ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 Справа № 914/1171/24

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Фермерського господарства «Галстедан»

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України»

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «Трансвіт»

про: стягнення 3 216 905,50 грн.,

представники:

позивача: Косендюк Я.А.,

відповідача: Корольов І.М.,

третьої особи: Щетінін М.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Галстедан» до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення 3 216 905,50 грн.

08.05.2024р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 29.05.2024р.; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Хід справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

12.06.2024р. через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи (№15612/24).

03.07.2024р. через систему «Електронний суд» відповідачем подано письмові пояснення, в яких викладено клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи (№17253/24).

В підготовчому засіданні 03.07.2024р. суд, з огляду на наведені обгрунтування, викладені у вказаних клопотаннях, дійшов висновку про обгрунтованість таких.

03.07.2024р. суд постановив ухвалу, відповідно до якої, зокрема, ухвалив: залучити до участі у справі:Приватне підприємство «Трансвіт», ідентифікаційний код: 32174342, (Місцезнаходження: Україна, 17500, Чернігівська обл., місто Прилуки, вулиця Перемоги, будинок 183) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, відкласти підготовче засідання на 07.08.2024р.

07.08.2024р. через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№19793/24).

Протокольною ухвалою від 07.08.2024р. суд, зокрема, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 28.08.2024р.

16.08.2024р. через систему «Електронний суд» третьою особою подано письмові пояснення (№20366/24).

28.08.2024р. через систему «Електронний суд» позивачем подано додаткові письмові пояснення (№21104/24).

Позиція позивача:

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором зберігання №05-06-22р. від 25.06.2022р. не оплатив вартість наданих позивачем, як зберігачем, послуг з приймання, зберігання, вивантаження зерна та додаткових послуг, які були надані позивачем за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з червня 2022 року по грудень 2023 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 216 905,50 грн., яку він відповідно до умов договору зобов`язаний погасити.

Позиція відповідача: вважає, що ФГ «Галстедан» (Зберігач) був належним чином повідомлений про перехід права власності на Товар від ДПДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН України (Поклажодавець) до ПП «Трансвіт» (Новий Поклажодавець). Крім того, вказує на те, що, підписавши Акт приймання-передачі, позивач підтвердив факт переоформлення права власності на озимий ячмінь у кількості 2751,37 тонн від ДПДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН України до ПП «Трансвіт».

Позиція третьої особи: підтримує правову позицію відповідача.

За результатами дослідження наданих доказів та матеріалів справи, пояснень учасників справи, суд встановив наступне:

25 червня 2022 року між позивачем Фермерським господарством «Галстедан» (Зберігач) та відповідачем Державним підприємством «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (Поклажодавець) укладено Договір зберігання №25-06-22р. (надалі Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору, Поклажодавець передає на зберігання Зберігачу Товар, а Зберігач зобов`язаний прийняти Товар на зберігання, надати послуги зі зберігання, сушки, очистки, погрузки Товару та повернути його Поклажодавцеві за його вимогою на умовах, визначених цим Договором.

За п. 1.2 Договору, Товаром за цим Договором є озимий ячмінь врожаю 2022 року.

Позивач ствердив, що на виконання даного Договору, на елеватор Позивача було доставлено зерно озимого ячменю у кількості 2751, 375 тонн.

Відповідно до п. 3.1 3.2 Договору, розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі з урахуванням податку на додану вартість.

Розмір плати (тариф) за надання послуг, що надаються Зберігачем, встановлюється за домовленістю сторін і складають:

Види послуг та тарифи на послуги з ПДВ, грн

Приймання 1 фізичної тонни Товару з автомобіля - 19,98 грн

Зберігання за 1 тонна/день - 2,28 грн

Сушіння Товару за один тонопроцент - 85.50 грн

Очистка Товару за один тонопроцент - 19,02 грн

Погрузка на автомобілі 1 тонни Товару - 114,00 грн

За змістом п. 10.1, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань у повному обсязі.

Згідно із п.3.4 Договору, плата за послуги зберігання Товару, нараховані згідно тарифів, що вказані в п.3.2. даного Договору, починаючи з першого дня зберігання, сплачуються Поклажодавцем щомісяця, протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання рахунку та Акту, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Зернового складу.

Відповідно до п.3.5 Договору, Акт надсилається Зберігачем Поклажодавцю в наступному місяці за тим, у якому надані послуги. Поклажодавець протягом п`яти робочих днів зобов`язаний розглянути Акт, підписати його та направити один примірник Зерновому складу або мотивовану відповідь про відмову від підписання Акту. У випадку непідписання Поклажодавцем Акту та ненадання мотивованої відповіді протягом п`яти робочих днів з дня отримання Акту, Акт автоматично вважається підписаним, а послуги прийнятими Поклажодавцем у повному обсязі.

Згідно п.5.1. Договору, у випадку коли Поклажодавець хоче відчужити зерно третій особі (Покупцю), Поклажодавець зобов`язаний надати зерновому складу наступні документи: - трьохсторонній акт прийому передачі даної партії товару підписаний та скріплений печатками Продавця та Покупця; лист на переоформлення Товару; повна оплата за послуги, нараховані та виставлені Зберігачем, відповідно до даного Договору.

Відповідно до п.5.5 Договору, відпуск/переоформлення товару Поклажодавцю проводиться у фізичній вазі з врахуванням фактичних показників якості по вологості і смітної домішки на час відпуску у відповідності з Актом-розрахунком» (Додаток №1 до даного договору).

Позивач вказав на те, що разом із листом від 25.04.2023р. долучав для відповідача розрахунок за зберігання ячменю та разом із Актом здачі-прийняття робіт за сушіння від 21.11.2022 р.

14.07.2023 р. позивачем також надсилалась претензія про стягнення заборгованості із проханням сплатити заборгованість за збирання, сушіння та зберігання озимого ячменю, проте борг не було погашено.

Всього позивач відповідачу надсилав наступні Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) стосовно зберігання за договором зберігання №25-06-22р., а саме:

-Акт №Г-00000037 від 30.06.2022 р. на суму 956,87 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000038 від 31.07.2022 р. на суму 160 931,68 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000039 від 31.08.2022 р. на суму 194 467,20 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000040 від 30.09.2022 р. на суму 188 194,06 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000041 від 31.10.2022 р. на суму 194 467,20 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000042 від 30.11.2022 р. на суму 188 194,06 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000043 від 31.12.2022 р. на суму 81 550,76 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000014 від 01.11.2023 р. на суму 1 154 256,89 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000007 від 23.05.2023 р. на суму 865 692,72 грн з ПДВ.

-Акт №Г-00000016 від 01.12.2023 р. на суму 188 194,06 грн з ПДВ.

Всього на загальну суму: 3 216 905,50 грн.

Позивач вказав, що Акти №Г-00000037; №Г-00000038; №Г-00000039; №Г-00000040; №Г-00000041; №Г-00000042; №Г-00000043; №Г-00000007 надсилались відповідачу також із листом №3 від 07.06.2023 р.

Також, акти були надіслані повторно разом із рахунками-фактурами із листом №16 від 16.11.2023 р.

Акти №Г-00000037, №Г-00000038, №Г-00000039, №Г-00000040, №Г-00000041, №Г-00000042, №Г-00000043, №Г-00000014, №Г-00000007 разом із відповідними рахунками-фактурами (накладна №436) вручено відповідачу 22.11.2023р.

Акт №Г-00000016 із відповідним Рахунком-фактурою (накладна №293) вручено відповідачу 04.01.2023р.

Відповідно, виходячи із умов договору, позивач вважає, що відповідач мав сплатити борг згідно Актів: №Г-00000037, №Г-00000038, №Г-00000039, №Г-00000040, №Г-00000041, №Г-00000042, №Г-00000043, №Г-00000014, №Г-00000007 30.11.2023р., а згідно Акта №Г-00000016 12.01.2024р.

Разом з тим, судом встановлено, що 22.07.2022р. між ДПДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН України (Постачальник) та ПП «Трансвіт» (Покупець) було укладено Договір поставки №2207/22-01. За умовами даного договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити зерно ячменю озимого врожаю 2022 року (далі Товар), найменування, кількість, умови та строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого визначається у Специфікації(ях) та/або видатковій(их) накладній(их), які являються невід`ємними частинами даного Договору.

26.07.2022 між сторонами було укладено Специфікацію № 1 до Договір поставки № 2207/22-01 від 22.07.2022р. За умовами даної Специфікації №1, сторонами погоджено асортимент товару: ячмінь озимий врожаю 2022 року; загальна кількість товару: 2 750 тонн Пункт поставки товару: елеватор за адресою 45737, Волинська область, Горохівський район, село Журавники.

Згідно видаткової накладної №212 від 14.12.2022р. Товар було передано від ДПДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН України покупцю ПП «Трансвіт».

14 грудня 2022 року між ФГ «Галстедан» (Зберігач) та ПП «Трансвіт» (Поклажодавець) було укладено Договір зберігання №14-12-22р. Згідно умов даного Договору Поклажодавець передає, а Зберігач зобов`язаний прийняти Товар (озимий ячмінь врожаю 2022 року) на зберігання, надати послуги зі збереження, сушки, очистки, погрузки Товару та повернути його Поклажодавцеві за його вимогою на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пункту 1.4. Договору зберігання, переданий на зберігання Товар залишається власністю Поклажодавця протягом усього часу знаходження його на зберіганні у Зберігача.

14 грудня 2022 року між ФГ «Галстедан» (Зберігач), ПП «Трансвіт» (Новий Поклажодавець) та ДПДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН України (Поклажодавець) було укладено тристоронній Акт приймання-передачі № 141222/01.

Відповідно до умов даного акту, Поклажодавець переоформив, а Новий Поклажодавець прийняв у власність Товар: озимий ячмінь у кількості 2751,37 тонн.

Пунктом 2 Акту Сторони підтверджують факт приймання-передачі вищевказаного Товару. Товар знаходиться на зберіганні у Зберігача. Пунктом 3 Акту Сторони підтверджують, що право власності на Товар передається від Постачальника (Відповідач) до Покупця (Третя особа) одночасно з підписанням даного акта.

Учасники справи не заперечують того, що придбаний ПП «Трансвіт» Товар (ячмінь озимий врожаю 2022 року в кількості 2 750 т.) фактично на час розгляду спору знаходиться у ФГ «Галстедан», яке, в свою чергу, щодо цього надало наступні пояснення:

Позивач звертає увагу на те, що ФГ «Галстедан» повідомляв ПП «Трансвіт» стосовно того, що не може здійснити переоформлення оскільки ДП «Радехівське» не надає листа погодження на переоформлення та не проводить оплату за надані послуги, а тому лише після виконання даних вимог, ФГ «Галстедан» матиме можливість здійснити відвантаження товару ПП «Трансвіт» з врахуванням вимог п.5.1. Договору.

Крім цього, позивач вказав, що звертався до ПП «Трансвіт» з вимогою про надання підтвердження факту придбання Товару у ДП «Радехівське». Така вимога була пов`язана із тим, що ДП «Радехівське» не надавало листа підтвердження про перехід права власності на Товар, а трьохсторонній акт, який підписаний між ФГ «Галстедан», ДП «Радехівське», ПП «Трансвіт» не є первинним длокументом, на підставі якого переходить право власності на Товар.

Зважаючи на те, що ні ДП «Радехівське», ні ПП «Трансвіт» на вимогу позивача не надало документів на підтвердження переходу права власності на Товар, Позивач з метою виконання умов Договору зберігання №25-06-22р. виставляв рахунки на оплату саме ДП «Радехівське», які останнім не оплачено, що і стало підставою звернення до господарського суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.2 ст. 193 ГК України).

Згідно з матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору зберігання №05-06-22р. від 25.06.2022р.

Правовідносини між власниками зерна та суб`єктами зберігання зерна (зерновими складами) регулюються, зокрема, положеннями глави 66 Цивільного кодексу України та Законом України «Про зерно і ринок зерна в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберегти річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст.956 Цивільного кодексу України, товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов`язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності. Товарний склад є складом загального користування, якщо відповідно до закону, інших нормативно-правових актів або дозволу (ліцензії) він зобов`язаний приймати на зберігання товари від будь-якої особи.

Частинами 1, 2 ст. 957 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності; договір складського зберігання, укладений складом загального користування, є публічним договором.

Статтею 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» визначено, що договір складського зберігання зерна є публічним договором, за яким зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Відповідно до пункту 10 статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Як визначено в статтях 24, 33 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання. За втрату, нестачу чи пошкодження зерна, переданого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Статтею 942 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок зберігача вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом, 14 грудня 2022 року між ФГ «Галстедан» (Зберігач), ПП «Трансвіт» (Новий Поклажодавець) та ДПДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН України (Поклажодавець) було укладено тристоронній Акт приймання-передачі № 141222/01.

Відповідно до умов даного акту, Поклажодавець переоформив, а Новий Поклажодавець прийняв у власність Товар: озимий ячмінь у кількості 2751,37 тонн.

Господарський суд звертає увагу, що пунктом 2 Акту Сторони підтверджують факт приймання-передачі вищевказаного Товару. Товар знаходиться на зберіганні у Зберігача. Пунктом 3 Акту Сторони підтверджують, що право власності на Товар передається від Постачальника (Відповідач) до Покупця (Третя особа) одночасно з підписанням даного акта.

Таким чином, позивач та третя особа у Договорі зберігання №14-12-22р., а учасники справи вказаним тристороннім Актом погодили обов`язки зернового складу, зокрема в частині вжиття останнім необхідних заходів щодо збереження зерна за рахунок Нового Поклажодавця.

Відтак, із встановленого, суд прийшов до висновку, що 14 грудня 2022 року зобов`язання відповідача, як поклажодавця припинилися, тому стягнення з відповідача заборгованості за послуги зберігання після 14 грудня 2022 року є неправомірним та безпідставним.

Враховуючи зазначене, підставними та обгрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 008 761,83 грн. заборгованості на підставі:

-Акта №Г-00000037 від 30.06.2022 р. на суму 956,87 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000038 від 31.07.2022 р. на суму 160 931,68 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000039 від 31.08.2022 р. на суму 194 467,20 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000040 від 30.09.2022 р. на суму 188 194,06 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000041 від 31.10.2022 р. на суму 194 467,20 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000042 від 30.11.2022 р. на суму 188 194,06 грн з ПДВ.

-Акта №Г-00000043 від 31.12.2022 р. на суму 81 550,76 грн з ПДВ.

Отже, враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд зазначає, що недоліки переоформлення Товару, вимоги до якого передбачені п.5.1 Договору зберігання №25-06-22р. не спростовують того факту, що 14 грудня 2022 року у спірних правовідносинах змінився Поклажодавець.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено виникнення у відповідача зобов`язання за Договором щодо оплати наданих позивачем послуг за Договором зберігання на суму 1 008 761,83 грн. грн, а отже про наявність заборгованості відповідача перед позивачем на зазначену суму.

Доводи відповідача у справі спростовуються наведеними вище та встановленими судом фактичними обставинами справи та наявними доказами у справі.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, в задоволенні решти вимог позивача слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №704 від 02.05.2024р. на суму 38 602,86 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» (місцезнаходження: Україна, 80221, Львівська обл., Червоноградський р-н, село Сабанівка, вул.Широка, будинок 1 А, ідентифікаційний код - 20760248) на користь Фермерського господарства «Галстедан» (місцезнаходження: Україна, 45737, Волинська обл., Луцький р-н, село Журавники, вул.Зарічна, будинок 3б; ідентифікаційний код - 37707308) 1 008 761,83 грн. заборгованості та 12 105,14 грн. судового збору.

3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 18.11.2024 р.

Суддя Король М.Р.