РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024Справа № 910/7646/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування розпорядження

Представники:

від позивача: Коваль А.Д.;

від відповідача: Ігнатов Н.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання недійсним та скасування розпорядження Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.04.2024 №60/63-рп/к у справі 393/60/63-рп/к.24 про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядження відповідача є незаконним та необґрунтованим, оскільки у АТ "Житомиробленерго" відсутні ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Позивач вказує, що АТ "Житомиробленерго" діє виключно в межах норм постанов НКРЕКП, а тому відсутні ознаки порушення передбаченого п.2 ст. 50 та ч.1 ст. 13 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу електричної енергії, а отже, на думку позивача, у Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відсутні підстави для винесення розпорядження №60/63-рп/к від 18.04.2024 про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім того, разом з позовом, Акціонерним товариством "Житомиробленерго" подано клопотання про залучення третьої особи, в якому просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.08.2024. Зокрема, зобов`язано Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України надати суду у строк до 21.08.2024 копії матеріалів на підставі яких винесено розпорядження Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.04.2024 №60/63-рп/к у справі 393/60/63-рп/к.24, на електронному носії.

09.07.2024 через відділ автоматизованого документообігу суд від Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, в саме копії матеріалів на підставі яких винесено розпорядження Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.04.2024 №60/63-рп/к у справі 393/60/63-рп/к.24, на електронному носії.

16.07.2024 до суду надійшов відзив Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема зазначає, що відповідно до приписів законодавства про захист економічної конкуренції, розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер. Розпорядження не покладає на позивача ніяких зобов`язань чи заборон, не обмежує ніяким чином його прав та інтересів, не перешкоджає здійсненню його діяльності. Відповідач вказує, що саме по собі здійснення розгляду Відділенням відповідної справи також ніяким чином не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, якщо за результатами розгляду справи не буде доведено вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначений розгляд підлягає закриттю.

19.07.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в якій позивач, зокрема зазначає, що відповідач розпочинаючи розгляд справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції ставить позивача у стан правової невизначеності, оскільки, за твердженням позивача, АТ "Житомиробленерго" дотримувалося спеціального законодавства у сфері розподілу електричної енергії та діяло виключно в межах та на підставах визначених Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення якої є обов`язковими для виконання учасниками ринку електричної енергії, проте такі дії можуть мати ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У судовому засіданні 22.08.2024, розглянувши подане позивачем клопотання про залучення третьої особи - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, суд відмовив у його задоволенні (мотиви викладені в ухвалі суду від 22.08.2024).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/7646/24 призначено на 26.09.2024.

Судове засідання призначене на 26.09.2024 не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою в місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 призначено судове засідання на 17.10.2024.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.10.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.04.2024 Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження № 60/63-рп/к «Про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі № 393/60/63-рп/к.24, яким вирішено розпочати розгляд справи у зв`язку з наявністю в діях Акціонерного товариства «Житомиробленерго» ознак порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу електричної енергії у межах території ліцензійної діяльності АТ «Житомиробленерго».

Аналіз та збір доказів доручено Другому відділу досліджень і розслідувань (п. 2 резолютивної частини розпорядження).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема зазначає, що оскаржуване розпорядження є незаконним та необґрунтованим, оскільки АТ «Житомиробленерго» діє в межах чинного законодавства, відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та не зловживає монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу електричної енергії. Позивач зазначає, що АТ «Житомиробленерго» правомірно діючи на підставі постанови НКРЕКП №1175 від 05.10.2018 року (із внесеними змінами постановою НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430), постанови НКРЕКП № 1219 від 26.06.2020 та роз`яснень НКРЕКП за вих. №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021 року, з початку 2022 року застосовувало до субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27,5 кВ, в тому числі і для ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу», тариф на розподіл електричної енергії по другому класу споживання

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства і полягають, зокрема, особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Як вбачається зі змісту спірного розпорядження:

- АТ «Житомиробленерго» є єдиним суб`єктом господарювання, яке надавало послуги з розподілу електричної енергії у межах території ліцензійної діяльності АТ «Житомиробленерго».

- між Товариством з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» та АТ «Житомиробленерго» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 28.12.2018 № 12-2. Відповідно до Договору АТ «Житомиробленерго» надає ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача й облікових базах даних оператора системи.

- Відповідно до додатку № 2 до Договору (паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу») ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача становить 110 кВт.

- Листом від 27.07.2023 № 013/16513 (вх. Відділення від 31.07.2023 № 60-01/2560) АТ «Житомиробленерго» повідомило Відділення, що електроустановки ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» підключені від електричної мережі основного споживача ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн», який відноситься до споживачів 1 класу напруги.

- Між ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн» (основний споживач) та АТ «Житомиробленерго» (користувач) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж від 24.12.2019 № 13/05/2020.

- З додатку № 8 договору від 24.12.2019 № 13/05/2020 вбачаєтся, що ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» приєднана до мереж основного споживача ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн» на I класі напруги.

- АТ «Житомиробленерго» повідомило Відділення, що електроустановки ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» підключені до електричної мережі основного споживача ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн». Точка розподілу визначена між зазначеними суміжними учасниками ринку та зазначена у акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності - в ЗРУ-6 кВ п/ст «Ірша» в комірках № 45, 46, 61 на вихідних контактах трансформаторів струму в сторону кабельних ліній 6 кВ.

- АТ «Житомиробленерго» зазначило, що ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» є субспоживачем ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн» та отримує електроенергію на межі балансової належності з основним споживачем номінальною напругою 6 кВ (нижче 27,5 кВ), що підтверджується актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності, який являється додатком до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, отже і розрахунки за надані послуги з розподілу електричної енергії здійснюються за тарифами 2 класу.

- В укладеному між ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» та АТ «Житомиробленерго» договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 28.12.2018 № 12-2 відсутні відомості щодо належності ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» до класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги.

- Станом на момент укладання договору між ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» та АТ «Житомиробленерго» від 28.12.2018 № 12-2 та договору укладеного між ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн» та АТ «Житомиробленерго» від 24.12.2019 № 13/05/2020 діяв Порядок № 1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 № 1825), який був обов`язковий для застосування споживачами та учасниками ринку електричної енергії, які уклали договори про розподіл електричної енергії з операторами системи розподілу.

- Із укладеного Договору вбачається відсутність меж балансової належності у ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» з АТ «Житомиробленерго» (оператором системи) безпосередньо у зв`язку з тим, що для ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» здійснюється розподіл електричної енергії АТ «Житомиробленерго» через мережі ПрАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн», якому, у свою чергу, здійснює її розподіл АТ «Житомиробленерго» на межі балансової належності за 1 класом напруги.

- Відповідно до розпорядження НКРЕКП від 18.07.2023 № 191-р АТ «Житомиробленерго» зобов`язано привести у відповідність договірні відносини та внести зміни до договорів споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у паперовому вигляді, зокрема, із Суб`єктами підприємницької діяльності.

- Ущемлення інтересів Суб`єктів підприємницької діяльності, в тому ж числі ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» полягає у неправомірності застосування АТ «Житомиробленерго» тарифу на розподіл електричної енергії по другому класу споживання, який є значно вищим, ніж тариф на розподіл по першому класу споживання.

- Наведені дії АТ «Житомиробленерго» були б неможливими за умови зазнання ним значної конкуренції на ринку, адже у такому випадку споживачі послуг з розподілу електричної енергії у межах території ліцензійної діяльності АТ «Житомиробленерго» мали б можливість обирати між кількома виконавцями таких послуг та, у разі ущемлення їх інтересів, обрали б іншого виконавця цих послуг. (150) У випадку ж відсутності конкуренції на відповідному ринку і, як наслідок, відсутності у споживачів альтернативи щодо отримання таких послуг, інакше ніж у АТ «Житомиробленерго», вищезазначені дії призвели до настання негативних для споживачів наслідків, а саме до понесення додаткових фінансових витрат.

- Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Таким чином, відповідачем у справі Відділення №393/6063-рп/к.24 визначено АТ «Житомиробленерго».

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування Розпорядження Відділення, яким розпочато розгляд справи за ознаками вчинення АТ «Житомиробленерго» порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами частини 1 статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються АМК відповідно до його повноважень, визначених законом.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Перелік повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень, зокрема, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції визначений у статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Так, пунктом 2 частини 1 статті 7 Закон України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції АМК наділений повноваженнями приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій (ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Із зазначеного вбачається, що виключно до повноважень Комітету та його територіальних відділень відноситься здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, визначати монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання на ринку.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема: проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має права і виконує обов`язки в межах компетенції, визначеної цим Законом, іншими актами законодавства, Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що затверджується Антимонопольним комітетом України, здійснює керівництво діяльністю територіального відділення, забезпечує виконання завдань і функцій, покладених на територіальне відділення та його адміністративні колегії.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції.

Пунктом 3 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України (затверджене розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23 лютого 2001 року №32-р, зареєстроване у Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за №291/5482) передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції відділення має такі повноваження, серед інших: приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 6 вказаного положення визначено, що територіальне відділення Комітету очолює голова відділення, який призначається та звільняється Головою Комітету.

Голова відділення, особа, яка виконує його обов`язки, зокрема, спрямовує діяльність відділення, створює та очолює адміністративні колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, забезпечує їх діяльність (пункт 7 зазначеного положення).

Згідно із п. 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України голова відділення має права і виконує обов`язки в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Антимонопольний комітет України», цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами, здійснює керівництво діяльністю відділення, забезпечує виконання завдань і функцій, покладених на відділення та його адміністративні колегії.

Відповідно до ч. 1 - 3 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Пунктом 14 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 06.05.1994 за №90/299 (у редакції розпорядження АМК від 29.06.1998 №169-р) (зі змінами) (далі - Правила розгляду справ) визначено, що органи Комітету розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за підставами, визначеними статтями 36 і 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Приписами частини 1 статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за, зокрема заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

За змістом частини 1 та 2 статті 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Судом встановлено, що спірним Розпорядженням вирішено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення АТ «Житомиробленерго» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу електричної енергії у межах території ліцензійної діяльності АТ «Житомиробленерго».

Аналіз та збір доказів в антимонопольній справі №393/6063-рп/к.24 доручено Другому відділу досліджень і розслідувань (п. 2 резолютивної частини розпорядження).

Суд зазначає, що спірним розпорядженням відповідачем не встановлено фактів порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а лише виявлено ознаки відповідних порушень. Прийняття спірного розпорядження є процедурним моментом для проведення дослідження АМК, за результатом чого може бути прийнято рішення як про встановлення факту порушення, так і протилежне рішення, що є виключною компетенцією відповідача у справі.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач не визначив жодну юридичну підставу позову, що передбачена статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», фактично позивач оскаржуючи розпорядження про початок розгляду справи заперечує зловживання ним монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з розподілу електричної енергії, проте у даному випадку, вчинення відповідного порушення розпорядженням про початок розгляду справи АМКУ не встановлюється, а є процедурним моментом для проведення дослідження АМК.

Вирішуючи спір про визнання недійсним та скасування Розпорядження, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження. При цьому, саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону України «Про захист економічної конкуренції», таке розпорядження не передбачає.

Наведене вище узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, що викладені у постановах від 26.06.2018 у справі №922/3600/17, від 29.05.2018 у справі №910/13968/17, від 23.05.2018 у справі №910/14682/17, від 27.02.2020 у справі №922/2695/19, від 18.01.2022 у справі №910/17572/20.

Суд зазначає, що прийняття Відділенням Розпорядження жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки початок розгляду АМК справи про захист економічної конкуренції не свідчить про подальше прийняття рішення про визнання дій позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що під час прийняття Розпорядження, Відділення діяло у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, а відтак, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Житомиробленерго" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування розпорядження не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 18.11.2024

Суддя С. О. Щербаков