ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 листопада 2024 року Справа № 903/375/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» ,м. Луцьк

про зміну стягувача

по справі №903/375/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Вез, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Лан-Волинь, с. Немир, Луцький р-н.

про стягнення 583 506 грн 76 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від боржника: н/з

від стягувача: н/з

встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 22.07.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2024, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Лан-Волинь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОЛК ВЕЗ 538 562 грн 87 коп основного боргу, 28 562 грн 46 коп пені, 2 885 грн 68 коп 3% річних, 8 550 грн 17 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 578 561 грн 18 коп.

На виконання рішення та постанови судів видано наказ від 28.10.2024 №903/375/24-1.

07.11.2024 на адресу суду надійшла заява ТОВ Волиньелектрозбут про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 07.11.2024 заяву прийнято до розгляду у судовому засіданні 18.11.2024 о 14 год 30 хв. Запропоновано боржнику до 14.11.2024 подати суду пояснення по суті заяви.

14.11.2024 надійшла заява ТОВ «Волиньелектрозбут» про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач ухвалу суду отримав 08.11.2024, проте правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, пояснень по суті заяви не подав.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

При цьому судом врахований встановлений ст. 334 ГПК України строк розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.07.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2024, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Лан-Волинь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОЛК ВЕЗ 538 562 грн 87 коп основного боргу, 28 562 грн 46 коп пені, 2 885 грн 68 коп 3% річних, 8 550 грн 17 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 578 561 грн 18 коп.

На виконання рішення та постанови судів видано наказ від 28.10.2024 №903/375/24-1.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1).

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За правилами ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 334 ГПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Отже процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, незалежно від наслідків виконання рішення суду. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження". Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 2-н-148/09; від 27.11.2019 у справі № 496/2685/13-ц; від 19.02.2020 у справі №2-3897/10.

Згідно п. 1 ч. 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або, ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 ЦК України передбачено що злиття, приєднання, поділ та, перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Рішенням одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» №29.04/2024 від 29 квітня 2024 року вирішено припинити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» шляхом приєднання його до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут».

Рішенням одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» №25.07/2024 від 25.07.2024 року затверджено Передавальний акт №1 від 25.07.2024, відповідно до якого усі зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» перед кредиторами, усі права та обов`язки, активи та пасиви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» шляхом приєднання переходять до правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут».

Згідно з ч. 5. ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЛК ВЕЗ» припинено з 31.10.2024, про що зроблено запис номер 005014130.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, вибуття первісного стягувача і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове виконання рішення суду можливо лише шляхом заміни стягувача у виконавчому провадженні, оскільки кредитор без вирішення питання про його заміну у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та здійснення заміни стягувача ТОВ «Толк Вез» його правонаступником ТОВ «Волиньелектрозбут» у судовому наказі Господарського суду Волинської області від 28.10.2024 №903/375/24-1.

Керуючись ст.ст. 234-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» від 07.11.2024 про заміну стягувача його правонаступником задовольнити.

2. Замінити стягувача у судовому наказі від 28.10.2024 №90375/24-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Толк Вез» (вул. Яремчука Назарія, 11А, м. Луцьк, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул. Яремчука Назарія, 11-А, м. Луцьк, ).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 18.11.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук