ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2024 р. Справа№ 910/3140/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024

у справі №910/3140/24 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд"

про стягнення 232 753,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Термосантехсервіс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" (далі - відповідча, ТОВ "Онікс Білд", скаржник) про стягнення 232 753,78 грн, з яких: 232 258,80 грн заборгованості за договором №28/09-20 від 28.09.2020 та 494,98 грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим що, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №28/09-20 від 28.09.2020 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" утворилась заборгованість перед позивачем.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 у справі №910/3140/24 закрито провадження у справі №910/3140/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" в частині вимог про стягнення 147 146,40 грн. В іншій частині позову задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" 85 112 грн 40 коп. заборгованості, 494 грн 98 коп. 3 % річних, 1 284 грн 11 коп. судового збору та 8 560 грн 60 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що посилання відповідача на невиконання позивачем робіт, визначених у спірних акті та довідці за квітень 2023 року з огляду на відповідність заактованих робіт переліку таких робіт, погоджених у договірній ціні, наявністю актів прийняття каналізаційних систем в експлуатацію та ненадання жодним чином не доведено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд відкрити апеляційне провадження у справі. Дослідити витяги єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на Товариство з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" станом на 01.04.2023 та станом на 04.04.2023, додаток №5 (відомості про трудові відносини), а також рішення №30/03/2023 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" від 30.03.2023. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 у справі №910/3140/24 в частині стягнення 85 112, 40 грн. заборгованості, 494 грн. 98 коп. 3% річних та судових витрат, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. за розгляд справи судом першої інстанції та 12 000 грн. за розгляд справи апеляційним судом, а також судовий збір в сумі 3 633, 60 грн. сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд".

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень, на якій стоїть дата 01 квітня 2023 року та акт виконання будівельних робіт за квітень, на якому стоїть дата 01 квітня 2023 року на суму 85 112,40 гривень керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» не підписувались. Станом на 01 квітня 2023 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» був ОСОБА_1 , у той час, як у акті та довідці від 01.04.2023 року, керівником замовника значиться ОСОБА_2 .

На підтвердження вказаних обставин до відзиву на позовну заяву було додано Витяг з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Білд» станом на 10.04.2024, з якого вбачається, що керівником є ОСОБА_1 : Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 01.04.2023 18:49:37, 021065789, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна установчих документів., Єніна Ю.А., Приватний нотаріус Єніна Ю.А.

Також для підтвердження того, що директор ОСОБА_1 не підписував акту та довідки за квітень від 01.04.2023, відповідач заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке суд першої інстанції безпідставно відхилив.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що станом на 01.04.2023 директором товариства був ОСОБА_2 , на підставі яких суд першої інстанції міг зробити відповідні висновки.

Короткий зміст заперечнь проти апеляційної скарги

02.07.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 залишити без змін, в обгрунтування позивач посилався на наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» на підтвердження ніби-то вступу на посаду директора ОСОБА_1 01.04.2024 надано рішення №30/03/2023 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» від 30.03.2023.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» посилається на рішення, а саме на зазначену дату звільнення з посади директора ОСОБА_2 та призначення на посаду директора ОСОБА_1 , що є помилковим обгрунтуванням.

Водночас, поза увагою ТОВ «ОНІКС БІЛД» залишилось те, що, директор вважається таким, що вступив на посаду з дати проведення державної реєстрації. Дата рішення єдиного учасника товариства не є датою внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім?я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв?язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Також у якості доказу, що не досліджувався судом першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» надано Додаток 5 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 з 01.04.2023 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» саме як «директор з капітального будівництва» (код 1223.1 за Національним класифікатором України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затвердженим Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327).

Таким чином, у долученому Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» документі ОСОБА_1 вказаний саме як «директор з капітального будівництва» (головний фахівець - керівник виробничого підрозділу у будівництві), проте не як «директор» (код 1210.1 за Національним класифікатором України «Класифікатор професій» ДК 003:2010). Тобто наданий ТОВ «ОНІКС БІЛД» Додаток №5 не може підтверджувати факт вступу ОСОБА_1 на посаду директора товариства 01.04.2023 року.

Крім того, Додаток №5 містить посилання на наказ №5/К від 01.04.2023, водночас копії самого наказу № 5/К від 01.04.2023 ТОВ «ОНІКС БІЛД» не долучено як до відзиву на позовну заяву, так і до апеляційної скарги. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД», долучаючи до апеляційної скарги значну кількість нових документів не робить жодних спроб долучити відповідний наказ про призначення ОСОБА_1 директором Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД». Станом на теперішній час не видається зрозумілим, коли було видано відповідний наказ та чи відповідають відомості у такому наказі тій інформації, яка наявна у рішенні № 30/03/2023 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» від 30.03.2023.

Щодо долучення Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» до апеляційної скарги нових документів, які не були предметом дослідження під час розгляду справи судом першої інстанції позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» долучено до апеляційної скарги нові документи, які не було надано суду першої інстанції, та оцінка яким Господарським судом міста Києва не надавалась.

Наведені витяги були сформовано аж 17.06.2024, проте Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» не зазначає про об?єктивну неможливість створення таких документів раніше, на момент, коли поставала необхідність у доведенні своєї позиції до Господарського суду міста Києва. Переконання скаржника у відсутності необхідності у поданні таких доказів, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» вважав достатнім інші долучені докази, не є підставою для поновлення стороні строку на подання доказів та визнання пропуску строку на їх подання поважним (про що до речі Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» навіть не зазначає у апеляційній скарзі).

Інші долучені до апеляційної скарги документи - рішення учасника від 30.03.2023, Додаток № 5 («Відомості про трудові відносини осіб та проходження військової служби») були створені та існували задовго до моменту звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОСАНТЕХСЕРВІС» до суду з позовом, тому в будь-якому випадку могли бути приєднані до матеріалів справи під час її розгляду судом першої інстанції.

Щодо витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» на правову допомогу на відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, в якості підтвердження наданих послуг представником Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» долучено копії:

-акту наданих послуг (детального опису робіт/наданих послуг) від рахунку на оплату від 18.06.2024 року;

- платіжної інструкції № 4304 від 19.06.2024;

- виписки по особовому рахунку за 19.06.2024.

Водночас, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс», долучені представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» документи не обгрунтовують заявленого розміру витрат на правничу допомогу.

Щодо витрат правову допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» на стадії апеляційного провадження.

25.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» Та Адвокатським об?єднанням «Веріті Груп» було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 24/1602 відповідно до якої розмір гонорару, який має сплатити Адвокатському об?єднанню за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи № 910/3140/24 в суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та клопотання учасників апеляційного провадження

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 у справі №910/3972/24; вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Короткий зміст клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи у справі

20.06.2023 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі №910/3140/24.

Вищезазначене клопотання відповідача обґрунтоване тим, що відповідачем у суді першої інстанції заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого було відмовлено.

Крім того, відповідач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що станом на 01.04.2023 директором товариства був ОСОБА_2., який і підписав довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень, на якій стоїть дата 01 квітня 2023 року та акт виконання будівельних робіт за квітень, на якому стоїть дата 01 квітня 2023 року на суму 85 112,40 гривень, а заміна директора на ОСОБА_1 відбулась лише 04.04.2023.

На підтвердження факту виконання робіт позивачем та прийняття їх відповідачем, до матеріалів справи додано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень, на якій стоїть дата 01 квітня 2023 року та акт виконання будівельних робіт за квітень, на якому стоїть дата 01 квітня 2023 року на суму 85 112,40 гривень, які зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" підписано керівником ОСОБА_2 .

Однак, станом на 01 квітня 2023 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" був ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вказані документи ним не підписувались.

Для підтвердження того, що навпроти ініціалів ОСОБА_2 у Довідці про вартість будівельних робіт та витрат за квітень та Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень стоїть підпис не керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" ОСОБА_1., потрібні спеціальні знання в галузі почеркознавства, і жодна із сторін не наддала висновок з цих питань.

02.07.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, в якій позивач просив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.

Заявник не наводить жодну нову обставину при цьому звернулось до апеляційного суду з аналогічним клопотанням з тотожними обгрунтуваннями та такими самими посиланнями, судом першої інстанції надано правомірну оцінку із чим позивач погоджується і посить врахувати зазначений факт.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" про призначення почеркознавчої експертизи у справі №910/3140/24, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи, з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

За приписами ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Статтею 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, слід зауважити, що висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу (ст.104 ГПК України).

З огляду на приписи ст.ст. 99, 101 ГПК України, проаналізувавши клопотання відповідача про призначення судової експертизи, за оцінкою суду апеляційної інстанції, заявником не доведено підстав призначення судової почеркознавчої експертизи під час апеляційного перегляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 28.09.2020 між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як замовником, було укладено Договір № 28/09-20 на виконання технічних умов № 11497 від 21.03.2018 на каналізування, за умовами п. 1.1. якого підрядник зобов`язується здійснити роботи з виконання технічних умов №11497 від 21.03.2018 року на каналізування об`єкта: "Будівництво протезної майстерні адміністративних приміщень гаражів та кімнат відпочинку у складі житлового комплексу, по вул. Польова, 73в Солом`янському районі м. Києва ".

Відповідно до п. п. 1.2. - 1.4. Договору замовник зобов`язується надати підряднику погоджену проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування виконання робіт, прийняти виконані належним чином роботи та по їх закінченню здійснити остаточну оплату відповідно до умов даного договору. Виконання даного Договору здійснюється Сторонами після підписання Договору; перерахування першого платежу, передбаченого пунктом 3.1.1. даного Договору; надання документів згідно п. 1.2.

Пунктом 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №2) сторони встановили Договірну ціну матеріалів та робіт, що виконує Підрядник, яка складає: 2 962 258,80 грн з ПДВ.

Договірна ціна є твердою і не підлягає коригуванню (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. п. 3.1. - 3.1.2. Договору оплата робіт здійснюється поетапно: замовник повинен перерахувати аванс на закупівлю матеріалів протягом 10 днів з моменту підписання сторонами даного Договору, в розмірі 869 960,40 грн з ПДВ; замовник повинен перерахувати грошові кошти протягом 10 днів, з моменту підписання Сторонами Акту здачі-приймання робіт (форми КБ2в, КБЗ), в межах Договірної ціни, зазначеної в п. 2.1 даного Договору.

Пунктами 4.1. - 4.3. Договору встановлено, що строк початку виконання робіт визначається з моменту виконання умов, зазначених у п. 1.4. даного Договору. Строк виконання робіт - 120 робочих днів з моменту виконання умов, зазначених у п.1.4 даного Договору. Про виконання повного обсягу робіт Підрядник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів повідомити про це Замовника та надати Акт здачі-приймання виконаних робіт для підпису Замовником.

Згідно з п. 5.1.1. Договору Замовник зобов`язаний: підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт, що виконані належним чином згідно умов даного Договору. У випадку допущення відхилень (недоліків) у виконаних роботах, Замовник із Підрядником узгоджують порядок, умови та строки виправлення Підрядником недоліків, письмово зафіксованих комісією у складі представників Сторін. У випадку недосягнення згоди спір вирішується відповідно до чинного законодавства України; своєчасно сплачувати платежі відповідно до умов даного Договору; не розголошувати інформацію, що визнається Сторонами комерційною або конфіденційною; своєчасно вирішувати виникаючи в процесі виконання робіт питання, які безпосередньо пов`язані з виконанням даного Договору та залежать від Замовника.

Роботи виконуються персоналом, механізмами, інструментами та матеріалами Підрядника (п. 6.1. Договору).

Як зазначав позивач, він у повному обсязі виконав передбачені Договором роботи, які відповідачем прийняті без зауважень.

На підтвердження викладеного позивачем надано до матеріалів позовної заяви копії підписаних та скріплених печатками обох сторін довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актів приймання виконаних будівельних робіт:

- довідка КБ-3 за січень 2021 року та акт КБ-2в за січень 2021 року на суму 1 003 658,40 грн;

- довідка КБ-3 за лютий 2021 року та акт КБ-2в за лютий 2021 року на суму 1 023 384,00 грн;

- акт КБ-2в від 29.06.2021 на суму 597 220,80 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 164 265,60 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 88 617,60 грн;

- довідка КБ-3 за квітень 2023 року та акт КБ-2в за квітень 2023 року на суму 85 112,40 грн.

Крім того, позивачем надано зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що також підтверджують здійснення відповідних господарських операцій.

Також позивач зазначав, що виконання робіт за Договором належним чином і у повному обсязі підтверджується також Актом № В-150-20 технічного приймання вводів водопроводу від 24.06.2019, затвердженого головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", за яким пред`явлені до здачі водопровідні вводи до житлового будинку є придатними до експлуатації.

В Акті № К-125-20 технічного приймання каналізаційного колектора (магістралі) від 24.06.2019, затвердженому головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" зазначено, що пред`явлений до здачі каналізаційний колектор (магістраль) готовий до прийняття в експлуатацію; недоліки не виявлені, в якісному відношення роботи виконані задовільно.

Актом №К-126-20 технічного приймання каналізації від 24.06.2019, затвердженим Головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" 29.09.2020, після огляду домової каналізації встановлено, що дворова каналізація (внутрішнє улаштування, дворова мережа та з`єднувальна ланка) може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно, дефекти не виявлені.

Відповідно до Акту №К-53-22 технічного приймання каналізації будинку № 73 по вул. Польова від 06.04.2021, затвердженого головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", при огляді дефекти в виконаних роботах не виявлені, при будівництві не допущені відхилення від затвердженого проекту; виконана дворова каналізація може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно.

Актом № В-39-22 технічного приймання реконструйованих камер та колодязів на водопроводі від 26.05.2021, затвердженим головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", пред`явлена до реконструкції камера об`єкту "Будівництво протезної майстерні, адміністративних приміщень, гаражів та кімнат відпочинку у складі житлового комплексу по вул. Польова, 73 в Солом`янському районі" вважається придатною до експлуатації.

Враховуючи відомості, наявні в Акті №К-49-22 технічного приймання по реконструкції каналізаційних колодязів від 21.09.2021 року, затвердженому головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", " заміна існуючих каналізаційних колодязів на нові згідно ТУ", внесені за наслідками огляду каналізаційних колодязів, виконані каналізаційні колодязі можуть бути прийняті в експлуатацію з оцінкою задовільно; дефекти у виконаних роботах не виявлені.

Загальна вартість виконаних позивачем робіт склала 2 962 258,80 грн, проте відповідачем було сплачено лише 2 730 000,00 грн, тож його заборгованість за Договором складає 232 258,80 грн.

19.12.2023 представник позивача направляв відповідачу досудову вимогу про стягнення заборгованості, яка отримувачем залишена без задоволення.

Як вказував позивач, останній платіж за Договором відповідачем було здійснено 16.02.2024 в сумі 15 000,00 грн, і з цього моменту не вчинялось дій, спрямованих на сплату в повному обсязі грошових коштів за виконані роботи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказував, що платіжною інструкцією №3703 від 06.03.2024, ТОВ "Онікс Білд" сплатило позивачу 20 000,00 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020; платіжною інструкцією №3836 від 26.03.2024 - 127 146,40 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020.

Отже, загальна сума, що була сплачена відповідачем на рахунок позивача, складає 2 877 146,40 грн, що відповідає вартості виконаних робіт згідно з підписаними відповідачем довідками КБ-3 та актами КБ-2в.

При цьому, відповідач заперечував підписання акту виконаних робіт за квітень 2023 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року, які датовані 01.04.2023, його керівником ОСОБА_2., оскільки станом на 01.04.2023 директором відповідача був Сокрико О.С.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування колегії суддів у відпустці та інші чинники.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.837-886 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України).

За ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На підтвердження належного виконання умов договору матеріали справи містять: заяви копії підписаних та скріплених печатками обох сторін довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актів приймання виконаних будівельних робіт:

- довідка КБ-3 за січень 2021 року та акт КБ-2в за січень 2021 року на суму 1 003 658,40 грн;

- довідка КБ-3 за лютий 2021 року та акт КБ-2в за лютий 2021 року на суму 1 023 384,00 грн;

- акт КБ-2в від 29.06.2021 на суму 597 220,80 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 164 265,60 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 88 617,60 грн;

- довідка КБ-3 за квітень 2023 року та акт КБ-2в за квітень 2023 року на суму 85 112,40 грн.

Крім того, позивачем надано зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що також підтверджують здійснення відповідних господарських операцій.

Також позивач зазначав, що виконання робіт за Договором належним чином і у повному обсязі підтверджується також Актом № В-150-20 технічного приймання вводів водопроводу від 24.06.2019, затвердженого головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", за яким пред`явлені до здачі водопровідні вводи до житлового будинку є придатними до експлуатації.

В Акті №К-125-20 технічного приймання каналізаційного колектора (магістралі) від 24.06.2019, затвердженому головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" зазначено, що пред`явлений до здачі каналізаційний колектор (магістраль) готовий до прийняття в експлуатацію; недоліки не виявлені, в якісному відношення роботи виконані задовільно.

Актом №К-126-20 технічного приймання каналізації від 24.06.2019, затвердженим Головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" 29.09.2020, після огляду домової каналізації встановлено, що дворова каналізація (внутрішнє улаштування, дворова мережа та з`єднувальна ланка) може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно, дефекти не виявлені.

Відповідно до Акту №К-53-22 технічного приймання каналізації будинку №73 по вул. Польова від 06.04.2021, затвердженого головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", при огляді дефекти в виконаних роботах не виявлені, при будівництві не допущені відхилення від затвердженого проекту; виконана дворова каналізація може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно.

Актом №В-39-22 технічного приймання реконструйованих камер та колодязів на водопроводі від 26.05.2021, затвердженим головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", пред`явлена до реконструкції камера об`єкту "Будівництво протезної майстерні, адміністративних приміщень, гаражів та кімнат відпочинку у складі житлового комплексу по вул. Польова, 73 в Солом`янському районі" вважається придатною до експлуатації.

Враховуючи відомості, наявні в Акті №К-49-22 технічного приймання по реконструкції каналізаційних колодязів від 21.09.2021, затвердженому головним інженером Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал", "заміна існуючих каналізаційних колодязів на нові згідно ТУ", внесені за наслідками огляду каналізаційних колодязів, виконані каналізаційні колодязі можуть бути прийняті в експлуатацію з оцінкою задовільно; дефекти у виконаних роботах не виявлені.

Загальна вартість виконаних позивачем робіт склала 2 962 258,80 грн, проте відповідачем було сплачено лише 2 730 000,00 грн, тож його заборгованість за Договором складає 232 258,80 грн.

Останній платіж за Договором відповідачем було здійснено 16.02.2024 в сумі 15 000,00 грн, і з цього моменту не вчинялось дій, спрямованих на сплату в повному обсязі грошових коштів за виконані роботи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що платіжною інструкцією №3703 від 06.03.2024, ТОВ "Онікс Білд" сплатило позивачу 20 000,00 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020; платіжною інструкцією №3836 від 26.03.2024 - 127 146,40 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу заборгованість на суму 147 146,40 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення цієї суми слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору, що відповідачем не заперечувалось і відповідно судом апеляційної інстанції в межах заявлених вимог апеляційної скарги в зазначеній частині не досліджувалось.

З огляду на вказане в сукупності судом першої інстанції вірно встановлено, що борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами на час прийняття рішення становить 85 112,40 грн.

При цьому відповідач заперечував підписання акту виконаних робіт за квітень 2023 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року, які датовані 01.04.2023, його керівником ОСОБА_2 , оскільки станом на 01.04.2023 директором відповідача був ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційна скарга містить обґрунтування відповідача, в яких останій додатково надає Витяги Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2023 та станом на підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2023 та станом на 04.04.2023, Додаток №5 (відомості про трудові відносини), а також рішення №30/03/2023 єдиного учасника ТОВ «Онікс Білд» від 30.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_2 звільнено з посади директора ТОВ «Онікс Білд» з 31.03.2023 та з 01.04.2023 призначено директором ТОВ «Онікс Білд» ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача стосовно вказаних доказів з огляду на наступне.

Положеннями статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Стятті 80, 269 статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, свідчать про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).

За ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. ч. 1 4 ст.. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність клопотань про поновлення строку на долучення вказаних доказів і відповідних обгрунтувань.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині третьої статті 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 статті 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Крім того, директор вважається таким, що вступив на посаду з дати проведення державної реєстрації. Дата рішення єдиного учасника товариства не є датою внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім?я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв?язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2023 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" значився ОСОБА_2 , підпис якого і міститься в акті виконаних робіт за квітень 2023 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт його керівником ОСОБА_2 , а відтак твердження скаржника про те, що його керівником на цей час був ОСОБА_1 не відповідають дійсності, а зміна його керівника відбулась 04.04.2024.

За таких обставин твердження скаржника про не підписання означених акту та довідки спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача на невиконання позивачем робіт, визначених у спірних акті та довідці за квітень 2023 року з огляду на відповідність заактованих робіт переліку таких робіт, погоджених у договірній ціні, наявністю актів прийняття каналізаційних систем у експлуатацію та ненадання відповідачем жодного доказу на підтвердження того, що такі роботи виконувались не позивачем, а будь-якою іншою особою.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимоги позивача стягнення основного боргу за договором №28/09-20 від 28.09.2020 у розмірі 85 112,40 грн., аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції.

Щодо стягнення з відповідача 494,98 грн 3 % річних суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем/скаржником всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору №28/09-20 від 28.09.2020.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що з відповідача підлягає стягненню 85 112,40 грн боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено вимоги про стягнення 494.98 грн- 3% річних нарахованих за період з 17.02.2024 по 13.03.2024.

Суд апеляційної інстанції здійснивши власний розрахунок 3% річних, дійшов висновку, що сума 3% є арефтично вірною та підлягає стягненню з відповідача у розмірі 494,98 грн, аналогічних правомірних висновів дійшов і суд першої інстанції.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 23 275,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу на підставі: договору про надання правової допомоги №24/1602 від 16.02.2024, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Веріті Груп", звіту про виконані роботи (надані послуги) за цим договором від 04.06.2024 на суму 23 275,00 грн, рахунків-фактур на оплату №1 від 15.05.2024 на суму 20 000,00 грн та №2 від 03.06.2024 на суму 3 275,00 грн, платіжної інструкції №43 від 16.05.2024 на суму 20 000,00 грн, та акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.06.2024 на суму 23 275,00 грн.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність будь-яких зауважень відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновків, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 23 275,00 грн підтвердженим, співмірним зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга не містить будь-яких заперечень стосовно зазначеної вимоги.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", су х свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва ід 05.06.2024 у справі №910/3140/24, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

02.07.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач зазначав про попередній розрахунок судових витрат позивача під час розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді складає 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу на підтвердження вимог долучено :

- Додаткову угоду №є 1 до Договору №є 24/1602;

- звіт №є 2 про виконану роботу, а саме про надання правової допомоги під час розгляду справи Nє 910/3140/24 в суді апеляційної інстанції;

- рахунок-фактура №3 від 01.07.2024 на суму 10 000 ,00 грн;

- акт №є 2 прийому-передачі послуг від 01.07.2024;

- ордер на надання правничої допомоги ВН №1338691;

- копія свідоцтва Кисель Анни Сергіївни про право на заняття адвокатською діяльністю;

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд апеляційної інстанції при розгляді клопотання про стягнення з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційні інстанції у заявленому розмірі, враховує, зокрема, позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 стосовно присудження судових та інших витрат:

- " 5.40. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц);

- 5.41. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268));

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (схожа правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Отже, вирішуючи клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2021 у справі 905/716/20).

Оцінивши подані докази та оцінивши обсяг послуг, що були надані адвокатом Кисель Анною Сергіївною під час провадження у суді апеляційної інстанцій у даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., понесені в суді апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду справи № 910/3140/24 - є обґрунтованими та співмірними об`єму наданих і отриманих юридичних послуг.

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 у справі №910/3140/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 у справі №910/3140/24 - залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" (01103, м. Київ, вул. Чорногірська, 14, оф. 38; ідентифікаційний код 35133361) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 19, кв. 8; ідентифікаційний код 33447996) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд".

6. Матеріали справи №910/3140/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім