ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.2024м. СумиСправа № 920/1121/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/1121/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прогресбудсервіс (вул. Металургів, буд. 17, м. Суми, 40004)

до відповідача Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, м. Суми, 40031)

про стягнення 84 944 грн 23 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 84 944 грн 23 коп., в тому числі: 75 148 грн 20 коп. заборгованості за надані послуги, 9796 грн 03 коп. пені відповідно до договору про надання послуг № 21/201-02 від 01.12.2021, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 10.09.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Згідно зі ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.09.2024 доставлена в електронний кабінет відповідача 10.09.2024, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області.

25.09.2024 відповідач подав клопотання (вх. № 4290 від 25.09.2024), в якому просить суд продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 30.09.2024 господарський суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 11.10.2024 включно; відклав розгляд справи по суті до 11.11.2024 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

10.10.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 4476, 5738 від 10.10.2024), в якому просить суд зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 90% з 9796 грн 03 коп. до 979 грн. 61 коп. Відповідач зазначає, що частково визнає позовні вимоги; вважає, що позивач не надав належних первинних документів на підтвердження безспірності заявлених вимог. Відповідач зазначає, що зменшення розміру заявленої пені є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, є засобом недопущення використання неустойки як інструменту для отримання безпідставних доходів та як способу відповідача уникнути відповідальності. Відповідач просить врахувати, станом на 09 жовтня 2024 року заборгованість споживачів за надання комунальних послуг перед відповідачем становить 10 935 726,37 грн., що підтверджується фінансовим документом по обороту рахунку 3611 станом на 09 жовтня 2024 року. Платоспроможність відповідача щодо своєчасного проведення договірних платежів та виконання умов договору прямо пропорційно залежить від надходження коштів на рахунок відповідача по борговим зобов`язанням дебіторів - споживачів та співвласників багатоквартирних будинків. Згідно з чинним законодавством України на теперішній час в умовах воєнного стану відповідач об`єктивно не має правових важелів у повному обсязі у примусовому порядку стягувати з боржників відповідні кошти за надані комунальні послуги. Відповідач не мав на меті звільнення від обов`язку зі сплати боргових зобов`язань за умовами договору, а навпаки здійснює пошук шляхів їх виконання та вживає всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання договірних умов.

16.10.2024 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 5828/24 від 16.10.2024), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Відповідач з моменту виникнення заборгованості, а саме з січня 2022 року по цей час навіть частково не намагався її сплатити. Документ, наданий відповідачем в підтвердження матеріального (фінансового) становища, а саме «Обороти рахунку 3611 за 9 жовтня 2024р.» не містить повної інформації про фінансовий стан відповідача, оскільки в ньому визначена інформація лише по одному контрагенту та не зазначена інформація щодо надходжень коштів.

Відповідач не скористався правом на подання заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

01.12.2021 між сторонами укладений договір про надання послуг № 21/201-02 за умовами якого відповідач доручає позивачу, а позивач відповідно до чинного в Україні законодавства приймає на себе зобов`язання надати послуги спецтехнікою на об`єкті відповідача (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору замовник зобов`язується, в тому числі, оплатити послуги виконавця в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 4.1. договору вартість послуг за договором визначається актами виконаних робіт, виходячи з вартості 1 машино-години роботи на момент використання замовником спецтехніки, у відповідності до п 1.1. договору, з урахуванням фактично використаного часу.

За умовами п. 4.1.1. договору вартість 1 машино - години роботи бульдозера ДЗ- 1108 становить 905,40 грн, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 4.3. договору здавання послуг виконавцем та прийняття їх результатів замовником оформляється актом здавання-прийняття наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін.

Пунктом 4.2. договору визначено, що за послуги, надані виконавцем, замовник сплачує суму визначену у підписаних актах виконаних робіт протягом 10 (десяти) календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2021 року. Закінчення строку договору не звільняє замовника від відповідальності по сплаті коштів (п. 7.1., 7.2. договору).

Відповідно до акту наданих послуг № 212 від 31.12.2021 позивач надав відповідачу послуги за договором вартістю 75 148 грн 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 75 148 грн 20 коп.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частина перша статті 903 ЦК України визначає, що у разі, коли договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Суд встановив, що факт надання позивачем та прийняття відповідачем послуг за договором вартістю 75 148 грн 20 коп. підтверджується актом надання послуг № 212 від 31.12.2021, що підписаний сторонами, підписи скріплені печатками сторін.

Відповідач не розрахувався за надані послуги у встановлений договором строк, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача; заборгованість становить 75 148 грн 20 коп.; доказів на спростування факту надання послуг, факту наявності боргу відповідач не подав.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 75 148 грн 20 коп. заборгованості.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 5.1.1. договору, за порушення строків оплати замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату наданих послуг позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 9796 грн 03 коп., виходячи з суми заборгованості в розмірі 75 148 грн 20 коп., за період з 10.01.2022 до 10.07.2022.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що позивачем невірно визначено початок періоду прострочення оплати послуг за актом № 212 від 31.12.2021. З урахуванням умов договору щодо строків оплати, відповідач був зобов`язаний оплатити надані послуги в сумі визначеній у підписаних актах виконаних робіт протягом 10 календарних днів, відповідно, зобов`язання з оплати є простроченим з 11.01.2022, а не з 10.01.2022.

За цих обставин, враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 9758 грн 97 коп. (за період з 11.01.2022 до 10.07.2022).

Розрахунки перевірені судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій на сайті https://ips.ligazakon.net/calculator/ff; результати долучені до матеріалів справи.

Щодо зменшення розміру пені суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №925/577/21, від 28.06.2022 у справі №902/653/21).

Оцінюючи наведені відповідачем доводи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав у даному випадку для застосування правового механізму зменшення розміру пені. Суд враховує, що розмір заявленої до стягнення пені є розумним, не є надмірним, з урахуванням суми заборгованості; відповідач не виконав зобов`язання за договором щодо оплати наданих послуг у грудні 2021 року навіть частково, період прострочення становить більше двох років; доказів на підтвердження майнового стану відповідач не подав.

За викладених обставин суд задовольняє правомірні та обґрунтовані вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 9758 грн 97 коп. У задоволенні позову в іншій частині щодо стягнення з відповідача пені в сумі 37 грн 06 коп., суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок порушення відповідачем умов договору, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, м. Суми, 40031, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Прогресбудсервіс (вул. Металургів, буд. 17, м. Суми, 40004, ) 75 148 грн 20 коп. заборгованості, 9758 грн 97 коп. пені, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 20.11.2024.

Суддя Д.В. Вдовенко