УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.11.2024Справа № 910/14231/24
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗЗМ СИЛА» заборгованості у розмірі 186 421,12 грн за договором оренди нерухомого майна № 8/24 від 14.11.2023,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗЗМ СИЛА» заборгованості у розмірі 186 421,12 грн за договором оренди нерухомого майна № 8/24 від 14.11.2023.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги щодо форми та змісту судового наказу встановлені у ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За приписами ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗЗМ СИЛА» заборгованості у розмірі 186 421,12 грн за договором оренди нерухомого майна № 8/24 від 14.11.2023, заявник не обґрунтував та не підтвердив виникнення права грошової вимоги до боржника на вказану суму.

Так, заявник стверджує, що за період з 30 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року виставлені рахунки: № 359 від 31.10.2024 на суму 61 126,71 грн та № 339 від 01.10.2024 на суму 58 199,00 грн, а надані послуги на вказані суми підтверджуються актами виконаних робіт № 359 та № 339, які підписані повноважними представниками сторін.

Далі заявник стверджує, що за період з 30 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року боржником було перераховано 70 000,00 грн, згідно платіжних доручень № 237 від 04.10.2024 на суму 10 000,00 грн, № 238 від 04.10.2024 на суму 10 000,00 грн, № 247 від 11.10.2024 на суму 5 000,00 грн, № 248 від 11.10.2024 на суму 5 000,00 грн, № 250 від 18.10.2024 на суму 15 000,00 грн, № 339 від 28.10.2024 на суму 10 000,00 грн, № 258 від 31.10.2024 на суму 10 000,00 грн, № 259 від 31.10.2024 на суму 5 000,00 грн.

Водночас, заявник стверджує, що відповідно до акту взаєморозрахунку за період з 30.09.2024 по 31.10.2024, станом на 30.09.2024 заборгованість боржника складала 137 095,41 грн.

Відтак, з урахуванням вказаної суми боргу у розмірі 137 095,41 грн, яка існувала станом на 30.09.2024, сум за актами виконаних робіт № 359 та № 339 та вже сплаченою боржником частиною заборгованості у розмірі 70 000,00 грн, за даною заявою заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗЗМ СИЛА» заборгованість у розмірі 186 421,12 грн.

Однак, суд зазначає, що до заяви про видачу наказу не долучено жодних рахунків та/або актів на суму 137 095,41 грн, яку зазначено в Акті звіряння взаєморозрахунків за період з 30.09.2024 по 31.10.2024.

Крім того, акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку господарських операцій обома сторонами правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій.

Отже, із заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги на суму 186 421, 12 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Водночас, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Будівельні матеріали та будівництво» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗЗМ СИЛА» заборгованості у розмірі 186 421,12 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 25.11.2024 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т.Ю. Трофименко