ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

17 жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/121/24

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до відповідача Берегівської районної ради Закарпатської області, м. Берегове Закарпатської області

про про стягнення 75 593,07 грн, у тому числі 55 021,48 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 1769,23 грн пені, 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Шикітка О.В.

представники:

Позивача - без виклику

Відповідача - без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ заявлено позов до відповідача Берегівської районної ради Закарпатської області, м. Берегове Закарпатської області про стягнення 75 593,07 грн, в тому числі 50 021,48 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 1769,23 грн пені, 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі №907/121/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику уповноважених представників сторін спору. Встановлено відповідачеві строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання - суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк - письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву. Встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечення на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) не пізніше 14.03.2024.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.05.2024 призначено судове засідання по розгляду справи №907/121/24 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом уповноважених представників сторін спору на 29.05.2024.

В судовому засіданні 29.05.2024 судом за участю уповноважених представників сторін проголошено перерву до 13.08.2024.

Ухвалою суду від 13.08.2024 судом у порядку ст. 120 ГПК України повідомлено сторін про те, що судове засідання по розгляду справи №907/121/24 призначено на 26.09.2024 без виклику уповноважених представників учасників спору.

Ухвалою суду від 26.09.2024 судом у порядку ст. 120 ГПК України повідомлено сторін про те, що судове засідання по розгляду справи №907/121/24 призначено на 17.10.2024 без виклику уповноважених представників учасників спору.

Ухвалою суду від 17.10.2024 постановлено виправити технічну помилку, допущену в ухвалі суду від 12.02.2024 про відкриття провадження у справі №907/121/24 та ухвалах суду від 07.05.2024, 24.05.2024, 13.08.2024 та 26.09.2024 шляхом зазначення вірного предмета спору, а саме, "про стягнення 75 593,07 грн, у тому числі 55 021,48 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 1769,23 грн пені, 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних".

Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить задоволити позов у повному обсязі, покликаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої протягом січня 2021 року, квітня 2021 року та серпня 2022 року електричної енергії, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 55 021,48 грн за розрахунковий період серпень 2022 року (з урахуванням здійснених Берегівською районною радою Закарпатської області часткових проплат на загальну суму 70 652,55 грн). Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з останнього 1769,23 грн пені, 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву №31/02-13 від 29.02.2024 (вх. №02.3.1-02/1755/24 від 05.03.2024), за змістом якого вказує на те, що зазначена позивачем у позові електронна адреса (), на яку, за твердженням ДПЗД "Укрінтеренерго", надсилались акти купівлі-продажу електричної енергії та рахунки на оплату її вартості міститься на офіційному сайті Мукачівської районної державної адміністрації, тобто згадана електронна адреса позивачем отримана із сторонніх джерел, які не передбачені Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", і, крім того, є некоректною.

Відповідач наголошує, що електронна адреса не використовується Берегівською районною радою Закарпатської області із 2019 року та змінена на електронну адресу на виконання припису Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, викладеного в листі №311 від 06.04.2018 "Щодо забезпечення вимог інформаційної безпеки", про що, зокрема, свідчать долучені відповідачем копії витягів із вхідної кореспонденції електронної пошти та копія позовної заяви Вилоцької селищної ради до Берегівської районної ради Закарпатської області у справі №907/671/21, де вказана вірна електронна адреса відповідача - .

Таким чином, відповідач звертає увагу, що у зв`язку із надсиланням позивачем розрахункових документів на некоректну електронну адресу, Берегівській районній раді Закарпатської області не було відомо про обсяги спожитої електричної енергії, і, відповідно, остання не мала можливості розрахуватися за таку у строки, вказані позивачем у позовній заяві.

Відповідач зауважує, що ним, у зв`язку із розпочатим в Україні процесом децентралізації, на підставі рішення третьої сесії Берегівської районної ради №129 від 17.06.2021 "Про безоплатну передачу майна із спільної власності територіальних громад сіл, селища Берегівського району Закарпатської області, ліквідованого постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" у комунальну власність Берегівської територіальної громади" було безоплатно передано із спільної власності району у комунальну власність міста Берегово в особі Берегівської міської ради нежитлову будівлю - адмінбудівлю (літ. А, А/) площею 3667,5 кв.м. по вул. Мукачівська, 6 у м. Берегове.

За твердженням відповідача, акт приймання-передачі вказаного об`єкта нерухомого майна було складено 27.06.2022, і в цю ж дату зареєстровано право власності на нього за Берегівською міською радою, що об`єктивно свідчить про неможливість виникнення будь-яких договірних відносин у серпні 2022 року між відповідачем, який вже не являвся власником адмінбудівлі (літ. А, А/) площею 3667,5 кв.м. по вул. Мукачівська, 6 у м. Берегове, та позивачем у справі, а відтак, безпідставними є здійснені останнім та заявлені до стягнення нарахування за означений період.

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Представник позивача через підсистему "Електронний суд" подав відповідь на відзив б/н від 11.03.2024 (вх. №02.3.1-02/1926/24 від 11.03.2024), в якій зазначає про те, що здійснення відповідачем оплат за спожиту електричну енергію в січні 2021 року та квітні 2021 року свідчить про отримання ним розрахункових документів за Договором, що стосуються вказаних періодів.

За твердженням представника позивача, всю інформацію щодо споживачів та обсягу спожитої ними електричної енергії ДПЗД "Укрінтеренерго" отримує від оператора системи розподілу у Звітах щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання), і в даному випадку ПрАТ "Закарпаттяобленерго", на яке покладені функції адміністратора комерційного обліку, листом №154-25/4529 від 04.08.2022 підтвердило факт перебування відповідача на постачанні електричної енергії постачальником "останньої надії" у серпні 2022 року.

Безпідставними представник позивача вважає також і твердження відповідача про неправомірне нарахування пені, інфляційних втрат та 15% річних, оскільки саме на Берегівську районну раду Закарпатської області, як на споживача, був покладений обов`язок належним чином виконувати умови Договору.

В поданих через підсистему "Електронний суд" письмових поясненнях б/н від 23.07.2024 (вх. №02.3.1-02/5775/24 від 23.07.2024) представник позивача, серед іншого, вказує на те, що акти купівлі-продажу електроенергії №007591 від 31.01.2021 (за січень 2021 року), №013442 від 30.04.2021 (за квітень 2021 року), а також рахунки на оплату №95/06/О01/13408 від 23.02.2021 (за січень 2021 року) та №95/06/О04/19338 від 12.05.2021 (за квітень 2021 року) надсилалися засобами поштового зв`язку на адресу відповідача та отримані ним 24.03.2021 та 08.06.2021 відповідно.

Що ж стосується акта купівлі-продажу №026320 від 31.08.2022 та рахунку на оплату №95/06/О08/33732 від 19.09.2023 за серпень 2022 року, представник позивача посилається на те, що в разі відсутності доказів їх вручення споживачу, останній у будь-якому випадку зобов`язаний самостійно, не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, оплатити вартість спожитої електричної енергії на поточний рахунок постачальника; водночас право на нарахування штрафних санкцій (пені), інфляційних збитків та відсотків річних у такому випадку виникає, починаючи із 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Представник позивача також наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до оператора системи розподілу (ПрАТ "Закарпаттяобленерго") із повідомленням про безоплатну передачу майна (майнових прав) закладів, установ освіти із спільної власності територіальних громад, що, у свою чергу, запобігло би переведенню Берегівської районної ради Закарпатської області на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею - продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, як, зокрема, про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно із п. 1.2.9. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Водночас п. 66 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Частиною 2 ст. 64 вищевказаного Закону передбачено, що визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (із змінами до нього), Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період із 01 січня 2019 року до 30 червня 2024 року.

Положеннями пунктів 6.2.3., 6.2.4. ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2. та 6.2.3. цієї глави. Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Згідно із ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

На виконання вказаних вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", позивачем - Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" - в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua розміщено: - порядок приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; - Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; - комерційну пропозицію №5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; - Додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Зважаючи на вищевикладені обставини, між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (постачальником, позивачем у справі), яке виконує функції постачальника "останньої надії", діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1344 від 06.11.2018 та розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018, та Берегівською районною радою Закарпатської області (споживачем, відповідачем у справі) було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018.

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція) (п. 2.1. Договору).

Відповідно до пункту 2.2. Договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Згідно із п. 3.1. Договору, постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.

За змістом п. 3.6. Договору, початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 5.1. Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього Договору (далі - комерційна пропозиція).

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2. Договору).

За умовами п. 5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. Договору).

Згідно із п. 5.10. Договору, оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

На підставі п. 5.11. Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Пунктом 13.1. Договору визначено, що цей Договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

Додатком №1 до Договору є комерційна пропозиція для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" №5 від 08.10.2021, пунктом 4.1. якої встановлено, що споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Згідно із п. 4.2. комерційної пропозиції, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі.

Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п. 4.3. комерційної пропозиції).

Відповідно до п. 4.4. комерційної пропозиції, Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника. Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому споживач або постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо сторони не дійшли згоди у вирішенні суперечки, споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в Акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.

За змістом п. 6.1. комерційної пропозиції, за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим Договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого Договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності, визначені законом та цим Договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно із п. 7.4. комерційної пропозиції, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 16.2. комерційної пропозиції, у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти: - постачальника - ; - споживача - зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

За змістом п. 1 та 2 Додаткової угоди до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", сторони, зокрема, погодили доповнити Договір п. 2.3., 2.4., 5.17. наступного змісту: "2.3. Найменування предмета закупівлі: за кодом згідно Національного класифікатора ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія"; "2.4. Обсяг постачання електричної енергії на 04.08.2022 - 31.08.2022 за Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" як оператора системи розподілу/передачі становить (кВт*год): - у серпні - 12 785 кВт*год"; "5.17. Вартість за цим Договором визначається як очікувана вартість обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 2.4. цього Договору та становить: 45 851,23 грн, крім того ПДВ 9170,25 грн, всього з ПДВ - 55 021,48 грн", а також дійшли згоди щодо викладення п. 13.1. Договору в новій редакції, а саме: "Цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України з 04.08.2022 року та діє по 31.12.2022 року, а в частині постачання електричної енергії по 31.03.2023 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором".

Як вбачається із наявного в матеріалах справи листа Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" №154-25/4529 від 04.08.2022, останнім, як оператором системи розподілу, повідомлено позивача про переведення з 04.08.2022 для постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" - ДПЗД "Укрінтеренерго" - споживача - Берегівську районну раду Закарпатської області.

На підставі Звітів щодо фактичного (корисного) відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" за січень 2021 року (лист ПрАТ "Закарпаттяобленерго" №154-25/900/1 від 08.02.2021), за квітень 2021 року та за серпень 2022 року (лист ПрАТ "Закарпаттяобленерго" №154-25/5131 від 08.09.2022) сформовано та надіслано на електронну адресу відповідача:

- рахунок №95/06/О01/13408 від 23.02.2021 та акт купівлі-продажу електроенергії №007591 від 31.01.2021, згідно з якими, на підставі даних оператора системи розподілу, обсяг споживання відповідачем електричної енергії в січні 2021 року склав 11 876 кВт*год, що у вартісному еквіваленті становить суму 55 095,56 грн;

- рахунок №95/06/О04/19338 від 12.05.2021 та акт купівлі-продажу електроенергії №013442 від 30.04.2021, за якими, відповідно до даних оператора системи розподілу, обсяг споживання відповідачем електричної енергії у квітні 2021 року становив 3520 кВт*год, що у вартісному еквіваленті складає суму 15 556,99 грн;

- рахунок №95/06/О08/33732 від 19.09.2022 та акт купівлі-продажу електроенергії №026320 від 31.08.2022, відповідно до яких, за даними оператора системи розподілу, обсяг споживання відповідачем електричної енергії в серпні 2022 року склав 12 785 кВт*год, що у вартісному еквіваленті становить суму 55 021,48 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи виписок по банківському рахунку позивача, відповідачем було погашено заборгованість за спожиту ним у січні та квітні 2021 року електричну енергію шляхом перерахування ДПЗД "Укрінтеренерго" 26.04.2021 та 29.09.2021 відповідно грошових коштів у розмірі 55 095,56 грн та 15 556,99 грн.

Водночас несплата відповідачем вартості поставленої позивачем, як постачальником "останньої надії", електричної енергії за розрахунковий період серпень 2022 року на суму 55 021,48 грн зумовила підстави для звернення останнього до суду з позовом про стягнення заборгованості в означеному розмірі у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язань зі здійснення оплати вартості спожитої у січні 2021 року, квітні 2021 року та серпні 2022 року електричної енергії, позивачем нараховано останньому 1769,23 грн пені, 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, станом на момент розгляду наявного спору по суті його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України).

Приписами частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч. 1 - 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону. Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами. Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку (ч. 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

За приписами ч. 4 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" призначається на строк до трьох років.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

За змістом п. 1.2.15. ПРРЕЕ, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Із огляду на вищенаведені законодавчі положення, суд доходить до висновку про те, що між сторонами у справі з початком фактичного постачання позивачем електричної енергії відповідачу укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021, які розроблені з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018.

Суд зазначає, що факт укладення публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", згідно з нормами чинного законодавства, пов`язується із початком фактичного постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії" (за наявності нормативно визначених для цього умов та з віднесенням оператором системи розподілу такого споживача до портфоліо постачальника "останньої надії"), а не з датою повідомлення споживача про укладення відповідного договору.

Водночас у розумінні п. 3.4.1. ПРРЕЕ, постачальник "останньої надії" повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному вебсайті.

За матеріалами справи судом встановлено, що нарахування позивачем заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію відбувалося на підставі одержаних від оператора системи розподілу - ПрАТ "Закарпаттяобленерго" - Звітів щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" за січень 2021 року, квітень 2021 року та серпень 2022 року відповідно до яких обсяг споживання відповідачем електричної енергії в січні 2021 року склав 11 876 кВт*год, що у вартісному еквіваленті становить суму 55 095,56 грн із ПДВ, у квітні 2021 року - 3520 кВт*год, що у вартісному еквіваленті складає суму 15 556,99 грн із ПДВ та в серпні 2022 року - 12 785 кВт*год, що у вартісному еквіваленті становить суму 55 021,48 грн із ПДВ.

Крім того, визначені обсяги електричної енергії оператором розподільної системи - ПрАТ "Закарпаттяобленерго" - сформовано із застосуванням до різних об`єктів споживання відповідача розрахункових коефіцієнтів (К=К(ТС)хК(ТН)), що відповідає колонці 24 Звітів ПрАТ "Закарпаттяобленерго" про фактичний (корисний) відпуск електричної енергії за точками комерційного обліку відповідача в січні 2021 року, квітні 2021 року та серпні 2022 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", електропостачальники мають право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно із п. 4.12., 4.19. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: - протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; - протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; - в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). За взаємною згодою сторін виставлення платіжних документів та їх оплата можуть здійснюватися рідше ніж раз на місяць, якщо оплата виконується за довший розрахунковий період або споживання протягом конкретного розрахункового періоду нижче певного рівня або дорівнює нулю, або частіше ніж раз на місяць, якщо сторонам необхідно забезпечити рівномірне перерахування значних сум коштів протягом розрахункового періоду. Така згода, якщо вона не була передбачена під час укладення договору, оформлюється додатковою угодою до договору.

За твердженням позивача, акти купівлі-продажу електроенергії та рахунки на оплату її вартості протягом спірного періоду надсилались ДПЗД "Укрінтеренерго" на електронну адресу відповідача - , що зазначена на офіційному вебсайті Мукачівської районної державної адміністрації.

У даному контексті суд звертає увагу позивача на положення п. 16.2. комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021, згідно з якими у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти: - постачальника - ; - споживача - зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі).

З аналізу вищенаведеного випливає, що належною електронною адресою споживача може вважатися лише та, яка розміщена на його офіційному вебсайті, чи повідомлена ним або оператором системи розподілу постачальнику електричної енергії.

Відтак, ураховуючи відсутність у матеріалах справи документальних доказів у підтвердження належності електронної пошти відповідачеві у справі (в розумінні п. 16.2. комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021), суд доходить до висновку, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи п. 5.10. Договору та п. 4.1., 4.2. комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 в частині оплати вартості відповідачем спожитої електричної енергії за спірний період.

Так, пунктом 5.10. Договору, пунктами 4.1. та 4.2. комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 передбачено, що строк оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії становить 5 банківських (робочих) днів із моменту отримання рахунку. У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, а також з урахуванням п. 5.10. Договору та п. 4.1., 4.2. комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021, суд зазначає, що строк сплати відповідачем заборгованості за спожиту електроенергію за спірний період є таким, що настав.

Із огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про те, що факт поставки позивачем електричної енергії відповідачу у спірний період підтверджений документально та не спростований останнім належними і допустимими доказами.

Підпунктом 2 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав, допустивши заборгованість перед позивачем, як постачальником "останньої надії", за спожиту електричну енергію у серпні 2022 року у розмірі 55 021,48 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 55 021,48 грн заборгованості за поставлену електричну енергію суд визнає документально доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

На підставі п. 5.11. Договору та п. 6.1. комерційної пропозиції позивач просить стягнути з відповідача суму 1769,23 грн пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Статею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.11. Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Пунктом 6.1. комерційної пропозиції визначено, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим Договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого Договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності, визначені законом та цим Договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до п. 13.1. комерційної пропозиції, сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (штраф, пеня) не звільняє споживача від обов`язку відшкодувати постачальнику в повному обсязі збитки, спричинені порушенням умов Договору.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку позивача, за неналежне виконання договірних умов ним нараховано відповідачу суму 1769,23 грн пені, в тому числі 1053,61 грн пені за період із 06.03.2021 по 26.04.2021 та 715,62 грн пені за період із 16.06.2021 по 29.09.2021.

При цьому, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу, а тому день фактичної оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення (аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 20.08.2024 у справі №910/1925/23).

Враховуючи те, що строк сплати відповідачем заборгованості за спожиту електроенергію за січень 2021 року настав 31.03.2021, а за квітень 2021 року - 15.06.2021, правомірним є нарахування пені за вказані розрахункові періоди наступним чином: - на суму 55 095,56 грн - із 01.04.2021 по 25.04.2021 (оскільки 26.04.2021 відповідачем повністю погашено заборгованість в означеному розмірі); - на суму 15 556,99 грн - із 16.06.2021 по 28.09.2021 (з урахуванням факту сплати відповідачем 29.09.2021 грошових коштів у розмірі 15 556,99 грн).

Здійснивши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" перерахунок заявленої до стягнення пені у межах відповідних боргових періодів, суд встановив, що обґрунтованим та підставним є нарахування позивачем пені у розмірі 1229,15 грн, у тому числі 520,77 грн пені за період із 01.04.2021 по 25.04.2021, 708,38 грн пені за період із 16.06.2021 по 28.09.2021. У стягненні решти заявленої до стягнення суми пені належить відмовити.

Крім того, за прострочення оплати вартості поставленої електричної енергії позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 7.4. комерційної пропозиції, просить стягнути з відповідача суму 6575,01 грн інфляційних нарахувань та 12 227,35 грн 15% річних.

Згідно із п. 7.4. комерційної пропозиції, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.

Здійснивши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" перерахунок заявлених до стягнення інфляційних нарахувань та 15% річних, суд встановив, що обґрунтованим і підставним є нарахування інфляційних втрат у розмірі 5631,83 грн, у тому числі 385,67 грн інфляційних втрат за період із 01.04.2021 по 25.04.2021, 170,91 грн інфляційних втрат за період із 16.06.2021 та 28.09.2021 та 5075,25 грн інфляційних втрат за період із 28.09.2022 по 31.12.2023, а 15% річних - у розмірі 11 638,66 грн (566,05 грн + 671,29 грн + 10 401,32 грн = 11 638,66 грн) за аналогічні боргові періоди. У задоволенні решти суми заявлених до стягнення інфляційних нарахувань та 15% річних належить відмовити.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 55 021,48 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 1229,15 грн пені, 5631,83 грн інфляційних нарахувань та 11 638,66 грн 15% річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позов підлягає задоволенню частково. В решті позовних вимог належить відмовити.

Водночас суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість виникнення будь-яких договірних відносин у серпні 2022 року між Берегівською районною радою Закарпатської області, яка вже не являлася власником адмінбудівлі (літ. А, А/) площею 3667,5 кв.м. по вул. Мукачівська, 6 у м. Берегове, та позивачем у справі, а, відповідно, і безпідставність здійснених останнім нарахувань, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.27. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, (надалі - Правила) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта. Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта. У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Відповідно до підп. 16 п. 5.5.5. Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний не пізніше ніж за 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією на об`єкті споживача письмово повідомити електропостачальника, оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про розірвання договорів та розрахуватися за електричну енергію, включаючи день виїзду.

Водночас за змістом п. 13.7. Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних (прізвище, ім`я, по батькові; паспортні дані, ідентифікаційний код (за наявності), код ЄДР; вид та адреса об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку; ЕІС-код присвоєний відповідним оператором системи). Усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що відповідач повинен був повідомити оператора системи розподілу - ПрАТ "Закарпаттяобленерго" - про те, що у комунальну власність Берегівської територіальної громади в особі Берегівської міської ради безоплатно передано об`єкт нерухомого майна - адмінбудівлю (літ. А, А/) площею 3667,5 кв.м. по вул. Мукачівська, 6 у м. Берегове для того, щоб ОСР відобразив такі дії в своєму обліку.

Поряд із цим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження того, що він звертався до ПрАТ "Закарпаттяобленерго" з метою повідомлення про вищевказані обставини, а відтак, заперечення Берегівської районної ради Закарпатської області в цій частині є безпідставними та відхиляються судом.

Подібна правова позиція викладена у постанові Західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі №907/615/22.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав, а його аргументи не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2945 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Берегівської районної ради Закарпатської області, вул. Мукачівська, будинок 6, м. Берегове, Закарпатська область, 90202 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 22094295) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, будинок 85, м. Київ, 04080 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 19480600) суму 73 521,12 грн (Сімдесят три тисячі п`ятсот двадцять одна гривня 12 коп), у тому числі 55 021,48 грн (П`ятдесят п`ять тисяч двадцять одна гривня 48 коп) заборгованості за поставлену електричну енергію, 1229,15 грн (Одна тисяча двісті двадцять дев`ять гривень 15 коп) пені, 5631,83 грн (П`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня 83 коп) інфляційних нарахувань та 11 638,66 грн (Одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 66 коп) 15% річних, а також 2945 грн (Дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку із проходженням суддею Пригарою Л.І. підготовки суддів місцевих господарських судів в режимі онлайн, повне судове рішення складено та підписано 18.11.2024.

Суддя Л.І. Пригара