ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокум. Кропивницький Справа № 912/2715/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі Суд), розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до фізичної особи-підприємця Штойко Тетяни Вікторівни

про стягнення 11187,97 грн,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

28.10.2024 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Товариство) звернулося із позовом до фізичної особи-підприємця Штойко Т.В. (надалі - ФОП Штойко Т.В.) про стягнення 11187,97 грн, з яких: 7037,02 грн основної заборгованості, 1139,72 грн пені, 492,59 грн штрафу, 467,96 грн річних та 2050,68 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції Товариство вказало, що:

- у нього з ФОП Штойко Т.В. наявні договірні відносини з постачання природного газу за договором № КК1-20-263 від 02.01.2020 на підставі заяви на укладання договору постачання природного газу від 02.01.2020, у межах яких воно поставило протягом листопада 2020 квітня 2021, листопада 2021 березня 2022 та жовтня 2022 січня 2024 природний газ на загальну суму 9653,11 грн, що підтверджується актами приймання-передачі за вказані періоди;

- за умовами договору ФОП Штойко Т.В. зобов`язана сплачувати вартість поставленого газу, проте відповідні обов`язки здійснювала не у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгувала 7037,02 грн;

- через несвоєчасне виконання зобов`язань ФОП Штойко Т.В. повинна також сплатити 1139,72 грн пені, 492,59 грн штрафу, 467,96 грн річних та 2050,68 грн інфляційних.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА

ФОП Штойко Т.В. позовні вимоги не визнала та у поданому до суду відзиві зазначила, що договір постачання природного газу № КК1-20-263 від 02.01.2020 укладений нею як фізичною особою, а не як фізичною особою-підприємцем, при цьому акти приймання-передачі природного газу та рахунки на оплату природного газу складалися на споживача фізичну особу.

Поряд з цим, ФОП Штойко Т.В. просила закрити провадження у справі, оскільки за суб`єктним складом вона не відноситься до юрисдикції господарських судів та не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою від 29.10.2024 Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, ФОП Штойко Т.В. подала відзив на позовну заяву, а Товариство відповідь на відзив.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

02.01.2020 ОСОБА_1 подала заяву на укладання договору постачання природного газу, за якою вона просила укласти договір постачання природного газу з 01.01.2020 (а.с. 228). В заяві серед іншого зазначено, що природний газ буде використовуватись в комерційних цілях, ЕІС-код споживача 56ХО0008С50GY006, адреса об`єкта споживання газу АДРЕСА_1 , інформація про право власності чи користування на об`єкти Споживача, на які постачається природний газ оренда.

02.01.2020 Товариство, виступаючи у якості постачальника, уклало з ФОП Штойко Т.В. (ЕІС-код 56ХО0008С50GY006), як споживачем, договір постачання природного газу № КК1-20-263 (а.с. 20-23) за умовами якого:

- постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач прийняти та оплатити його на умовах договору (пункт 1.1.);

- загальний замовлений обсяг постачання газу за договором становить 0,710 тис. куб. м (пункт 1.2);

- фактичний загальний обсяг постачання природного газу складається з обсягів постачання природного газу по розрахункових періодах, фактично поставлених постачальником споживачу протягом строку дії цього договору (пункт 1.4);

- приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акта приймання-передачі природного газу, в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість (пункт 2.6);

- Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акта до 12 числа наступного за розрахунковим періодом (акт 2.8);

- Споживач протягом 2 банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пункт 2.9);

- у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі природного газу, ненадання письмового обґрунтованого заперечення проти підписання акта або у разі відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС (пункт 2.10);

- ціна за 1000 куб. м газу становить 9553,02 грн з ПДВ (пункт 3.1.);

- ціна газу може змінюватися (пункт 3.2.);

- до ціни газу додається тариф на послуги його транспортування (пункт 3.3.);

- оплата здійснюється шляхом сплати 100 % суми платежу до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (пункт 3.6.);

- остаточний розрахунок здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі природного газу (пункт 3.8.);

- в разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченої заборгованості (пункт 6.2.);

- договір діє у частині постачання газу до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного їх виконання (пункт 10.1.);

- договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 10.1.1.).

Крім цього, 03.01.2020 Товариство уклало з ФОП Штойко Т.В. додаткову угоду № 1, доповнивши розділ 3 договору пунктом 3.12 за яким переплата, що виникла у Споживача перед Постачальником станом на 01.01.2020 в сумі 873,18 грн зараховується в рахунок оплати за природний газ на наступний розрахунковий період (а.с. 23 на зв.).

Також, 30.04.2020 Товариство уклало з ФОП Штойко Т.В. додаткову угоду № 2 (а.с. 24) до вказаного договору, за умовою якої сторони виклали пункти 3.3 та 3.4 у новій редакції, а саме до ціни газу додали тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 163,89 грн за 1000 куб. м на добу з ПДВ, також споживач зобов`язався сплачувати вартість газу, яка складається з ціни, визначеної у п. 3.1. договору та тарифу на послуги транспортування, визначеного в п. 3.1. За умовами додаткових угод № 3 від 28.05.2020 (а.с. 24 на зв.), № 4 від 25.08.2020 (а.с. 25) та № 5 від 25.09.2020 (а.с. 25 на зв.), з-поміж іншого, сторони внесли зміни до пункту 3.1 щодо визначення ціни газу, а саме встановили, що за 1000 куб. м вона становить відповідно 4500 грн з 01.06.2020, 4890 грн з 01.09.2020 та 6090 грн з 01.11.2020 (пункт 2).

Разом з цим, Суд зазначає, що в тексті договору та додаткових угод наявна графа «найменування, організаційно-правова форма споживача юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи-підприємця», в якій вказано « ОСОБА_1 ».

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу, які підписані лише Товариством, останнє передало, а ФОП Штойко Т.В. прийняла природний газ за актом № 17523 від 30.11.2021 за листопад 2021 року у кількості 0,035 тис. м3 на суму 1288 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 4,78 грн (а.с. 32), за актом № 30499 від 31.12.2021 за грудень 2021 року у кількості 0,036 тис. м3 на суму 1356,34 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 4,92 грн (а.с. 35 на зв.), за актом № 1542 від 31.01.2022 за січень 2022 у кількості 0,051 тис. м3 на суму 2721,06 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 6,97 грн (а.с. 38), за актом № 3654 від 28.02.2022 за лютий 2022 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 175,76 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 41 на зв.), за актом № 5562 від 31.03.2022 за березень 2022 у кількості 0,04 тис. м3 на суму 168,60 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,50 грн (а.с. 45 на зв.), за актом № 13795 від 31.10.2022 за жовтень 2022 у кількості 0,002 тис. м3 на суму 93,32 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,27 грн (а.с. 51), за актом № 15419 від 30.11.2022 за листопад 2022 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 140,65 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 53 на зв.), за актом № 17120 від 31.12.2022 за грудень 2022 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 168,66 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 57), за актом № 1398 від 31.01.2023 за січень 2023 у кількості 0,01 тис. м3 на суму 346,64 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 1,37 грн (а.с. 60), за актом № 3240 від 28.02.2023 за лютий 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 100,93 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 65 на зв.), за актом № 4961 від 31.03.2023 за березень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 92,65 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 70 на зв.), за актом № 6634 від 30.04.2023 за квітень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 61,45 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 76), за актом № 9455 від 31.05.2023 за травень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 54,66 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 81), за актом № 11884 від 30.06.2023 за червень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 53,46 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 86 на зв.), за актом № 13526 від 31.07.2023 за липень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 52,66 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 92), за актом № 14890 від 31.08.2023 за серпень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 60,26 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 97), за актом № 16284 від 30.09.2023 за вересень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 81,86 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 103 на зв.), за актом № 17826 від 31.10.2023 за жовтень 2023 у кількості 0,004 тис. куб. м на суму 74,77 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 108), за актом № 19633 від 30.11.2023 за листопад 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 71,05 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 113), за актом № 21645 від 31.12.2023 за грудень 2023 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 64,86 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 117 на зв.), за актом № 1515 від 31.01.2024 за січень 2024 у кількості 0,004 тис. м3 на суму 61,86 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 0,55 грн (а.с. 122).

Як слідує зі скріншотів на підтвердження відправки ФОП Штойко Т.В. актів приймання-передачі природного газу акт № 17523 від 30.11.2021 Товариство направило 20.12.2021 (а.с. 33), № 30499 від 31.12.2021 07.01.2022 (а.с. 37), № 13795 від 31.10.2022 10.11.2022 (а.с. 52 на зв.), № 15419 від 30.11.2022 11.12.2022 (а.с. 55), № 17120 від 31.12.2022 10.01.2023 (а.с. 58), № 1398 від 31.01.2023 10.02.2023 (а.с. 61), № 3240 від 28.02.2023 10.03.2023 (а.с. 67), № 4961 від 31.03.2023 10.04.2023 (а.с. 73), № 6634 від 30.04.2023 10.05.2023 (а.с. 78), № 9455 від 31.05.2023 10.06.2023 (а.с. 86), № 11884 від 30.06.2023 10.07.2023 (а.с. 91), № 13526 від 31.07.2023 10.08.2023 (а.с. 96 на зв.), а також поштовим зв`язком за списками згрупованих відправлень, а саме, № 1542 від 31.01.2022 15.02.2022 (а.с. 40-41), № 3654 від 28.02.2022 21.03.2022, № 5562 від 31.03.2022 ( а.с. 47 на зв. 49 на зв.), № 14890 від 31.08.2023 12.09.2023 (а.с. 99 на зв.), № 16284 від 30.09.2023 11.10.2023 (а.с. 110-112), № 17826 від 31.10.2023 12.11.2023 (а.с. 115-116 на зв.), № 19633 від 30.11.2023 14.09.2023 (а.с. 105 на зв. - 107), № 21645 від 31.12.2023 13.01.2024 (а.с. 119 на зв. - 121), № 1515 від 31.01.2024 11.02.2024 (а.с. 124-126).

Крім цього, Товариство виставило ФОП Штойко Т.В. рахунки на оплату, а саме № 30241 від 09.12.2021 (з урахуванням переплати в сумі 252,48 грн) на 4803,11 грн (а.с. 35), № 1106 від 09.01.2022 на 9359,42 грн (а.с. 37 на зв.), № 5902 від 09.02.2022 на 9312,05 грн (а.с. 39), № 9619 від 09.03.2022 на 4392,16 грн (а.с. 43), № 12853 від 09.04.2022 на 2805,90 грн (а.с. 47), № 28874 від 10.11.2022 на 2906,28 грн (а.с. 53), № 32337 від 09.12.2022 на 4357,04 грн (а.с. 56), № 1026 від 09.01.2023 на 5368,25 грн (а.с. 59 на зв.), № 4654 від 09.02.2023 на 4131,43 грн (а.с. 62), № 8304 від 09.03.2023 на 2417,24 грн (а.с. 68), № 11598 від 09.04.2023 на 1014,43 грн (а.с. 72), № 14528 від 09.05.2023 на 198,10 грн (а.с. 77), № 18501 від 09.06.2023 на 188,30 грн (а.с. 83), № 22038 від 09.07.2023 на 185,10 грн (а.с. 88), № 24899 від 09.08.2023 на 203,30 грн (а.с. 93), № 27431 від 09.09.2023 на 264,91 грн (а.с. 99), № 30419 від 10.10.2023 на 455,70 грн (а.с. 105), № 33876 від 09.11.2023 на 1495,82 грн (а.с. 109), № 37750 від 09.12.2023 на 1692,44 грн (а.с. 114), № 1406 від 09.01.2024 на 2384,45 грн (а.с. 119), № 5138 від 09.02.2024 на 2261,75 грн та з урахуванням існуючої заборгованості всього до сплати 9236,91 грн (а.с. 123).

Як слідує з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» № ТОВВИХ-24-13186 від 27.08.2024 щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56ХО0008С50GY006 в Реєстрі споживачів постачальників в листопаді 2021 року йому поставлено 35 м3 газу, в грудні 2021 36 м3, в січні 2022 51 м3, в лютому 2022 4 м3, в березні 2022 4 м3, в жовтні 2022 2 м3, в листопаді 2022 4 м3, в грудні 2022 4 м3, в січні 2023 10 м3, в лютому 2023 4 м3, в березні 2023 4 м3, в квітні 2023 4 м3, в травні 2023 - м3, в червні 2023 4 м3, в липні 2023 4 м3, в серпні 2023 4 м3, у вересні 2023 4 м3, в жовтні 2023- 4 м3, в листопаді 2023 4 м3, в грудні 2023 4 м3, в січні 2024 4 м3 (а.с. 136).

Відповідно до виписки з рахунку Товариства за 09.03.2021 ФОП Штойко Т.В. сплатила 1966,04 грн та за договором постачання природного газу № КК1-20-263 від 02.01.2020 (а.с.161-173)

Поряд з цим, 25.09.2023 за вих. № 119/4.1.2-38135-2023 Товариство направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату 6682,62 грн основної заборгованості за газ, проте остання вимогу не виконала.

Зі здійсненого Товариством Розрахунку заборгованості (а.с. 17 на зв. 18 на зв.) вбачається, що ФОП Штойко Т.В. не здійснила оплату за спожитий газ за період листопад 2021 березень 2022 та жовтень 2022 січень 2024 та за його розрахунками з урахуванням часткової оплати основна заборгованість складає 7037,02 грн.

При цьому, за обрахунками Товариства, ФОП Штойко Т.В. за порушення умов договору щодо оплати отриманого природного газу повинна додатково сплатити 1139,72 грн пені, 492,59 грн штрафу, 467,96 грн річних та 2050,68 грн інфляційних.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо договору та договірних відносин

Установлені судом обставини свідчать про виникнення між Сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України) свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Так, у відповідності до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона поставщик зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за договором та наявними правовідносинами з поставки Товариство, виступаючи у якості постачальника, зобов`язалося постачати природний газ у необхідних об`ємах, а ФОП Штойко Т.В., як споживач, зобов`язалася сплатити вартість фактично поставленого газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.

У справі Суд установив, що у межах спірного періоду (листопад 2021 березень 2022, жовтень 2022 січень 2024) Товариство поставило ФОП Штойко Т.В. 194 м3 природного газу на загальну суму 9653,11 грн, що підтверджується актами приймання-передачі за вказані періоди. Проте, ФОП Штойко Т.В. за спірним періодом сплатила вартість отриманого газу не у повному обсязі, чим не виконала взяті на себе зобов`язання.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті Суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникли між Сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Водночас, Суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки ФОП Штойко Т.В., оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, з огляду на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України воно повинне довести наявність відповідних причин.

У спорі Суд установив, що ФОП Штойко Т.В. не сплатила Товариству вартість спожитого природного газу за період листопад 2021 березень 2022, жовтень 2022 січень 2024 в сумі 7037,02 грн, а також не надала доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття нею усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання, а тому висновує, що Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довела зворотного.

Щодо позиції ОСОБА_1 стосовно укладення нею договору постачання природного газу № КК1-20-263 від 02.01.2020 як фізичною особою та клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, Суд зазначає наступне.

Так, матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 уклала договір постачання природного газу на підставі відповідної заяви від 02.01.2020, в якій особисто зазначила, що природний газ буде використовуватись нею в комерційних цілях (а.с. 228). Крім того, примірник договору, підписаний ОСОБА_1 є договором на постачання природного газу для непобутових споживачів, який за своїми умовами відрізняється від договору постачання природного газу для побутових споживачів в частині цілей використання природного газу, а також сплати пені та штрафу.

ОСОБА_1 з 04.03.2014 являється суб`єктом господарської діяльності, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 128 Господарського кодексу України встановлює, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи (частина 1); громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення (частина 2); громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець (частина 3).

За частиною 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Безпосередньо об`єкт, на який здійснювалось постачання природного газу, належить ФОП Штойко на праві оренди (за інформацією, вказаною особисто ОСОБА_1 в заяві на укладання договору постачання природного газу), відтак, спір стосовно наслідків використання об`єкту у господарській діяльності ФОП Штойко Т.В. належить до підвідомчості господарських судів України.

На підставі викладеного заперечення ОСОБА_1 стосовно непідвідомчості спору господарським судам України є необґрунтованими.

Щодо пені та штрафу

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення пені у сумі 1139,72 грн та штрафу у сумі 492,59 грн Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 216 ГК України визначає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме 2 штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а за частиною 3, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 6.2 договору Сторони обумовили можливість застосування пені у випадку порушення ФОП Штойко Т.В. строків оплати поставленого газу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а також застосування додатково штрафу у випадку прострочення понад 30 днів у розмірі 7 відсотків від суми простроченої заборгованості.

Отже, установлені Сторонами у договорі пеня та штраф: мають безпосередню мету стимулювати ФОП Штойко Т.В. до виконання зобов`язання; за її допомогою забезпечуються права Товариства шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; вони стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, трансформуючись у міру цивільно-правової відповідальності.

Суд перевірив нараховані Товариством суми пені та штрафу за визначеними ним періодами та з урахуванням часткової оплати за формулами: для розрахунку пені: пеня = (заборгованість) х 2 х (ставка НБУ) : 365 (366) (кількість днів у році) х (кількість прострочених днів) : 100; для розрахунку штрафу: штраф = (заборгованість) х 7 %.

За результатами перевірки Суд виснує, що пеня та штраф обраховані математично правильно та складають відповідно 1139,72 грн пені та 492,59 грн штрафу.

Одночасне застосування пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки згідно з наведеною вище статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі № 913/686/19 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що: одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить положенням статті 61 Конституції України, адже пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Щодо річних та інфляційних

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 467,96 річних та 2050,68 грн інфляційних, Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу:

- не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;

- розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція;

- у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив розрахунок річних за визначеними Товариством періодами та з урахуванням часткової оплати за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (366) (кількість днів у році) та зазначає, що вони нараховані математично правильно і складають 467,96 грн.

Суд також перевірив розрахунок інфляційних за визначеними Товариством періодами та з урахуванням часткової оплати за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) (сума заборгованості) = інфляційне збільшення; та зазначає, що вони нараховані математично правильно і складають 2050,68 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ З ПРЕДМЕТУ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несвоєчасної сплати ФОП Штойко Т.В. вартості спожитого природного газу, позовні вимоги щодо стягнення 7037,02 грн основної заборгованості, 1139,72 грн пені, 492,59 грн штрафу, 467,96 грн річних та 2050,68 грн інфляційних, доведеністю ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» власних вимог, Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в цих сумах.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № від 19.09.2024, які згідно з приписами статті 129 ГПК України покладаються на ФОП Штойко Т.В.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 231, 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Штойко Тетяни Вікторівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1; ідентифікаційний код 40121452) 7037,02 грн основної заборгованості, 1139,72 грн пені, 492,59 грн штрафу, 467,96 грн річних, 2050,68 грн інфляційних та 2422,40 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" в електронній формі до електронного кабінету;

ФОП Штойко Т.В.: АДРЕСА_2 .