ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2024 Справа № 910/17777/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про видачу дублікату наказу

у справі №910/17777/20

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс»

про стягнення 152340,00 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.02.2021 у справі №910/17777/20 позов задоволено повністю.

19.01.2022 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.02.2019 видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс» на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за невірно зазначену масу вантажу в розмірі 152340,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2285,10 грн.

Як вбачається з матеріалів заяви та як зазначає заявник, наказ у справі №910/17777/20 не було пред`явлено до виконання і втрачено регіональною філією «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» через проведення активних бойових дій та окупацію у 2022 році місті Лиман Донецької області, оскільки паперові справи та судові документи не були евакуйовані зі службових приміщень.

Як зазначив заявник, виконавчі провадження за наказом Господарського суду Львівської області у справі №910/17777/20 відсутні, у добровільному порядку рішення суду відповідачем також не виконано.

Як вказано у заяві, враховуючи втрату оригіналу наказу, стягувач не має можливості реалізувати своє право на виконання судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (Розділ ХІ), до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз змісту підпункту 19.4. пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права (постанова Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11).

Виходячи з наведеного, розглянувши подану заяву та долучені до неї докази, враховуючи те, що обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, зважаючи на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, беручи до уваги те, що заявник звернувся із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку задовольнити вказану заяву.

Керуючись статтями 2, 234, пунктом 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу дублікату наказу у справі №910/17777/20 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу від 19.01.2022 у справі №910/17777/20 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітокс Транс" (79060, Львівська область, місто Львів, вулиця Наукова, будинок 7-Б, ідентифікаційний код 41470265) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22, ідентифікаційний код 40150216) штраф за невірно зазначену масу вантажу в розмірі 152340,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2285,10 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.