ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

11 листопада 2024 року Справа № 915/1270/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали скарги відповідача на дії та без діяльність приватного виконавця у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Гузара Любомира, буд. 44; ідентифікаційний код 42795490)

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54000, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159; ідентифікаційний код 05410263)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19; ідентифікаційний код 39369133)

про: стягнення грошових коштів,

орган/особа, дії якого(ї) оскаржуються: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович (04070, м. Київ, вулиця Спаська, 35, 2-й поверх, офіс 10)

В С Т А Н О В И В:

30.10.2024 до суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» надійшла скарга б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо не зупинення виконавчого провадження №76391466 та вчинення виконавчих дій, в якій боржник просить суд:

1. Скаргу на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 року по справі № 915/1270/20 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України») 329 423 800,71 грн. основного боргу, 12 697 789,51 грн. пені, 5 787 874,51 грн. 3 % річних, 21 421 345,82 грн. інфляційних втрат та 868 350,00 грн. витрат оплати судового збору, відповідно п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із участю АТ «Миколаївгаз», у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення (поновити порушене право АТ «Миколаївгаз») шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 року по справі № 915/1270/20 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 329 423 800,71 грн. основного боргу, 12 697 789,51 грн. пені, 5 787 874,51 грн. 3 % річних, 21 421 345,82 грн. інфляційних втрат та 868 350,00 грн. витрат оплати судового збору

4. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 року по справі № 915/1270/20, щодо накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, стягнення грошових коштів з рахунків АТ «Миколаївгаз», стягнення основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження.

5. Скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 року по справі № 915/1270/20 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 329 423 800,71 грн. основного боргу, 12 697 789,51 грн. пені, 5 787 874,51 грн. 3 % річних, 21 421 345,82 грн. інфляційних втрат та 868 350,00 грн. витрат оплати судового збору:

- від 24.10.2024р. про накладення арешту на грошові кошти/електроні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 15563495,05 гривня (UAH);

- від 24.10.2024р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного виконавчого провадження 15563495,05 гривень (UAH);

- від 24.10.2024р. про визначення для боржника загальної суми мінімальних витрат: 500,00 грн.;

- від 24.10.2024р. про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 1414817,73 грн.

Зазначена скарга мотивована посиланням відповідача на те, що дії Приватного виконавця щодо винесення постанов про арешт майна боржника, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, арешт коштів боржника, стягнення з боржника основної винагороди та витрат виконавчого провадження порушують законні права та інтереси Товариства, а також суперечать нормам ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження».

На переконання скаржника вся заборгованість, стягнення якої є предметом судової справи № 915/1270/20, включаючи суму основного боргу, суму штрафних (фінансових) санкцій, відсотків річних та інфляційних збитків, підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

В свою чергу, відповідно п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Всупереч зазначеного, Приватним виконавцем постанова про зупинення виконавчих дій не виносилася, що свідчить про його бездіяльність в частині зупинення провадження та свідоме порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Замість зупинення виконавчого провадження, Приватний виконавець вичиняє виконавчі дії направлені на примусове виконання рішення суду у справі, шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Скаржника, стягнення основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Приписами ст. 340 ГПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою від 31.10.2024 суд постановив: відмовити в прийнятті до розгляду скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження та в частині оскарження постанов приватного виконавця від 24.10.2024 про визначення для боржника загальної суми мінімальних витрат: 500,00 грн, та від 24.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 1414817,73 грн; розгляд скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича в іншій частині призначити на 11 листопада 2024 року об 11:30; запропонувати Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу та Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» у строк до 08.11.2024 надати суду та направити іншим учасникам письмові пояснення щодо скарги, з доданням до них: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення, якщо такі докази не надані скаржником; документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

04.11.2024 до суду від представника позивача адвоката Ракітіна П.С. надійшла заява б/н від 04.11.2024 (вх. № 13439/24) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 07.11.2024.

07.11.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли пояснення (заперечення) №ТОВВИХ-24-16984 від 06.11.2024 на скаргу АТ «Миколаївгаз» на дії приватного виконавця Щербакова І. М., в яких позивач наголошує, що скаржник не надав суду доказів того, що заборгованість, яка стягується у виконавчому провадженні № 76391466 входить до структури дебіторської заборгованості, за врегулюванням якої (заборгованості) АТ «Миколаївгаз» зверталось до НКРЕКП; та просить суд постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги АТ «Миколаївгаз».

08.11.2024 до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича надійшли письмові пояснення б/н від 07.11.2024 (вх. № 13771/24), в яких виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков Ігор Миколайович заперечує проти скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця, вважає, що звернення до суду зі скаргою є спробою останнього уникнути (затягнути) виконання остаточного судового рішення, оскільки відсутнє порушення прав та інтересів, за захистом яких Боржник звернувся до суду, а також доводи викладені скаржником є необґрунтованими та безпідставними.

У вказаних поясненнях заявник просить суд:

- прийняти письмові пояснення на скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №76391466;

- відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №76391466 в повному обсязі;

- покласти витрати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на скаржника, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»;

- справу розглядати за участі представника приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича.

08.11.2024 до суду від представника приватного виконавця адвоката Косяк Н.В. надійшла заява б/н від 07.11.2024 (вх. № 13770/24) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 08.11.2024.

11.11.2024 до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича надійшло клопотання б/н від 10.11.2024 (вх. № 13842/24) про залишення без розгляду скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, в якому заявник просить суд:

- прийняти письмове клопотання про залишення без розгляду подану скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Миколаївгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №76391466;

- задовольнити клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича в повному обсязі;

- постановити Ухвалу про залишення без розгляду подану скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Миколаївгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №76391466;

- повернути скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Миколаївгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №76391466 з долученими документами особі, що її подала;

- постановити окрему ухвалу стосовно зловживання процесуальними правами стосовно особи, яка підписала та подала скаргу від імені АТ «Миколаївгаз»« не маючи таких повноважень, а саме адвоката Іноземцева Євгена Сергійовича та направити до Рада адвокатів Миколаївської області (проспект Центральний, 83, м. Миколаїв, 54001) та до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області (проспект Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017) для розгляду та вжиття заходів реагування (притягнення до дисциплінарної відповідальності) в порядку Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

- постановити окрему ухвалу стосовно зловживання процесуальними правами адвокатом Іноземцевим Євгеном Сергійовичем та направити до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» Палію Юрію Васильовичу, виконуючому обов`язки голови правління, керівнику (з 09.07.2024 року);

- покласти витрати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»;

- справу розглядати за участі представника приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв або клопотань від учасників справи до суду не надходило.

11.11.2024 в судове засідання з`явилися повноважні представники стягувача та боржника, яких суд заслухав.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги по суті за відсутності представника приватного виконавця.

11.11.2024 представник скаржника зазначив, що актуальними за даною скаргою залишаються лише вимоги про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76391466, а також щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 року по справі № 915/1270/20, щодо стягнення грошових коштів з рахунків АТ «Миколаївгаз».

Щодо решти заявлених у скарзі вимог представник просив суд закрити провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечував, зазначив про актуальність наявних у матеріалах справи пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

В засіданні 11.11.2024 судом було також розглянуто клопотання представника приватного виконавця б/н від 10.11.2024 (вх. № 13842/24) про залишення скарги без розгляду.

Вказане клопотання обґрунтоване, зокрема, тим, що подана до суду скарга (позовна заява) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» підписана представником за довіреністю (№01Др-187-1223 від 21 грудня 2023 року) не діючого т.в.о. голови правління Івана Михайловича Бельбаса (діяв до 09 липня 2024 року), що підтверджується самою довіреністю доданою до позовної заяви. Станом на 06 листопада 2024 року відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи виконуючим обов`язки голови правління, керівником АТ «Миколаївгаз» являється ОСОБА_1 з 09 липня 2024 року. Таким чином, на переконання представника приватного виконавця, представник за довіреністю Іноземцев Є.С. являється не належним представником та не має відповідних повноважень на вчинення процесуальних дій від імені Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз». Разом з тим, враховуючи, що представником від АТ «Миколаївгаз» є фізична особа за довіреністю Іноземцев Є.С. (РНОКПП НОМЕР_1 ), а до скарги (позовної заяви) також не долучено визначений ГПК України та Законом України «Про адвокату та адвокатську діяльність» визначений перелік документів, а тому надання правової допомоги, за відсутності договору про надання правничої допомоги та ордеру не допускається.

Дослідивши вказане клопотання суд не знайшов підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Як правильно встановлено заявником, подана до суду скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» підписана представником позивача адвокатом Іноземцевим Є.С. за довіреністю №01Др-187-1223 від 21.12.2023, зі змісту якої вбачається, що її видано т.в.о. голови правління товариства Бельбасом І.М.

Станом на дату подання скарги т.в.о. голови правління товариства, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дійсно виступає інша особа Палій Ю.В.

Разом із тим, судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» станом на 21.12.2023 та за результатами перевірки відповідних відомостей встановлено, що станом на дату видачі довіреності т.в.о голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» виступав саме Бельбас І.М., який і підписав відповідну довіреність.

За такого, суд зауважує, що зміна керівника юридичної особи, яка видала довіреність, не припиняє дію такої довіреності, оскільки довіреність видається від імені юридичної особи її керівником, а не від імені керівника юридичної особи, і закон не передбачає такої підстави для припинення дії довіреності, як зміна керівника юридичної особи.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.08.2020 у справі 923/37/20.

Крім того, відповідно до приписів ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

З урахуванням обставин даної справи суд зауважує, що довіреність є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із довіреністю чинна редакція Господарського процесуального кодексу України не вимагає.

З урахуванням наведеного, суд наголошує, що скаргу б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) у справі № 915/1270/20 підписано уповноваженою особою.

Судом також було досліджено відповідне клопотання представника приватного виконавця щодо постановлення у даній справі окремої ухвали стосовно зловживання процесуальними правами адвокатом Іноземцевим Євгеном Сергійовичем. Стосовно вказаного клопотання суд вважає за необхідне зауважити таке.

За загальними приписами ст. 246 Господарського процесуального кодексу України окрема ухвала суду є засобом реагування суду на виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Достатньо обґрунтованим для постановлення окремої ухвали є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб.

Вирішення питання щодо винесення окремої ухвали є виключним правом (а не обов`язком) суду, подання стороною відповідного клопотання не передбачено господарським процесуальним кодексом, тоді як зазначені відповідачем підстави для застосування відповідних заходів ніяким чином не перешкоджають вирішенню спору по суті, а оцінка наданих стороною доказів у справі та їх обґрунтованість безпосередньо зазначається у рішенні суду.

При цьому, беручи до уваги викладені вище висновки, суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали по даній справі.

11.11.2024 за результатами розгляду скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 по справі № 915/1270/20, суд, на підставі статті 233 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши надані докази у їх сукупності з матеріалами судової справи, заслухавши в судовому засіданні представників стягувача та боржника, суд

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала господарська справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про стягнення з відповідача грошових коштів.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 позовні вимоги по даній справі було задоволено частково; закрито провадження у справі № 915/1270/20 в частині позовних вимог щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» основного боргу в сумі 73 328 618,07 грн у зв`язку із відсутністю предмета спору; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 329 423 800,71 грн, пеню в сумі 12 697 789,51 грн, 3 % річних в сумі 5 787 874,51 грн, інфляційні втрати в сумі 21 421 345,82 грн, а також 868 350,00 грн судового збору; в решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 12 697 789,51 грн відмовлено позивачу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 по справі №915/1270/20 було залишено без змін.

30.08.2024 матеріали господарської справи № 915/1270/20 було повернуто на адресу Господарського суду Миколаївської області.

09.09.2024 Господарський суд Миколаївської області на виконання вищевказаного рішення видав відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 09.10.2024 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20 було залишено без змін.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та практики Європейського суду з прав людини, рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі №915/1270/20, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (підпункти 1, 3 частини 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича із заявою № ТОВВИХ-24-16087 від 23.10.2024 про примусове виконання рішення.

Стягувач у своїй заяві про примусове виконання рішення зазначив, та надав розрахунки, яка частина заборгованості, стягнута рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20, виникла після 28 лютого 2024 року та не підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених Законом № 1639-IX, а саме: - 1 176 761,36 грн 3% річних за період виникнення після 01.03.2022, - 971 391,88 грн пеня за період виникнення після 01.03.2022, - 12 000 024,08 грн інфляційні втрати за період виникнення після 01.03.2022.

24.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М., за результатом розгляду заяви ТОВ «Оператор ГТС України» про примусове виконання рішення, було відкрито виконавче провадження № 76391466 в якому згідно постанови про відкриття виконавчого провадження стягується заборгованість за період після 01.03.2022 1 176 761,36 грн 3% річних, 971 391,88 грн пеня, 12 000 024,08 грн інфляційні втрати, всього: 14 148 177,32 грн.

Крім того, приватним виконавцем винесено постанови про:

- про арешт майна боржника від 24.10.2024 ВП № 76361466 щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавці, витрат виконавчого провадження 15 563 495,05 грн;

- про арешт коштів боржника від 24.10.2024 ВП № 76361466 щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 15 563 495,05 грн;

- про стягнення з боржника основної винагороди від 24.10.2024 ВП № 76361466 щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця у сумі 1 414 817,73 грн;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24.10.2024 ВП № 76361466 щодо стягнення мінімальних витрат 500,00 грн.

Скаржник посилається на те, що дії приватного виконавця щодо винесення постанов про арешт майна боржника, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, арешт коштів боржника, стягнення з боржника основної винагороди та витрат виконавчого провадження, а також щодо не зупинення виконавчого провадження порушують законні права та інтереси Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», оскільки вся заборгованість, стягнення якої є предметом судової справи № 915/1270/20, включаючи суму основного боргу, суму штрафних (фінансових) санкцій, відсотків річних та інфляційних збитків, підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

З урахуванням наведеного суд зауважує, що 14.07.2021 прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості ( грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру ( ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу»).

Згідно з абзацом 8 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01.01.2020 р., яка виникла з 01.01.2020 р. по 28.02.2022 р. включно.

Ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» встановлено, що процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення; реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу»).

Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.11.2022 № 1414 включено Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Отже, боржник Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» є суб`єктом правовідносин, що врегульовані Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Скаржник звертає увагу суду на приписи п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до яких встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Відповідно до частини 11 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 15 частини першої ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Суд зазначає, що згідно з абзацом 8 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» врегулюванню відповідно до цього Закону підлягає заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

У той же час, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20 стягнуто, зокрема, і заборгованість, яка виникла після 28 лютого 2022 року, а саме:

- 1 176 761,36 грн 3% річних за період виникнення після 01.03.2022,

- 971 391,88 грн пеня за період виникнення після 01.03.2022,

- 12 000 024,08 грн інфляційні втрати за період виникнення після 01.03.2022.

Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» містить чітку вказівку стосовно того, якого періоду виникнення заборгованість підлягає врегулюванню, тобто має встановленні часові обмеження, а саме заборгованість яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що 3% річних, інфляційні та пеня, які нараховані після 28 лютого 2022 року врегулюванню відповідно до вищевказаного закону не підлягають та можуть бути стягнуті примусово.

При цьому, з огляду на те, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.11.2022 № 1414 включено Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, суд зауважує, що заборгованість за судовим рішенням по даній справі підлягає врегулюванню за Законом №1639-IX, проте не у всій сумі, а лише в частині заборгованості, пені, річних та інфляційних, котрі виникли в період з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року.

В той же час приватним виконавцем відкрито провадження з примусового виконання даного рішення за інший період (період після 28 лютого 2022 року), що вказує на те, що доводи скаржника у цій частині є хибними (адже участь його у процедурі за Законом №1639-IX в тому числі й частково за судовим рішенням у даній справі не надає йому права на списання будь-яких інших заборгованостей, що не стосуються дії цього Закону, а отже і не позбавляють контрагента права щодо стягнення таких (інших) сум).

Отже заборгованість за судовим рішенням, що зазначена стягувачем у заяві про примусове виконання даного рішення як частина заборгованості стягнута рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 у справі № 915/1270/20 та не підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених Законом №1639-IX, фактично є такою заборгованістю, а отже підлягає до примусового виконання.

Таким чином, суд вважає доводи скарги боржника щодо того, що приватний виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76391466 також в сумі, котра не підлягає врегулюванню відповідно до Закону № 1639-IX, безпідставними та такими що прямо суперечать пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначені обставини, суд також дійшов висновку про те, що винесення приватним виконавцем постанов про накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, стягнення грошових коштів з рахунків АТ «Миколаївгаз», здійснено відповідно до вимог законодавства, з метою належного виконання виконавчого документу.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, з огляду на зазначені вище норми матеріального та процесуального права, оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення приватним виконавцем законодавства або перевищень повноважень при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76391466.

Отже, суд дійшов висновку, що за заявленими скаржником вимогами з урахуванням наведених останнім обґрунтувань, відповідна скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, суд зауважує, що у письмових поясненнях б/н від 07.11.2024 (вх. № 13771/24), які надійшли до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, заявником було викладено прохання покласти витрати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Щербакова Ігоря Миколайовича на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на скаржника, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

Судом взято до уваги, що за текстом пояснень представник приватного виконавця зазначала, що докази, що підтверджують оплату послуг з надання правничої допомоги будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 03.10.2019 № 922/445/19, від 28.09.2023 у справі № 922/1027/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За такого, та з урахуванням висловленого наміру подання доказів, що підтверджують саме оплату послуг, суд вважає за можливе розглянути питання про розподіл витрат, пов`язаних із з розглядом скарги в судовому засіданні 11.11.2024.

Присутній в засіданні представник скаржника проти покладення на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» витрат приватного виконавця на професійну правничу допомогу заперечував, просив суд відмовити у відповідному стягненні.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для стягнення зі скаржника судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із матеріалів заяви, 31.10.2024 між Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем, як клієнтом, та Адвокатським Бюро «НАТАЛІЇ КОСЮК», як виконавцем, було укладено Договір про надання правової допомоги № 25/24.

За умовами наведеного Договору:

- клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання за винагороду (гонорар) надати послуги адвоката, спрямовані на юридичне супроводження питань, пов`язаних з оскарженням дій або бездіяльності приватного виконавця, стягнення шкоди (та всіх інших спорах пов`язаних з діяльністю приватного виконавця) у справі № 915/1270/20 (виконавче провадження № 76391466). Під правовою (юридичною) допомогою вважається: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності приватного виконавця; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів приватного виконавця у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (п. 1.1);

- за погодженням сторін вартість послуг являється гонораром фіксованого розміру за надані послуги з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин, відповідає розумності та з урахуванням витраченого адвокатом часу з надання професійної правничої допомоги спрямованої на повне юридичне супроводження питань, пов`язаних з оскарженням дій або бездіяльності приватного виконавця для забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 4.1);

- на всіх стадіях (частинах) судового розгляду у Господарському суді Миколаївської області у справі № 915/1270/20 становить 30 000 грн, незалежно від кількості судових засідань (п. 4.1.1);

- виплата винагороди виконавцю здійснюється клієнтом після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку, виставленого виконавцем на оплату (п.4.2).

- Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань (п. 7.2. договору).

За текстом письмових пояснень б/н від 07.11.2024 (вх. № 13771/24), які надійшли до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, наявне посилання на те, що замовнику було/буде надано наступний обсяг послуг (професійної правничої допомоги):

1. Ознайомлення з матеріалами справи (виконавчого провадження №76391466);

2. Складання та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вих. №08/11 від 07.11.2024 року);

3. Формування правової позиції Замовника щодо письмових пояснень на скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо не зупинення виконавчого провадження №76391466 та вчинення виконавчих дій;

4. Складання письмових пояснень на скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо не зупинення виконавчого провадження №76391466 та вчинення виконавчих дій (вих. №07/11 від 07.11.2024 року);

5. Формування пакету документів та виготовлення копій (скан-копій) до письмових пояснень на скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо не зупинення виконавчого провадження №76391466 та вчинення виконавчих дій;

6. Виготовлення копій (скан-копій) для Суду та сторін справи (з матеріалів виконавчого провадження №76391466 та додатків); 7. Направлення письмової заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, письмового відзиву на скаргу з додатками сторонам по справі з урахуванням наявності світла та інтернету у робочий час засобами Електронного кабінету представника приватного виконавця у підсистемі Електронний суд ЄСІТС;

8. Підготовку адвоката до судових засідань, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судових засіданнях та/або участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Всього, було витрачено 20 годин з урахуванням погодинної вартості роботи адвоката та гонорар фіксованого розміру до сплати, включаючи надання професійної правничої допомоги на стадії підготовки до судового розгляду та власне участь у судових засіданнях у Господарському суді Волинської області у справі №915/1270/20 підлягає 30 000 (тридцять тисяч гривень) гривень 00 копійок.

За такого суд зауважує, що з аналізу наведених вище положень Договору вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу встановлено у фіксованому розмірі.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункт 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Водночас, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

У кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність витрат заявника на правничу допомогу.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 20.02.2024 у справі № 916/2492/22.

Суд також цілком враховує позицію Верховного Суду про те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, від 19.04.2023 у справі №911/2410/13).

З урахуванням наведеного, розглянувши подані докази наданих послуг (Договір про надання правової допомоги №25/24 від 31.10.2024, ордер на надання правничої (правової) допомоги (Серія АІ №1738535 від 31.10.2024)), суд визнає їх частково обґрунтованими, оскільки витрати на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, про що зазначено вище, проте їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також складністю і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

З урахуванням викладеного, враховуючи критерії співмірності, розумності та пропорційності адвокатських витрат, суд вважає підставним та обґрунтованим стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 126, 129, 219, 220, 232, 233, 234, 235, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволені скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» б/н від 30.10.2024 (вх. № 13270/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича у виконавчому провадженні №76391466 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 по справі № 915/1270/20.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54000, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159; ідентифікаційний код 05410263) на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (04070, м.Київ, вулиця Спаська, 35, 2-й поверх, офіс 10; реєстраційний номер облікової нартки платника податків ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

3. На виконання ухвали видати наказ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 18.11.2024.

Суддя О.Г. Смородінова