ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 Справа № 914/2450/24

За позовом: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж, м. Львів

про стягнення 136 000, 00 грн

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря судового засідання

Соломії Дицької

Представники:

Від позивача: І. Сигляк

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж про стягнення 136 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 21.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.11.2024.

Ухвалою суду від 08.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2024.

В судове засідання 18.11.2024 представник позивача з`явився, дав пояснення по суті спору, повідомив, що стан заборгованості не змінився. Позов просить задоволити.

Відповідач 18.11.2024 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Суд зазначає про належне ним виконання обов`язку щодо повідомлення усіх учасників справи про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відповідача, шляхом надіслання ухвал суду від 21.10.2024, 08.11.2024 в електронній формі до Електронного кабінету відповідача, та оприлюднення в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.

Згідно з ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 ГПК України передбачено, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС унормовано, що підсистема Електронний суд забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, ухвала суду від 21.10.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача 21.10.2024 та доставлена до електронного кабінету 21.10.2024 о 20:35 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа; ухвала суду від 08.11.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача 08.11.2024 та доставлена до електронного кабінету 08.11.2024 о 18:56 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

За змістом статті 2 ЗУ Про доступ до судових рішень, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18.).

З наведеного суд констатує про повідомлення відповідача завчасно та належним чином про час, дату та місце розгляду справи, однак, своїми процесуальними правами відповідач не скористався, неучасті представника в судові засідання не забезпечив, причин неучасті не повідомив, відзиву не подав. Таким чином, в розумінні ст. ст. 120, 122, 242 ГПК України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що чинний Господарський процесуальний кодекс України, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, в тому числі неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що Адміністративна колегія Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розглянувши справу № 63/1-01-17-2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняла рішення від 10.11.2023 № 63/121-р/к (надалі - рішення), яким визнала, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом четвертим частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у зв`язку з чим, за вчинені порушення накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн.

Як зазначає позивач, повідомленням від 21.11.2023 № 63/02/2693 вказане рішення було направлене на адресу відповідача, яке отримано 30.11.2023, що підтверджується відстеженням з офіційного сайту Укрпошта № 578, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.11.2023 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» № 233.

Позивач зазначив, що часові проміжки можливості сплати відповідачем штрафу чи оскарження рішення перебували у таких межах: 01.12.2023-01.02.2024. Протягом зазначеного строку, відповідач суми штрафу не сплатив, однак оскаржив рішення адміністративної колегії.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі № 914/268/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс-монтаж" до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.07.2024 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс-монтаж" від позовних вимог та закрито провадження у справі № 914/268/24.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив штраф, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 68 000 грн штрафу, а також нарахованої за період часу з 02.02.2024 по 11.02.2024 та з 18.07.2024 по 12.09.2024 пені у розмірі 68 000 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач участі у судових засіданнях особисто або через уповноваженого представника не забезпечив, правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 ГПК України не скористався.

Обставини справи.

10.11.2023 Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у результаті розгляду справи № 63/1-01-17-2023 прийнято рішення № 63/121-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів.

Вказаним рішенням зокрема, визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 143-Б, ідентифікаційний код 01415660) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 ЗУ Про захист економічної конкуренції. За вчинене порушення на відповідача накладено штрафи у сукупному розмірі 68 000,00 грн.

У рішенні роз`яснено можливість оскарження рішення та визначено строк для його добровільного виконання.

Рішення з повідомленням від 21.11.2023 № 63/02/2693 відповідачем отримано 30.11.2023, що підтверджується відстеженням з офіційного сайту Укрпошта № 578, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.11.2023 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» № 233.

Відповідач у добровільному порядку рішення не виконав, натомість оскаржив рішення Адміністративної колегії до господарського суду.

Не визнавши факт вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс-монтаж" звернулося до Господарського суду Львівської області про визнання недійсним та скасування рішення № 63/121-р/к від 10.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі № 914/268/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс-монтаж" до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.07.2024 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс-монтаж" від позовних вимог та закрито провадження у справі № 914/268/24.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив штраф, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 68 000 грн штрафу, а також нарахованої за період часу з 02.02.2024 по 11.02.2024 та з 18.07.2024 по 12.09.2024 пені у розмірі 68 000 грн.

Оцінка суду.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України Про захист економічної конкуренції, Законом України Про Антимонопольний комітет України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 3 цього ж закону, основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ Про захист економічної конкуренції передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 1 ст. 48 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Відповідно до п. 1 ст. 50 вищезазначеного закону, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як встановлено судом, за результатами розгляду справи № 63/1-01-17-2023 рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.11.2023 № 63/121-р/к на відповідача накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн, який останнім не сплачено.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

За умовами абз. 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про захист економічної конкуренції, особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Як вбачається із змісту ухвали Господарського суду Львівської області від 17.07.2024 у справі № 914/268/24, судом було прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж від позову, а саме, від вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.11.2023 № 63/121-р/к, та закрито провадження у вищезазначеній справі.

Згідно з ч. 5 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив штраф у визначений законом строк та з урахуванням положень ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», позивачем правомірно нараховано пеню в розмірі 68 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 25 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції " (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

За таких обставин, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 68 000, 00 грн за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та сума пені в розмірі 68 000, 00 грн за прострочення сплати штрафу є обґрунтованою та відповідає законодавству.

Відповідно до ст. 73, 74, 81 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Принцип змагальності не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236, 238, 240-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 143Б, ідентифікаційний код: 01415660) в доход Державного бюджету України штраф у розмірі 68 000, 00 грн та пеню у розмірі 68 000, 00 грн.

Стягувач: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника, 4, ідентифікаційний код: 20812013).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоресурс-Монтаж (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 143Б, ідентифікаційний код: 01415660) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника, 4, ідентифікаційний код 20812013) 2 442, 40 грн судового збору.

Рішення складено 19.11.2024

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.