ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"13" листопада 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/314/24
Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., при секретарі Московчук Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про скасування рішень про державну реєстрацію майнових прав, державної реєстрації права власності
за участю представників:
прокурора: Клименко Дмитро Сергійович
позивача: не з`явився
відповідача: Дудчик Олег Михайлович
Ухвалою суду від 21.03.2024 року відкрито провадження у справі № 902/314/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.04.2024 року.
Також, призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 13.11.2024 року. Встановлено сторонам п`ятиденний строк з дати ухвалення рішення суду на подачу доказів щодо понесених судових витрат, а також заперечень проти їх розміру.
У судовому засіданні 13.11.2024 року прийняв участь прокурор та представник відповідача. Представник позивача правом участі в судовому засіданні не скористався.
У відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому судом вирішено розглянути заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у справі доказами.
Дослідивши надані докази, які стосуються питання понесення судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що Рішенням Господарського суду Вінницької області від 17.10.2024 року у справі № 902/314/24 відмовлено у задоволенні позову повністю, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 3 028,00 грн суд залишає за Вінницькою обласною прокуратурою.
Щодо розподілу судових витрат понесених Приватним підприємством "Агрофірма Батьківщина" суд зазначає наступне.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2019 року між Адвокатським об`єднанням "БЕРАТЕР" (Адвокатське об`єднання) та з однієї сторони та Приватним підприємством "Агрофірма Батьківщина" (Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-09/19 (т. 1, а.с. 252-254).
Відповідно п. 1 Договору Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу Клієнту, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.
За надання правової (правничої) допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір, порядок обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата) та сплати якого визначаються Сторонами у додатках до Договору (п. 5 Договору).
У випадку, якщо для надання правової допомоги необхідно здійснювати виїзд за межі м. Вінниці. Клієнт має сплатити кошти для відрядження Адвоката у місце надання правової допомоги не пізніше 3 діб до такого відрядження, якщо інше не буде передбачено у додатках до Договору (п. 6 Договору).
Передбачувані витрати Адвокатського об`єднання у зв`язку із наданням правової допомоги за Договором (такі як. але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення та інші) оплачуються Клієнтом Адвокатському об`єднанню понад узгоджену суму гонорару (п. 7 Договору).
Згідно п. 8 Договору сплата гонорару/витрат провадиться Клієнтом шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок та/або оприбутковуються Адвокатським об`єднанням.
29.03.2024 року між сторонами підписано Додаткову угоду, за змістом якої сторони дійшли взаємної згоди про надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової (правничої) допомоги під час розгляду Господарським судом Вінницької області справи № 902/314/24 за позовом Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ПП "АГРОФІРМА БАТЬКІВЩИНА" про скасування рішень про державну реєстрацію майнових прав, державної реєстрації права власності, а саме:
- попередньої правової консультації щодо спірних правовідносин, спір щодо яких передано на розгляд суду;
- аналізу нормативно-правових актів та судової практики в подібних правовідносинах;
- підготовки, складання, оформлення та подання до Господарського суду Вінницької області заяв по суті справи;
- участі в судових засіданнях у Господарському суді Вінницької області в приміщенні суду.
Керуючись ст. 627 ЦК України Сторони дійшли взаємної згоди про встановлення за надання правової (правничої) допомоги, визначеної у п. 1 даної Додаткової угоди, гонорару у фіксованому розмірі. Фіксований розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги Клієнту в суді першої інстанції за взаємною згодою Сторін становить 30 000,00 грн.
Сторони дійшли взаємної згоди, що з мстою звернення до суду із заявою (клопотанням) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів протягом ухвалення рішення у справі Сторони підписують акт наданих послуг, у якому зазначають детальний опис робіт (наданих Клієнту послуг), а також фіксований розмір гонорару.
18.10.2024 року між сторонами підписано Акт виконаних робіт за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.09.2019 року, згідно якого Адвокатським об`єднанням на виконання зобов`язань за Додатковою угодою від 29.03.2024 року до Договору було надану правову (правничу) допомогу Клієнту.
Відповідно п. 3 фіксований розмір гонорару за надану правову (правничу) допомогу, детальний опис якої наведено у даному Акті, складає 30 000,00 грн.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.09.2019 року, Додаткову угоду від 29.03.2024 року, Акт виконаних робіт (наданих послуг від 18.10.2024 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.09.2019 року, виписку по особовому рахунку.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
З Акту виконаних робіт (наданих послуг від 18.10.2024 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.09.2019 рок вбачається, що адвокатом надано правову (правничу) допомогу Клієнту, а саме:
- попередня правова консультація щодо спірних правовідносин, спір щодо яких передано на розгляд суду в межах справи № 902/314/24;
- аналіз нормативно-правових актів та судової практики в подібних правовідносинах;
- підготовка, складання, оформлення та подання до Господарського суду Вінницької області заяв по суті справи.
- участь в судових засіданнях в Господарському суді Вінницької області в приміщенні суду під час розгляду справи № 902/314/24, а саме: 18.04.2024 року, 14.05.2024 року, 05.06.2024 року, 20.06.2024 року, 11.07.2024 року, 05.09.2024 року, 17.10.2024 адвоката Адвокатського об`єднання Дудчика Олега Михайловича.
Судом враховано, що процесуальною заявою по суті справи є відзив (ст. 165 ГПК України), тому підготовка та подача відзиву включає та охоплює надання правничої допомоги щодо аналізу документів, які стосуються предмету спору, правового регулювання, судової практики, ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї документами.
Враховуючи обсяг відзиву та перелік долучених доказів суд вважає підтвердженим розмір правничої допомоги в цій частині у сумі 5 000,00 грн та участь у 6-ти судових засіданнях по 1 500,00 грн (оскільки за матеріалами журналів судових засідань, 18.04.2024 року у судовому засіданні приймав лише прокурор).
Тому, суд вважає розумними та достатньо обґрунтованими витрати на правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн (5 000,00 + 6 х 1 500,00 грн).
Вартість правничої допомоги у іншій частині є завищеною та неспівмірною із складністю справи, обсягом наданих відповідачем доказів, а також тими фактами, що частину доказів з метою об`єктивного вирішення спору витребувано судом на підставі ст. 74 ГПК України.
Оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з обставин даної справи, суд керуючись засадами пропорційності, обґрунтованості, розумності, ст. ст. 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про зменшення вартості правничої допомоги на встановлення її на рівні 14 000,00 грн, які підлягають віднесенню на прокурора.
Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн слід залишити за відповідачем.
З приводу суб`єкта, на якого слід покласти обов`язок з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною п`ятою статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Дещо інший механізм визначено цією ж статтею стосовно звернення з позовом прокурора. Так, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Заразом загальна норма частини першої статті 55 ГПК України передбачає, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті (стосовно права укладати мирові угоди).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 дійшла висновку, що за змістом наведених положень процесуального закону прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
Відтак, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (Додаткова Постанова КГС ВС від 22 жовтня 2024 року у cправі №922/3953/21).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн - залишити за Вінницькою обласною прокуратурою.
3. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн - залишити за відповідачем.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового судового рішення складено 25.11.2024 року.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи