021, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Родигіною Олександрою Олександрівною (позичальник).

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору №КБ01.00301.008432850 від 03.08.2021 Кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 380 000,00 гривень на поповнення обігових коштів, фіксована процентна ставка 0,01%, комісія за видачу кредитних коштів 0,99% від суми кредиту, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,2% від суми кредиту, термін повернення кредиту по 03.08.2024 (включно), порядок видачі кредиту - перерахунок коштів на поточний рахунок позичальника, графік поверненні кредиту - додаток №1 до Договору.

Тобто, предметом Кредитного договору №КБ01.00301.008432850 від 03.08.2021 є надання кредиту відповідачу, пов`язаного зі здійсненням його підприємницької діяльності як фізичної особи - підприємця.

З наведеного вбачається, що спір між сторонами виник з господарських правовідносин та не відноситься до переліку справ, які не підлягають розгляду третейськими судами відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про третейські суди».

Відтак, суд відхиляє доводи заявника щодо непідвідомчості даної справи третейському суду та наголошує, що такі аргументи ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень законодавства, на які посилається відповідач в контексті правовідносин, що виникли між сторонами.

Інших підстав для скасування рішення третейського суду відповідачем не зазначено.

Водночас, суд зазначає, що наведений у статті 350 Господарського процесуального кодексу України та статті 51 Закону України «Про третейські суди» перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на викладене та враховуючи приписи статті 350 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що:

- справа, у якій прийнято рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23, була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначеного п. 8.1. Кредитного договору №КБ01.00301.008432850 від 03.08.2021 третейського застереження);

- зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою;

- дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом;

- доказів того, що склад третейського суду не відповідав Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, матеріали справи не містять;

- при ухваленні оскаржуваного рішення третейський суд вирішив питання про права та обов`язки позивача та відповідача саме як сторін третейського розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23 не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не довів наявності передбачених частиною другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України та частиною третьою статті 51 Закону України «Про третейські суди» підстав для скасування рішення третейського суду.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду, з урахуванням вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки відповідна заява залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Родигіної Олександри Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23 - відмовити.

2. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.07.2023 у третейській справі № 69/23 - залишити без змін.

3. Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про відмову від позову у справі №873/126/24 - залишити без розгляду.

4. Матеріали третейської справи № 69/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.11.2024.

Суддя А.О. Мальченко