ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/2739/20(916/5706/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Картере В.І.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 30.10.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційні скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024

у справі № 916/2739/20(916/5706/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркава"

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - розпорядника майна ТОВ "Укркава" арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк",

про визнання противоправними та скасування постанов державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркава» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання противоправними та скасування постанов державного виконавця, в якій просило:

- визнати противоправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 04.10.2023 про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59951815;

- визнати противоправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815.

2. Обґрунтовуючи звернення із позовом до Господарського суду Одеської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» посилається на те, що виконавчі дії у виконавчому провадженні №59951815 поновлені, постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інною Віталіївною після відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» №916/2739/20 є незаконними.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» відмовлено.

3.1. Суд першої інстанції виходив з того, що після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.

З урахуванням вищевикладеного суд першої інстанції не встановив порушень в діях державного виконавця щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження та постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності та дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укркава» слід відмовити повністю.

4. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23) скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення залишено без змін

4.1. Суд другої інстанції виходив з того, що призначаючи у виконавчому провадженні №59951815 суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна ТОВ "Укркава", що є предметом іпотеки, державний виконавець вчинив неправомірні, не дозволені господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ "Укркава", виконавчі дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ "Укркава" поза процедурою банкрутства та зменшення його конкурсної маси, що повністю спростовує висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій державного виконавця в частині винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. До Верховного Суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20 (916/5706/23) та залишити в силі рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024.

5.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що висновок Верховного Суду щодо застосування - ч. 1 ст. 13, п.1 ч.2 ст. 18, ч. 1 ст. 20, ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 8 ст. 41 КУзПБ у подібних правовідносинах відсутній.

Скаржник вказує, що всупереч вказаних норм ГПК України судом апеляційної інстанції не було досліджено, яким чином майнові права та інтереси позивача були порушені у зв`язку з винесенням державним виконавцем Відділу постанови від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у ВП № 59951815, а також судом апеляційної інстанції не звернуто увагу, що аналіз статті 57 Закону свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

6. Крім того, до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20 (916/5706/23) та залишити в силі рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024.

6.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята внаслідок неправильного застосування норм матеріального права (ст. 35, 57 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 5 ст. 41 та ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства) та порушенням норм процесуального права ст. 86 ГПК України (щодо належної оцінки доказів у справі, зокрема ухвали господарського суду Одеської області від 02.02.20124 у справі №916/2739/20).

Скаржник зазначає, що вказана касаційна скарга подається з підстав, визначених п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме:

- при прийнятті рішення не враховано висновок, що викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15 щодо застосування ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства у подібних правовідносинах ;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.ст. 35, 57 Закону України "Про виконавче провадження" в нормативному поєднанні з положеннями ч. 5 ст. 41 та ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства щодо обов`язковості продовження виконавчих дій у подібних правовідносинах.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. Міністерство юстиції України у відзиві погоджується із вимогами касаційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та просить її задовольнити.

8. ТОВ «Укркава» подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Провадження у Верховному Суді

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/2739/20 (916/5706/23) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 12.07.2024.

10. Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" яка подана на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20 (916/5706/23) та призначено до розгляду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" у справі №916/2739/20 (916/5706/23) на 28 серпня 2024 року о 12:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

11. Водночас, ухвалою Верховного Суду від 20.08.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка подана на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20 (916/5706/23) та призначено до розгляду касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №916/2739/20 (916/5706/23) на 02 жовтня 2024 року о 12:40 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

12. Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2024, відкладено розгляд касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23) на 02 жовтня 2024 року о 12:40 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

Об`єднано в одне касаційне провадження, касаційні провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №916/2739/20(916/5706/23).

13. Ухвалою Верховного Суду від 02.10.2024 оголошено перерву в судовому засіданні у справі №916/2739/20(916/5706/23) за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 до 30 жовтня 2024 року о 12:10 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/2739/20 (916/5706/23) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Картере В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.10.2024.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, з огляду на таке.

16. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

17. Предметом касаційного розгляду є судові рішення, винесені за результатами розгляду скарги ТОВ «Укркава» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо постанови державного виконавця від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815.

18. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

19. Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

20. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

21. Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

22. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

23. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

24. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

25. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

26. Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

27. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 ГПК України).

29. Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

30. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (стаття 343 ГПК України).

31. Судами встановлено, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження №59951815, яке було відкрито 05.09.2019 року з примусового виконання виконавчого напису №2727, виданого привітним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., яким з метою погашення частини заборгованості Товариства з обмеженого відповідальністю «Укркава» (, місцезнаходження: 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14 А) перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Госпітальна, 12 Г) в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.. Базарна, 17) - «стягувач», звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Укркава» (, місцезнаходження: 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14 А) - «боржник», та переданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Укркава» в іпотеку стягувачу за іпотечним договором, посвідченим 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 7545, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін № 1 від 10.12.2012 року, зареєстрованим за № 5513, Договором про внесення змін № 2 від 04.03.2014 року, зареєстрованим за № 694, Договором про внесення змін № 3 від 28.08.2014 року, зареєстрованим за № 2895, а саме: Будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. «Б» з навісами літ. «б», «б1» загальною площею 7665,5 кв.м., будівель насосної літ. «В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв.м., споруд № 1,8 - огорожі, № 2,3,9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядові колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова 14 А, для задоволення вимог стягувана у розмірі: 2 999 3 85,40 долари США (два мільйони дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч триста вісімдесят п`ять доларів США 40 центів) - заборгованості за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими в іноземній валюті; 39 965 000,00 грн. (тридцять дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч гривень) - заборгованості за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими у національній валюті. З метою відшкодування стягувану внесеної за вчинення виконавчого напису плати пропоную стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава», 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

32. Стягувачем у вказаному виконавчому провадженні №59951815 є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (1) (надалі - АТ «Ощадбанк»).

33. Боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркава» ().

34. Постановою державного виконавця від 05.10.2020 року вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59951815 було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із зупиненням ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2020 у справі № 916/2761/20 стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем 09.11.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2727.

35. В подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020 у справі №916/2739/20 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава».

36. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк звернулось до суду в межах справи 916/2739/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» з кредиторськими вимогами.

37. Постановою державного виконавця від 19.05.2023 року виконавче провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017р. було поновлено на підставі скасування заходів вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2020 у справі № 916/2761/20.

38. Також, 19.05.2023р. Постановою державного виконавця було зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59951815 на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 20.10.2020 у справі №916/2739/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава».

39. У подальшому, у зв`язку із закінченням мораторію АТ «Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» було заявлено клопотання в межах справи №916/2739/20 про надання дозволу на реалізацію заставного майна боржника.

40. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2023 у справі №916/2739/20 клопотання АТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" про зняття арешту, накладеного на забезпечене майно боржника ТОВ „Укркава" - задоволено.

Скасовано арешт накладений Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 в частині заставного майна ТОВ „Укркава" (68000, Одеська обл, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 14А, код 31541491), а саме:

- на предмет іпотеки нерухоме майно: будівлі та споруди Заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ «Б» з навісами літ. «б», «б1 » загальною площею 7 665,5 кв. м. будівель насосної літ. «В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв. м., споруд № 1,8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова. буд. 1 4-А (чотирнадцять А);

- на предмет застави згідно Додатку №1 до Договору застави обладнання, який посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7544, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін № 1 від 10 грудня 2012 року, який зареєстрований за №5514, договором про внесення змін №2 від 28 серпня 2014 року, який зареєстрований за № 2894 та згідно Додатку №1 Договір застави обладнання №3, зі змінами від 28.08.2014.

Клопотання АТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" про надання дозволу на реалізацію заставного майна боржника - задоволено.

Надано дозвіл на реалізацію майна ТОВ „Укркава", що перебуває в заставі АТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ „Укркава" за контролем арбітражного керуючого, а саме:

- нерухоме майно згідно Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К., зареєстрований в реєстрі за №7545, зі змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін №1 від 10 грудня 2012р., зареєстрований № 5513, договором про внесення змін №2 від 04 березня 2014, зареєстрований за № 694, договором про внесення змін №3 від 28 серпня 2014, зареєстрований за № 2895: будівлі та споруди Заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ «Б» з навісами літ. «б», «б1 » загальною площею 7 665,5 кв. м. будівель насосної літ. «В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв. м., споруд № 1,8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядові колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова. буд. 1 4-А (чотирнадцять А);

- рухоме майно згідно Договору застави обладнання, який посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7544, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін № 1 від 10 грудня 2012 року, який зареєстрований за №5514, договором про внесення змін № 2 від 28 серпня 2014 року, який зареєстрований за № 2894 та за Договором застави обладнання №3, зі змінами від 28.08.2014.

41. У зв`язку із скасуванням обмежень на реалізацію заставного майна, Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» з метою погашення частини заборгованості ТОВ «Укркава» було направлено на адресу державного виконавця клопотання про поновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 02.02.2023р. по справі №916/2739/20.

42. Постановою державного виконавця від 04.10.2023 року виконавче провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017р. було поновлено на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 02.02.2023р. якою було надано дозвіл на реалізацію майна ТОВ «Укркава», що перебуває в заставі АТ «Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укркава» за контролем арбітражного керуючого.

43. 16.11.2023 державним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені №59951815, правомірність винесення якої є предметом спору, що розглядається.

44. Розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

45. Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження".

46. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

47. Частиною 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

48. Відповідно до частини п`ятої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

49. Отже, зазначені положення закону визначають механізми, які мають обов`язково бути застосовані виконавцями у процесі виконання судових рішень.

50. З огляду на викладене підстава для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59951815 на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 20.10.2020 у справі №916/2739/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава», яка стосувалася дій державного виконавця, була усунена на підставі Ухвали Господарського суду Одеської області від 02.02.2023 у справі №916/2739/20, якою серед іншого, клопотання АТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" про зняття арешту, накладеного на забезпечене майно боржника ТОВ „Укркава" та дозволу на реалізацію заставного майна боржника - задоволено.

51. Відтак, обставини, які стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, були усунені.

52. Крім того, суд першої інстанції у цьому спорі врахував, сплив 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, перебування боржника у процедурі розпорядження майном, та не прийняття господарським судом протягом цього часу рішення про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації.

53. Суд першої інстанції не встановив порушень в діях державного виконавця щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження та постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності та дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укркава» слід відмовити повністю.

54. Погоджуючись із висновками місцевого господарського суду, суд касаційної інстанції виходить з такого.

55. Верховний Суд враховує, що вищенаведені положення Закону України "Про виконавче провадження" є лише загальним правилом, які визначають механізми, які мають обов`язково бути застосовані виконавцями у процесі виконання судових рішень.

56. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства для випадків звернення стягнення на майно боржника встановлені спеціальні правила.

57. Відтак, досліджуючи спірне питання щодо правомірності дій державного виконавця слід виходити з аналізу положень статті 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" у нормативному поєднанні з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, окремі положення якого визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та застосовані відповідні процедури.

58. Відповідно до частини першої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

59. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУзПБ).

60. Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

61. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абз 1 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

62. Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

63. В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

64. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

65. Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

66. На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

67. Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

68. У межах дотримання наведеного принципу з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника, зважаючи на відсутність нормативного врегулювання співвідношення процедур виконавчого провадження та процедур банкрутства, з огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

69. Отже, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими. (див. Постанову Верховного суду від 29.08.2024 у cправі № 920/10/21(920/602/23))

70. Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 та приймаючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, наведеного не врахував.

71. Суд другої інстанції, погодившись із висновками місцевого господарського суду щодо правомірності винесеної державним виконавцем постанови від 04.10.2023 року, якою виконавче провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017р. було поновлено на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 02.02.2023р, не мотивував у чому полягає протиправність постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815.

72. Адже, після поновлення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний вчиняти дії в межах виконавчого провадження № 59951815 з примусового виконання виконавчого напису № 2727 виданого 09.11.2017 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Малий О.С., який є чинним та не скасованим.

73. Частиною 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

74. Отже, незаконність дій державного виконавця під час здійснення своїх повноважень щодо проведення оцінки майна, визначення його вартості чи оцінки (уцінки) до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

75. У оскаржуваній постанові суду другої інстанції відсутні аргументи щодо порушення прав боржника та кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Укркава» у зв`язку з винесенням державним виконавцем Відділу постанови від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у Виконавчому провадженнні № 59951815.

76. Також, судом другої інстанції не взято до уваги, що аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема ТОВ «Укркава», мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

77. У цьому випадку, оскарження дій або бездіяльності державного виконавця має відбувається у справі про банкрутство із застосування принципу судового контролю, сутність якого полягає у розгляді та вирішенні судом скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця на підставі звернення сторони виконавчого провадження, яка вважає, що відповідним рішенням (дією, бездіяльністю) порушено її права.

78. З урахуванням вищевикладеного слід погодитись із висновками місцевого господарського суду, який, серед іншого, не встановив порушень в діях державного виконавця щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, що є предметом касаційного оскарження у цьому випадку, та дійшов до правильного висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укркава» слід відмовити повністю.

79. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

80. Постанова апеляційного господарського суду таким вимогам не відповідає.

81. Водночас знайшли своє підтвердження доводи скаржників про безпідставність задоволення позовних вимог в частині скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову.

82. Враховуючи наведене цій постанові, наявні підстави для скасування судового рішення попередньої інстанції про часткове задоволення позову та залишення в силі рішення суду першої інстанції про відмову в позові, яке відповідає закону.

83. Верховний Суд, ураховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

84. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

85. Згідно зі статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

86. З огляду на те, що доводи скаржників є правильними, а неведені ними підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції є обґрунтованими, місцевий господарський суд дійшов правильних висновків при розгляді цієї справи, а оскаржувана у справі постанова апеляційного господарського суду ухвалена з неправильним застосуванням та з порушенням норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про те, що постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23), в частині скасування рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову слід скасувати, залишивши в силі рішення першої інстанції в цій частині.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23), в частині скасування рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову, скасувати.

3. В іншій частині постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23) залишити без змін.

4. Рішення Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 у справі №916/2739/20(916/5706/23) в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інни Віталіївни від 16.11.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59951815 залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.І. Картере