УХВАЛА

м. Київ

18.11.2024Справа № 906/165/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бент-Айрон" про розірвання договору та стягнення 900 000,00 грн., за участю представників: позивача - Даниленка Є.М., відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бент-Айрон" про розірвання Договору поставки № 27/05/20 від 27.05.2020 року та стягнення з відповідача 900 000,00 грн. в повернення попередньої оплати за обладнання по Договору поставки № 27/05/20 від 27.05.2020 року.

Ухвалою від 12.02.2024 року Господарський суд Житомирської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 12.03.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.02.2024 року справу № 906/165/24 передано до Господарському суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року прийнято до свого провадження справу № 906/165/24, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.07.2024 року.

У судовому засіданні 17.07.2024 року судом оголошено перерву у справі на 07.08.2024 року.

15.04.2024 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій просив прийняти до розгляду позовну заяву в новій редакції зі зміною предмету позову.

У судовому засіданні 07.08.2024 року судом оголошено перерву у справі на 16.09.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" про зміну предмету позову з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 року судом відкладено підготовче засідання на 02.10.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2024 року.

28.10.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.11.2024 року.

30.10.2024 року позивачем до суду подано клопотання про повернення зі стадії розгляду справи по суті у справі до стадії підготовчого провадження, клопотання про поновлення строків для подачу доказів та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

18.11.2024 року представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання позивача про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження, суд встановив наступне.

Зокрема, подане клопотання в частині повернення до попередньої стадії судового розгляду позивач обґрунтував необхідністю вчинення дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також для зібрання та надання відповідних доказів у справі, які є необхідними для правильного вирішення справи, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України можливе лише на стадії підготовчого провадження. При цьому, реалізація сторонами права на подання доказів здійснюється на стадії підготовчого провадження, просив повернутися до стадії підготовчого провадження.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У статті 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом № 2148-08 від 19.10.1973 року Президії Верховної Ради Української РСР, встановлено, що кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "proprio motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно зі статтею 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами пункту 7 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення у підготовче провадження для зібрання та надання позивачем відповідних доказів у справі, які є необхідними для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 182, 183, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі № 906/165/24 до стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.11.2024.

Суддя С.О. Чебикіна