ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 листопада 2024 року Справа №924/933/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця Добровольської Лариси Олексіївни,

м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця Заяічківської Валерії Сергіївни,

с. Антонівка, Уманського району, Черкаської області

про стягнення 18 560 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області звернулась з позовом фізична особі-підприємець Добровольська Лариса Олексіївна до фізичної особи-підприємця Заяічківської Валерії Сергіївни про стягнення 18 560 грн. 00 коп., а саме: 16 560 грн. 00 коп. вартості оплачених, проте, ненаданих послуг за договором про надання послуг №0002036 від 17 липня 2024 року, тобто прямих збитків понесених позивачем, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором та 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року матеріали справи було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до ст.ст. 6, 32 ГПК України матеріали справи 11 листопада 2024 року передано на розгляд судді Васяновичу А.В.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не додано до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору.

Водночас, позивач фізична особа-підприємець Добровольська Лариса Олексіївна зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів.

Судом враховано, що системний аналіз положень Закону України Про захист прав споживачів доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг.

Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України Про захист прав споживачів.

Згідно з преамбулою Закону України Про захист прав споживачів цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, фізична особа-підприємець, яка придбаває, замовляє чи використовує продукцію (послуги) для потреб, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, не може вважатися споживачем в розумінні положень Закону України Про захист прав споживачів та не звільняється від сплати судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з їх підприємницькою діяльністю саме: у зв`язку з невиконанням відповідачем умов господарського договору.

Таким чином, позивач не є «споживачем послуг» в розумінні положень Закону України Про захист прав споживачів, а тому посилання позивача на ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, в даному випадку, є безпідставним.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 грн. 00 коп.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 18 560 грн. 00 коп.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 174, 234, 235 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху сплатити судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. до Державного бюджету України та надати суду відповідні докази.

Суддя А.В.Васянович