ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. Справа № 918/958/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

до Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради

про стягнення заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник Олена Петрівна;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3 434 940, 61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договорів від 10.01.2023 № 14199-ВЦ, 07.12.2023 № 14199-ВЦ, 03.04.2024 № 14199-ВЦ про постачання електричної енергії в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначити на 20.11.2024.

До господарського суду 12.11.2024 від Відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій останній просить позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради - задовільнити в повному обсязі. Розгляд справи проводити без участі представника Відповідача.

Представник Позивача в судовому засіданні 20.11.2024 підтримала позицію викладену в позовній заяві.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився.

Частиною третьою статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши представника Позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 10.01.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (Постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №14199-ВЦ (далі - Договір №1).

Також, Споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція "По Факту-ТЕНДЕР", яка є Додатком 2 до Договору №1 (далі - Комерційна пропозиція).

За умовами пункту 2.1 Договору №1 Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Договору №1 початком постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком1 до Договору №1. Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється по 31.12.2023 включно. Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов Договору №1. Постачальник за Договором №1 не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до Договору №1.

Пунктом 4.1 Договору №1 передбачено, що для забезпечення безперервного постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем.

Згідно з пунктом 5.2 Договору №1 Споживач розраховується з Постачальноком за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 1 Комерційної пропозиції ціна за спожиту електричну енергію становить 3,72563 грн/кВт*год. без ПДВ.

Пунктами 3, 4 Комерційної пропозиції передбачено, що Споживач здійснює оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків/Актів приймання-передачі за спожиту електричну енергію, але не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію згідно з умовами Договору №1 Постачальник сформував, на підставі даних комерційного обліку за об`єктом Споживача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії згідно з Додатком № 1 до заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії Споживачу, та виставив Споживачу, платіжні документи у паперовій формі, зокрема за жовтень-грудень 2023 по особових рахунках № 480030827 та № 480031121, а саме:

- рахунок № 480030827/10/1 за жовтень 2023 з актом прийняття-передавання товарної продукції за жовтень 2023 №480030827/10/1;

- рахунок № /11/1 за листопад 2023 з актом прийняття передавання товарної продукції за листопад 2023 № 480030827/11/1 ;

- рахунок № 480030827/12/1 за грудень 2023 з актом прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2023 № 480030827/12/1;

- рахунок № 480031121/12/1 за грудень 2023 з актом прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2023 № 480031121/12/1.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (Постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (Споживач) 07.12.2023 було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №14199-ВЦ (далі - Договір №2).

Також, Споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція "По Факту-ТЕНДЕР", яка є Додатком 2 до Договору №2 (далі - Комерційна пропозиція).

За умовами пункту 2.1 Договору №2 Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Договору №2 початком постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком1 до Договору №2. Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов Договору №2. Постачальник за Договором №2 не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до Договору №2.

Пунктом 4.1 Договору №2 передбачено, що для забезпечення безперервного постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем.

Згідно з пунктом 5.1 Договору №2 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 1 Комерційної пропозиції ціна за спожиту електричну енергію становить 5,40 грн/кВт*год. без ПДВ.

Пунктами 3, 4 Комерційної пропозиції передбачено, що Споживач здійснює оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків/Актів приймання-передачі за спожиту електричну енергію, але не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію згідно з умовами Договору №2 Постачальник сформував, на підставі даних комерційного обліку за об`єктом Споживача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії згідно з Додатком № 1 до заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії Споживачу, та виставив Споживачу, платіжні документи у паперовій формі, зокрема за січень-лютий 2024 по особових рахунках № 480030827 та № 480031121, а саме:

- рахунок № 480030827/1/1 за січень 2024 з актом прийняття-передавання товарної продукції за січень 2024№ 480030827/1/1;

- рахунок № /2/1 за лютий 2024 з актом прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 № 480030827/2/1;

- рахунок № 480031121/1/1 за січень 2024 з актом прийняття-передавання товарної продукції за січень 2024 № 480031121/1/1,

- рахунок № 470031121/2/1 за лютий 2024 з актом прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 № 480031121/2/1;

Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (Постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (Споживач) 03.04.2024 було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №14199-ВЦ (далі - Договір №3).

Також, Споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція "По Факту-ТЕНДЕР", яка є Додатком 2 до Договору №3 (далі - Комерційна пропозиція).

За умовами пункту 2.1 Договору №3 Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Договору №3 початком постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком1 до Договору №3. Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов Договору №3. Постачальник за Договором №3 не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до Договору №3.

Пунктом 4.1 Договору №3 передбачено, що для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем.

Згідно з пунктом 5.1 Договору №3 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 1 Комерційної пропозиції, ціна за спожиту електричну енергію становить 2,99999 грн/кВт*год. без ПДВ.

Пунктами 3, 4 Комерційної пропозиції передбачено, що Споживач здійснює оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків/Актів приймання-передачі за спожиту електричну енергію, але не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію згідно з умовами Договору №3 Постачальник сформував, на підставі даних комерційного обліку за об`єктом Споживача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії згідно з Додатком № 1 до заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії Споживачу, та виставив Споживачу, платіжні документи у паперовій формі, зокрема за квітень 2024 по особових рахунках № 480030827 та № 480031121, а саме:

- рахунок № 480030827/4/1 за квітень 2024 з актом прийняття передавання товарної продукції за квітень 2024 № 480030827/4/1.

- рахунок № 480031121/4/1 за квітень 2024 з актом прийняття передавання товарної продукції за квітень 2024 № 480031121/4/1.

Також Позивач зазначає, що незважаючи на закінчення терміну дії Договору від 07.12.2023 № 14199-ВЦ Відповідач продовжив споживання електричної енергії та з ресурсу Постачальника відбулось постачання електричної енергії Споживачу в загальному обсязі 116 171 кВт/год на суму 666 018,10 грн. При визначенні факту та обсягу споживання Відповідачем з ресурсу Постачальника, Позивач керується даними, які надаються йому оператором системи розподілу ПрАТ "Рівнеобенерго". Згідно даних оператора системи розподілу відповідачем у березні 2024 року була спожита електрична енергія в загальній кількості 116 171 кВт/год, про що свідчать акт прийому-передавання товарної продукції за березень 2024 № 480030827/3/1 з рахунком № 480030827/3/1 та акт прийому передавання товарної продукції за березень 2024 № 480031121/3/1 з рахунком № 480031121 за березень 2024.

Згідно з пунктом 6.2 Договорів сторони домовились, що Споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно умов вказаних договорів.

Всупереч умовам вказаних Договорів Відповідачем порушено умови в частині оплати, внаслідок чого за останнім виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2023 по квітень 2024 р. за особовими рахунками № 480030827 та № 480031121 на загальну суму 3 434 940,61 грн.

Про належне виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договорами свідчить відсутність з боку Відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення постачальником умов договору.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство, що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини першої статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частини сьомої статті 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтєю 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦКу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України та частиною першою статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму .

Відповідно до частини другої статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання .

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з частиною першою статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною четвертою статті 191 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статтей 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що Позивачем у визначеному порядку та строки поставлено Відповідачу електричну енергію, обумовлену Договорами, вартість якої останнім не сплачено.

Вказані обставини не тільки не спростовані Відповідачем, але й підтверджені останнім, шляхом визнання позовних вимог, про що зазначено у відзиві на позовну заяв.

За таких обставин та враховуючи, що факт поставки електричної енергії підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав і Відповідач визнає позов у повному обсязі, суд на підставі частини третьої статті 185 ГПК України дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" 3 434 940,61 грн. заборгованості.

Також у позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача судовий збір. Згідно з пунктом другим частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною третьою статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

З огляду на викладене, враховуючи, що позов визнано судом обґрунтованим, з урахуванням визнання Відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у справі зі сплати судового збору у сумі 20 609,65 грн. покладаються на Відповідача. Разом з тим, суд дійшов висновку, відповідно до частини першої статті 130 ГПК України повернути Позивачу з Державного бюджету України 50 % судового збору (20 609,65 грн.) від суми заборгованості, яку визнано Відповідачем.

Керуючись статтями 129, 130, 185, 191, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл. м. Сарни, вул. Я. Мудрого, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 3 434 940, 61 грн. (три мільйони чотириста тридцять чотири тисячі дев`ятсот сорок гривень 61 копійка) заборгованості, та 20 609,65 грн. (двадцять тисяч шістсот дев`ять гривень 65 копійок) витрат зі сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) з Державного бюджету України 50 % судового збору в розмірі 20 609,65 грн. (двадцять тисяч шістсот дев`ять гривень 65 копійок), сплаченого при поданні позовної заяви згідно з платіжною інструкцією від 15.10.2024 № 22181.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ).

Відповідач (боржник): Комунальне некомерційне підприємство "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл. м. Сарни, вул. Я. Мудрого, 3, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 22.11.2024.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон