РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024Справа № 910/11102/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шамраївський цукор" Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтмегагруп" м. Києва

про відшкодування збитків, ціна позову 18458,33 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шамраївський цукор" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем був укладений договір поставки № 05012022 від 5 січня 2022 р., згідно з яким відповідач зобов`язався поставити йому товар в асортименті, кількості та за цінами вказаними у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору, а він - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

У березні 2022 року він в рахунок оплати переданого йому товару за цим договором перерахував відповідачу 110750 грн. з урахуванням 18458,33 грн. ПДВ.

Відповідач не оформив податкову накладну та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавило його права на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість по даній операції до складу податкового кредиту у розмірі 18458,33 грн.

За таких обставин позивач на підставі ст. 201 Податкового кодексу України, ст. 22 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на його користь заподіяні збитки у розмірі 18458,33 грн., а також покласти на відповідача понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 20000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд судом справи щодо нього повідомлений в установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли відносини з договору поставки № 05012022 від 5 січня 2022 р., згідно з яким відповідач зобов`язався передати позивачу товар вугільну продукцію в асортименті, кількості та за цінами вказаними у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору, а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

На підставі платіжної інструкції № 4728 від 17 березня 2022 р. позивач сплатив відповідачу 110750 грн. в рахунок оплати переданого йому товару за вищевказаним договором.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями указаних документів.

Як слідує з пояснень позивача відповідач всупереч вимог ст. 201 Податкового кодексу України податкову накладну на указану господарську операцію не оформив та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що унеможливило віднести суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Заявлені вимоги стосуються відшкодування позивачу збитків у вигляді втраченого права на формування податкового кредиту.

Відповідно до вимог п. 14.1.181 ст. 14 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 3 серпня 2018 р. у справі № 917/877/17.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З наведеного вище вбачається, що нереєстрація відповідачем податкової накладної на переданий товар за договором поставки № 05012022 від 5 січня 2022 р. призвело до неможливості включення суми податку на додану вартість в розмірі 18458,33 грн. до податкового кредиту позивача.

Отже, відповідач не виконав належним чином обов`язку, встановленого ПК України.

Таким чином, ураховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього.

Доказів відшкодування відповідачем на користь позивача заявлених до стягнення збитків суду не надано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 22 ЦК України підлягає стягненню 18458,33 грн. збитків.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шамраївський цукор" Київської області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтмегагруп" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 28/2, офіс 43, код 44013789) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шамраївський цукор" (09039, Київська область, Білоцерківський район, с. Руда, вул. Заводська, 27, код 41570288) 18458,33 грн. збитків, 3028 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар