ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"19" листопада 2024 р. Справа №921/504/20
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Гриців В.М.
Малех І.Б.
секретар судового засідання Процевич Р.Б.
розглянувши заяву представника Обслуговуючого кооперативу Вінд (вх № ЗАГС 01-05/961/24 від 02.04.2024) про перегляд за нововиявленими обставинами
постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 (головуючий-суддя Кравчук Н.М., судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.)
за апеляційною скаргою Керівника Тернопільської обласної прокуратури (вх. № ЗАГС 01-05/2568/23 від 08.08.2023)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 (суддя Гевко В.Л. повний текст складено 21.07.2023)
у справі № 921/504/20
за позовом: Заступника прокурора Тернопільської області, м. Тернопіль
до відповідача-1: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль
до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу "Вінд" (надалі ОК "Вінд"), м.Тернопіль
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:
1. ОСОБА_1 , м. Тернопіль
2. ОСОБА_2 , м. Тернопіль
3. ОСОБА_3 , м. Тернопіль
4. ОСОБА_4 , м. Тернопіль
5. ОСОБА_5 , м. Тернопіль
6. ОСОБА_6 , м. Тернопіль
7. ОСОБА_7 , м. Тернопіль
8. ОСОБА_8 , м. Варшава, Польща.
9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський став" (надалі ТзОВ "Тернопільський став"), м. Тернопіль
10. ОСОБА_9 , м. Тернопіль
11. ОСОБА_10 , м. Тернопіль.
про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 02.02.2018 № 7/22/99 та договору оренди землі від 30.05.2018, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації
іншого речового права ОК "Вінд" щодо земельної ділянки з
одночасним припиненням цього права,
за участю представників:
від прокуратури: Винницька Л.М.;
від відповідачів : не з`явились;
від третіх осіб: не з`явились
У липні 2020 року Заступник прокурора Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом, заявленим в інтересах держави до Тернопільської міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Вінд" у якому просив суд:
2) визнати недійсним укладений між Тернопільською міською радою та ОК "Вінд" договір оренди землі від 30.05.2018, зареєстрований в книзі записів засвідчення факту реєстрації 25.06.2018 за № 6032;
4) скасувати державну реєстрацію іншого речового права ОК "Вінд" щодо земельної ділянки, вчинену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41996673 від 11.07.2018, запис про право №26983432, з одночасним припиненням права оренди ОК "Вінд" на земельну ділянку (запису № 26983432) (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 13.01.2021 № 15-25вих 21);
5) стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви.
Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що рішення Тернопільської міської ради від 02.02.2018 № 7/22/99 не відповідає вимогам статей 120, 134, 135, пункту "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України та статті 7 Закону України "Про оренду землі", тому його слід визнати незаконним та скасувати. Виникнення спору обумовлено відсутністю в ОК "Вінд" права власності на об`єкти нерухомого майна, розміщені на земельній ділянці. Прокурор стверджував, що під час ухвалення рішення Тернопільської міської ради від 02.02.2018 № 7/22/99 про припинення права оренди земельної ділянки за заявою ОСОБА_9 , як фізичної особи підприємця та про передачу її в оренду ОК "Вінд", Тернопільська міська рада не взяла до уваги відсутність речових прав щодо земельної ділянки у попереднього орендаря ( ОСОБА_9 ). Зауважив, що ОСОБА_9 вже станом на 10.02.2010 не була власником будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці, оскільки вони були відчужені іншим особам, та відповідно не користувалася земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, укладеного 17.03.2006 між Тернопільською міською радою та Суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_9 . Прокурор стверджував про відсутність речових прав на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці також у ОК "Вінд". Прокурор зазначав, що оскільки на підставі незаконного рішення Тернопільської міської ради від 02.02.2018 № 7/22/99 між відповідачами 30.05.2018 укладено договір оренди, то відповідно до статей 16, 203, 215, 216 ЦК України, статті 20 ГК України, статті 152 ЗК України, договір оренди належить визнати недійсним, а земельну ділянку повернути Тернопільській міській територіальній громаді. Прокурор наголошував, що передача земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги є незаконною, оскільки позбавляє Український народ та Тернопільську міську територіальну громаду, як власника землі правомочностей володіти земельною ділянкою в тому обсязі, в якому дозволяє її правовий режим, та не враховує їх інтереси при здійсненні на земельній ділянці незаконної діяльності. Крім того, така передача, на думку прокурора, порушує встановлені державою правила та норми використання земель водного фонду, призводить до порушень чинного законодавства під час забудови міста Тернополя.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022, у позові прокурора відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021 скасовано, справу № 921/504/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Верховний Суд, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій та, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, дійшов висновку, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не врахували висновків, наведених у постановах Верховного Суду щодо застування положень статті 60 Земельного кодексу України з урахуванням вимог статті 79 Господарського процесуального кодексу України у подібних правовідносинах. Суди не надали правової оцінки доводам прокурора про те, що спірна земельна ділянка розташована у межах прибережної захисної смуги та не надали оцінки доказам на підтвердження цих доводів. Верховний Суд також зазначив, що суди не встановили правовий режим спірної земельної ділянки, не з`ясували та не перевірили дотримання порядку та законності її передання в оренду ОК "Вінд", правових підстав для такого передання, дотримання правового режиму використання спірної земельної ділянки, а отже, наявність чи відсутність порушення охоронюваного законом інтересу територіальної громади міста Тернополя. Судами не досліджено та достеменно не встановлено, чи наявні правові підстави для набуття саме ОК "Вінд" права користування спірною земельною ділянкою з урахуванням вимог статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

На новому розгляді справи рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 (суддя Гевко В. Л.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, місцевий господарський суд встановив, що земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги, на неї поширюється особливий режим використання та те, що на ній розташовані об`єкти будівлі, споруди лодочної станції, законність розташування яких на цій ділянці визнана судом. Суд дійшов висновку, що при передачі в оренду ОК "Вiнд" земельної ділянки площею 0,406 га, кадастровий номер :01:004:0060, та подальшого її використання в цілому було дотримано особливий порядок надання та використання зазначеної ділянки, який визначений діючим законодавством. При цьому суд погодився, що при передачі спірної земельної ділянки в оренду мали місце певні формальні недоліки у оформленні оренди, зокрема, в частині визначення категорії землі, відсутність переліку чітких обмежень, які застосовуються до неї, однак такі недоліки, на думку суду, не є підставами для визнання недійсним рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки. Оскільки власники елiнгiв, розташованих на спірній земельній ділянці, об`єднались в ОК "Вінд", з метою створення належних умов членам кооперативу, на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, забезпечення захисту прав його членів, відповідно до Статуту, поділу між ними ризиків, витрат та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання лодочної станції, суд дійшов висновку, що набуття спірної земельної ділянки відбулось у передбачений законом спосіб, а саме на підставі статті 116 ЗК України за рішенням органу місцевого самоврядування.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка розташована у межах прибережної захисної смуги навколо озера, на неї розповсюджується спеціальний режим обмеженої господарської діяльності, тому надання у користування такої земельної ділянки без урахування обмежень, зазначених у статті 59-61 ЗК України, суперечить вимогам статті 93 цього Кодексу. Майно, яке зареєстроване як "елінги лодочної станції" не відноситься до об`єктів, що можуть знаходитися у прибережній захисній смузі та експлуатуватися, не порушуючи при цьому режиму використання спірної земельної ділянки.

01.04.2024 представником відповідача-2 Обслуговуючого кооперативу «Вінд» через систему Електронний суд подано заяву (вх. № ЗАГС 01-05/961/24 від 01.04.2024) про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, в якій відповідач-2 просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 та залишити в силі рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що однією із істотних підстав, на яку покликався суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи прийняту ним постанову про задоволення позовних вимог прокурора, став висновок про те, що приміщення лодочної станції елінги фактично є самочинним будівництвом і реєстрація права власності на таке майно за фізичними особами, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Суд апеляційної інстанції констатував, що на спірній земельній ділянці спочатку було повністю знесено належні СПД ОСОБА_9 власні приміщення, а уже потім на цій же ділянці відбулось нове будівництво приміщень лодочної станції елінгів, яке не відповідає поняттю реконструкція, визначеного ДБН, і за своєю суттю є новим будівництвом приміщень лодочної станції, на яке у СПД ОСОБА_9 були відсутні відповідні дозвільні документи, що у свою чергу є ознакою самочинного будівництва у відповідності до вимог ст. 376 ЦК України. Разом з тим, як слідує із показань свідка ОСОБА_11 , який у період з 2007 по 2011 роки, працюючи виконробом (виконавця робіт) у ТзОВ «Добробуд», що підтверджується дозволом на початок зазначених вище будівельних робіт з реконструкції, яке здійснювало будівельні роботи з реконструкції власних приміщень СПД ОСОБА_9 в лодочну станцію по АДРЕСА_1 , певна частина наявних на вказаній ділянці будівель та їх несучих конструкцій і фундаментів були використані та підсилені в ході проведення вказаних будівельних робіт з реконструкції цих будівель в три триповерхові корпуси будівель елінгів. Окрім того, як слідує із показань свідка ОСОБА_12 , яка будучи працівником БТІ м.Тернополя склала акт поточних змін від 02.02.2010, у вказаному акті було зафіксовано лише поточні зміни станом на дату обстеження. Тобто, на момент проведення нею вказаного обстеження, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на місці будівель під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, №1, №2, І були розташовані три триповерхові корпуси будівель, у яких проводились будівельні роботи, у зв`язку із чим у складеному нею акті поточних змін було зазначено, що будівлі під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, №1, №2, І знесені. При цьому, на переконання заявника, складений нею акт поточних змін цього будинковолодіння жодним чином не є підтвердженням того, що вказані будівлі спочатку були знесені, а потім на їх місці відбулось нове будівництво трьох триповерхових корпусів будівель, оскільки у цьому акті було зафіксовано стан проведення реконструкції зазначеного будинковолодіння на момент проведення обстеження, і їй невідомо, яким чином, та у який спосіб будівлі під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, №1, №2, І по АДРЕСА_1 були реконструйовані в три триповерхових корпуси будівель на цій же земельній ділянці.

Заявник наголошує, що Обслуговуючий кооператив «Вінд» був створений у 2012 році, а його учасники набували права на будівлі елінгів починаючи з 2010 року і не брали участі у будівельних роботах з реконструкції власних приміщень СПД ОСОБА_9 в лодочну станцію, що вказує на те, що ОК «Вінд» не були відомі обставини того, у який саме спосіб відбувалась зазначена реконструкції. Наведені обставини стали відомі ОК «Вінд» 19.03.2024 року із показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які ними викладені у заявах свідків у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України. Відтак, на переконання заявника, встановлені із показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фактичні обставини слід вважати нововиявленими обставинами у відповідності до ст. 320 ГПК України, які є істотними для справи обставини.

Окрім того, зазначає, що на замовлення заявника Київським НДІСЕ було проведено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: Чи відповідають проведені будівельні роботи з реконструкції власних приміщень в лодочну станцію (будівлі елінгів), розташованих на земельній ділянці площею 0,4060 га з кадастровим номером :01:004:0060 по АДРЕСА_1 , вимогам Державних Будівельних Норм України щодо проведення реконструкції об`єктів нерухомого майна, які діяли на момент початку проведення вказаних будівельних робіт та їх завершення? За результатами проведеної експертизи було надано висновок експерта № 3166/24-44 від 27.03.2024, яким встановлено, що будівельні роботи з реконструкції власних приміщень в лодочну станцію (будівлі елінгів), розташованих на земельній ділянці площею 0,4060 га з кадастровим номером :01:004:0060 по АДРЕСА_1 , відповідають вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме: в частині дотримання дозвільної процедури проектування та будівництва; в частині складу та змісту проектної документації на будівництво; в частині фактично збудованих будівель та споруд.

17.05.2024 від Тернопільської обласної прокуратури надійшов відзив на заяву відповідача-2 ОК «Вінд» про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 за нововиявленими обставинами, в якому прокурор вважає доводи, наведені заявником необґрунтованими. Зокрема зазначає, що заявник в якості доказів нововиявлених обставин посилається на заяви свідків, складені 19.03.2024, а також на висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.03.2024, виконаної на замовлення ОК «Вінд» від 26.02.2024 після остаточного вирішення спору у справі. Отже, подані заявником докази за своєю правовою природою та моментом виникнення є новими доказами, які не існували на час постановлення апеляційною інстанцією постанови від 30.10.2023, а не доказами нововиявлених обставин. Прокурор також зазначає, що у заяві заявник не вказав, яким чином зазначені ним обставини, які, на його думку, є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на висновки суду апеляційної інстанції, висловлені у постанові від 30.10.2023 щодо неправомірності передачі земельної ділянки ОК «Вінд» без урахування обмежень, встановлених ст.59-61 ЗК України для земель у прибережній захисній смузі, невідповідності цільового призначення земельної ділянки, відсутності у ОК «Вінд» права власності на розташоване на спірній земельній ділянці майно тощо. Просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленим обставинами та залишити в силі постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за заявою представника Обслуговуючого кооперативу Вінд Кукурудзи А.Є. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №921/504/20. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 28.05.2024. Розгляд справи № 921/504/20 відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду від 25.06.2024 та від 30.07.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 зупинено апеляційне провадження за заявою представника ОК Вінд про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_9 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 та повернення матеріалів справи № 921/504/20 з касаційної інстанції.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2024 касаційну скаргу ОК Вінд та ОСОБА_9 задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 скасовано в частині визнання незаконним та скасування рішення сесії Тернопільської міської ради від 02.02.2018 №7/22/99 Про надання земельної ділянки площею 0,4060 га за адресою вул.Урожайна,15 Обслуговуючому кооперативу "Вінд", із змінами, внесеними рішенням від 16.03.2018 № 7/23/162, яким надано Обслуговуючому кооперативу "Вінд в оренду терміном на 25 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:004:0060) площею 0,4060 га для обслуговування будівель та споруд лодочної станції за адресою АДРЕСА_1 , а рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021 у справі № 921/504/20 про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги залишено в силі з підстав, наведених у цій постанові. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 змінено у частині стягнення з Тернопільської міської ради на користь Тернопільської обласної прокуратури судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 6 306,00 грн., стягнуто 3 153,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, та в частині стягнення з Тернопільської міської ради на користь Тернопільської обласної прокуратури судового збору за подання позовної заяви в сумі 4 204,00 грн., стягнуто 2 102,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. В решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 залишено без змін.

05.11.2024 на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи № 921/504/20 з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 поновлено провадження у справі № 921/504/20. Розгляд заяви призначено на 19.11.2024.

У судове засідання 19.11.2024 з`явився прокурор, надав пояснення, просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідачі та треті особи не делегували уповноважених представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

18.11.2024 представник відповідача-2 ОСОБА_13 подав до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» заяву б/н (вх. №ЗАГС 01-04/7849/24 від 18.11.2024) про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із перебуванням представника ОК «Вінд» в судових засіданнях у Івано-Франківському міському суді у справі № 344/18477/24 та Господарському суді Тернопільської області у справі № 921/501/24, призначених на 19.11.2024. Будь яких доказів на підтвердження даних обставин представником не долучено.

Крім того, 19.11.2024 представник відповідача-2 Матюк Р.С. через систему «Електронний суд» подав до суду апеляційної інстанції заяву б/н (вх. № ЗАГС 01-04/7878/24 від 19.11.2024) про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із перебуванням представника ОК «Вінд» на лікарняному, зазначивши, що підтверджуючі документи буде надано в наступному судовому засіданні.

Також представник третьої особи - ОСОБА_9 надіслав суду клопотання б/н від 18.11.2024 (вх. № ЗАГС 01-04/7842/24 від 18.11.2024) про відкладення розгляду справи на інший день в силу необхідності надання правничої допомоги у іншій справі, розгляд якої також призначено на 19.11.2024 у Фрунзенському районному суді м. Харкова.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні поданих заяв та клопотання, враховуючи, що за змістом ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому зауважує, що Західний апеляційний господарський суд неодноразово відкладав розгляд справи з метою забезпечення принципу змагальності судового процесу та рівності його учасників перед законом і судом, враховуючу незабезпечення учасниками справи явки уповноважених представників у судові засідання. Вказуючи при цьому, що участь представників сторін в судовому засіданні визначається на їх власний розсуд; неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також у відповідності до ст. 197 ГПК України, учасники справи не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що в даному випадку неможливість явки представника відповідача-2 та третьої особи ОСОБА_9 не позбавляє суд права вирішити спір, з урахуванням того, що відповідно до ухвали суду від 11.11.2024 присутність сторони в судовому засіданні 19.11.2024 не визнавалась обов`язковою.

Виходячи зі ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України, своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідачів та третіх осіб у справі.

При прийнятті ухвали суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

У відповідності до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 320 ГПК України).

Частиною 5 статті 320 названого Кодексу унормовано, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України, та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених процесуальним законодавством.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (наведену правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21.10.2020 справа №726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення .

У постанові від 14.06.2023 справа № 925/1874/13 Верховний Суд констатував, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи; якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак, обставини не можуть вважатися нововиявленими та відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 року (справа №802/2196/17-а) відносно нововиявлених обставин висловила правову позицію відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 922/1141/19 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 320 ГПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст. 320 ГПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (наведена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 справа №9901/819/18).

Таким чином, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що відкриття провадження за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, для встановлення підстав для перегляду даної справи за нововиявленими обставинами потрібно встановити наявність їх існування на час розгляду справи; факт того, що вони не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; їх істотність для розгляду справи.

Як зазначалось вище, заявник, звертаючись із заявою про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 за нововиявленими обставинами покликається, як на нововиявлені обставини, на заяви свідків, складені 19.03.2024, а також на висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.03.2024, виконаної на замовлення ОК «Вінд» від 26.02.2024.

Отже, заяви свідків, які складені 19.03.2024 та висновок експерта №3166/24-44 від 27.03.2024, на які покликається заявник, як на нововиявлену обставину, складені після завершення розгляду справи № 921/504/20 та прийняття судом апеляційної інстанції постанови.

Таким чином, час призначення та проведення експертизи, складання висновку експерта від 27.03.2024, як і складання заяв свідків 19.03.2024 вказують на те, що їх не існувало на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, такі за своєю правовою природою по суті є новими доказами, яких не існувало на час прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 30.10.2023, а не доказами нововиявлених обставин.

Беручи до уваги процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначену Господарським процесуальним кодексом України, що має свої особливості, покази свідка, надані із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за своєю правовою природою та моментом виникнення є новим доказом. Однак, нові докази не вважаються нововиявленими обставинами (такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/400/20).

При цьому, колегія суддів зауважує, що заявник у поданій заяві не вказав, яким чином зазначені ним обставини, які, на його думку є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на висновки суду апеляційної інстанції, висловлені у постанові від 30.10.2023 щодо неправомірності передачі земельної ділянки ОК «Вінд» без урахування обмежень, встановлених ст.59-61 ЗК України для земель у прибережній захисній смузі, невідповідності цільового призначення земельної ділянки, відсутності у ОК «Вінд» права власності на розташоване на спірній земельній ділянці майно тощо.

Доводи, якими керувався заявник при зверненні до суду з заявою, ґрунтуються на запереченні встановленої судом обставини знесення приміщень по вул.Урожайна, 15 і здійснення нового будівництва та ствердженні наявності обставини їх реконструкції в приміщення лодочної станції, що на його думку, спростовує висновок суду щодо наявності ознак самочинного будівництва.

Водночас, колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у постанові від 15.10.2024, переглядаючи постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у даній справі зазначив наступне: «Зокрема, суд апеляційної інстанції встановив, що об`єкт нерухомого майна хоч і називається "лодочна станція елінги №...", проте згідно з технічним паспортом це трьохповерхова будівля, яка складається з першого поверху, другого поверху, горища та мансарди. В описі об`єкта зазначено, що перший поверх коридор, стоянка, сходова клітка, рекреація, кухня, санвузол, паливна; другий поверх сходова клітка, коридор, кладова, гостьова, рекреація, санвузол, кабінет, гостьова кімната, коридор, коридор; сходова клітка. Загальна площа одного такого "елінга" складає від 260-385,9 м2. Водночас, згідно з ДБН В.2.2-13-2003 (Спортивні та фізкультурно-оздоровчі споруди) елінг це споруда (приміщення) для зберігання човнів, весел і оснащення човнів. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильним висновок, що зазначене майно, яке зареєстроване як «елінги лодочної станції» не відноситься до об`єктів, що можуть знаходитися у прибережній захисній смузі та експлуатуватися, не порушуючи при цьому режиму використання спірної земельної ділянки».

При цьому, упродовж розгляду (як первинного, так і нового) справи ні в першій, ні в апеляційній інстанції заявник не скористався своїм правом на подання своїх доказів з метою спростування зазначених обставин.

Заява подана відповідачам-2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами спрямована на долучення до матеріалів справи нових доказів, які не були своєчасно подані під час розгляду даної справи. Наведені у заяві доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, про який зазначає заявник.

Отже, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та надання заявником нових доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, згідно з ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що заявником у заяві про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 за нововиявленими обставинами не обгрунтовано підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених ст. 320 ГПК України, перелік яких є вичерпним, а тому така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 320, 323, 325 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу Вінд про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №921/504/20 - відмовити.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №921/504/20 залишити в силі, з урахуванням постанови Верховного Суду від 15.10.2024 у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.11.2024

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді В.М. Гриців

І.Б. Малех