УХВАЛА

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/5193/23
За заявою Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПІВДЕННО-ЗАХІДНА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС ІНВЕСТ ГРУП" (ідентифікаційний код 39823941)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Муханьков Ю.В.

Представники учасників: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/5193/23 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 783 від 08.04.2013).

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 визнано кредиторами до боржника:- Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПІВДЕННО-ЗАХІДНА ЗАЛІЗНИЦЯ" на суму 5.478.797,71 грн., з яких: 87.140, 00 грн. - вимоги першої черги, 5.391.657, 71 грн. - вимоги четвертої черги;- ГУ ДПС у м. Києві на суму 340, 00 грн. - вимоги шостої черги. Підсумкове засідання призначено на 26.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 задоволено клопотання розпорядника майна боржника від 22.09.2023.Затверджено звіт арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі за час виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в період з 18.05.2023 року по 25.09.2023 рік у розмірі 98.532,42 грн. Здійснено з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA0015332, відкритого у Державній казначейській службі України (м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код юридичної особи 05379487) сплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Реверуку Петру Костянтиновичу (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в розмірі 60 300,00 грн. на його рахунок НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за рахунок коштів, внесених Акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПІВДЕННО-ЗАХІДНА ЗАЛІЗНИЦЯ" на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва відповідно до платіжних доручень від 27.01.2023 та 24.02.2023.

Постановою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Реверука П.К. Призначено судове засідання для розгляду поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу боржника на 26.09.2024.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 № 01.3-16/870/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5193/23 у зв`язку із звільненням судді Паська М.В.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 910/5193/23 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 прийнято справу № 910/5193/23 до свого провадження. Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 07.10.2024.

06.08.2024 до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Реверука П.К. про затвердження його звітів про нарахування і виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» за період з 01.02.2024 по 30.06.2024 у розмірі 114 600,00 грн., а також про витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора у справі № 910/5193/23 за період з 26.09.2023 по 09.07.2024 у розмірі 818,75 грн.

03.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт ліквідатора про хід ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» станом на 01.10.2024, до якого долучено звіти про нарахування і виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 у розмірі 72 000,00 грн., а також про витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконання повноважень ліквідатора у справі № 910/5193/23 за період з 01.07.2023 по 30.09.2024 у розмірі 255,00 грн.

У судове засідання, призначене на 07.10.2024, з`явилися представники учасників справи.

Дослідивши подані арбітражним керуючим Реверуком П.К. звіти про нарахування та виплату грошової винагороди, а також про витрати за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп», судом встановлено наступне.

Згідно з Протоколом № 09/07/24 від 09.07.2024 комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» у тому числі прийнято рішення схвалити звіт про нарахування та виплату арбітражному керуючому Реверуку П.К. основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Геліос Інвест Груп» у справі № 910/5193/23 з 01.02.2024 по 30.06.2024, яка становить 114 600,00 грн.; схвалити звіт про витрати арбітражного керуючого Реверука П.К., пов`язані із виконанням повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» у справі № 910/5193/23 за період з 26.09.2023 по 09.07.2024, які склали 818,75 грн. При цьому, комітетом кредиторів за результатами розгляду звіту ліквідатора про хід ліквідаційної процедури визнано роботу ліквідатора такою, що відповідає законодавству про банкрутство.

01.10.2024 відбулося чергове засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп». Відповідно до Протоколу № 01/10/24 комітетом кредиторів у тому числі прийнято рішення схвалити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Геліос Інвест Груп» у справі № 910/5193/23 за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 в розмірі 72 000,00 грн.; схвалити звіт про витрати, пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора ТОВ «Геліос Інвест Груп» по справі № 910/5193/23 за період з 01.07.2023 по 30.09.2024 в розмірі 255,00 грн. За результатом розгляду звіту ліквідатора про хід ліквідаційної процедури комітетом кредиторів визнано роботу ліквідатора такою, що відповідає законодавству про банкрутство.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Тобто, не виявлення ліквідатором в ліквідаційній процедурі майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необгрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження з відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 5011-50/438-2012 від 17.05.2018.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, або взагалі відсутні, арбітражний керуючий не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012).

Таким чином, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам грошових вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011).

Згідно з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б висновком про правильне застосування норм права, які регулюють питання нарахування, оплати та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) і оплати його послуг (п. 44 вказаної постанови), не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг. А відмова судом у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів за умови потенційної можливості виявлення майнових активів банкрута у майбутньому, а також за умови попереднього затвердження звітів про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, якими встановлювалися і затверджувалися розміри послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Також, Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15 відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 07.03.2023 року у справі № 908/1946/15-г, відхиляючи аргументи скаржника про відсутність підстав для вимог ліквідаторів щодо стягнення з кредиторів виплати грошової винагороди у заявлених розмірах через недоведення ліквідаторами часу, витраченого на вчинення ними окремих дій у ліквідаційній процедурі Боржника, суд зауважує, що положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом (частина друга статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства), що встановлюється ухвалою суду.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі не встановлено.

Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Дослідивши подані звіти, Протоколи засідань комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» від 09.07.2024 та 01.10.2024, враховуючи, що комітетом кредиторів визнана задовільною робота ліквідатора, а також схвалено вказані звіти, суд вважає їх такими, що узгоджуються з нормами Кодексу України з процедур банкрутства, а отже підлягають затвердженню.

При цьому, судом враховано, що звіти ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, а також про відшкодування понесених витрат подані арбітражним керуючим Реверуком П.К. за відповідні періоди послідовно один за одним, у зв`язку з чим суд вважає за можливе їх об`єднати.

Керуючись ст. 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Реверука П.К. про нарахування і виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 у розмірі 186 600,00 грн.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Реверука П.К. про витрати, пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Інвест Груп» за період з 26.09.2023 по 30.09.2024 у розмірі 1 073,75 грн.

3. Копію ухвали направити учасниками справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 18.11.2024

Суддя А.В. Яковенко