ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3907/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Кафланової А.С.,

розглянувши справу № 916/3907/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /, адреса 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6/

до відповідача: Управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району /ЄДРПОУ 5406623, адреса 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 8-а/

про стягнення заборгованості у розмірі 415 564,75 грн

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /позивач, порт, підприємство/ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 3999/24/ до Управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району /відповідач, балансоутримувач/ про стягнення заборгованості у розмірі 415 564,75 грн, з яких:

349 366,03 грн основний борг у т. ч. ПДВ;

7 188,00 грн 3 % річних;

15 996,39 грн інфляція;

47 014,33 грн пеня.

Позов обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування (компенсацію) земельного податку № 23/29-д/нд від 28.11.2023 /Договір/.

Позивач зазначає, що на виконання п. 2.7 договору ДП «МТП «Чорноморськ» направляло відповідачу рахунки та акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на електронну адресу за допомогою програмних засобів 1С Підприємство для здійснення оплати, а також повторно на поштову адресу. При цьому відповідач не повернув підписані екземпляри актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) у відповідності до п. 2.8, п. 2.9 Договору, в зв`язку з чим вказані акти вважаються прийнятими без зауважень і мають силу документу, підписаного Балансоутримувачем. Оскільки відповідач не сплатив наявну заборгованість, позивачем здійснено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій.

Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 611, 612, 627, 629, 631 ЦК України, ст. ст. 179, 193, 230, 231, 232 ГК України, ст. 206 ЗК України, п. 14.1.72, пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п. 287.1 ст. 287 ПК України.

Ухвалою суду від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3907/24; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.176 ч.2 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)» від 11.09.24 по справі № 916/3907/24 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу Управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 12.09.24 19:48. Вих. № 916/3907/24/56350/24 від 13.09.24.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3907/24, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено при безпосередньому дослідженні доказів, 28.11.2023 року між державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (Підприємство) та Управлінням освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (Балансоутримувач) був укладений Договір про відшкодування (компенсацію) земельного податку №23/29-д/нд, згідно з яким в порядку та на умовах даного Договору Балансоутримувач бере на себе зобов`язання по відшкодуванню (компенсації) Підприємству земельного податку, який сплачує Підприємство за земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомості згідно Актуальної інформації про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (власник Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області), що знаходяться на балансі Балансоутримувача та зареєстровані 21.12.2022 року:

- земельна ділянка (кадастровий номер :02:028:0060) площею 8 848 кв. м. будівля спортивно-публічного призначення, що розташована за адресою: вул. Праці, 2, м. Чорноморськ, Одеського району, Одеської області;

- земельна ділянка (кадастровий номер :02:028:0058) площею 5 046 кв. м. будівля спортивно-публічного призначення, що розташована за адресою: вул. Праці, 4, м. Чорноморськ, Одеського району, Одеської області.

Загальна площа земельних ділянок, на якій розташовані об`єкти нерухомості та підлягає відшкодуванню Власником земельного податку складає 13 894 кв. м. (п.п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору відшкодування земельного податку здійснюється щомісячно та коригується відповідно до індексу інфляції за поточний рік, у випадку якщо він впливає на розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Підприємство має право в односторонньому порядку змінювати розмір відшкодування (компенсації) земельного податку відповідно до Договору у разі змін нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, коефіцієнту індексації, ставок земельного податку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаний Сторонами, свідчить про належне виконання Балансоутримувачем і Підприємством своїх зобов`язань за даним Договором і відсутності претензій Сторін.

Згідно з п. 2.6. Договору компенсація (відшкодування) земельного податку здійснюється Балансоутримувачем на підставі наданих Підприємством Рахунків на відшкодування (компенсацію) земельного податку.

При цьому згідно з п. 2.8. Договору поточні та остаточні розрахунки компенсації земельного податку за даним Договором здійснюються Балансоутримувачем протягом 3-х календарних днів з моменту отримання рахунка. Моментом отримання Балансоутримувачем виставлених рахунків та актів вважається дата їх направлення Підприємством на електронну адресу Балансоутримувача, зазначену в цьому Договорі.

Пунктом 2.9. Договору визначено, що Балансоутримувач зобов`язаний не пізніше третього робочого дня після отримання інформації (рахунку та акту) на свою електронну адресу направити до Підприємства свого представника для отримання оригіналів рахунка на оплату та Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та, протягом 3-х діб після отримання, повернути Підприємству підписаний та засвідчений власною печаткою належний Підприємству екземпляр Акта або у той самий строк надати вмотивовану письмову відмову. У разі невиконання Балансоутримувачем зазначених зобов`язань Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного Балансоутримувачем.

Згідно з п.2.10. у разі неотримання Балансоутримувачем Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунку відповідно до п. 2.9. цього Договору, Акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок вважаються врученими належним чином з моменту їх направлення Підприємством на електронну адресу Балансоутримувача, зазначеному в цьому Договорі.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та на підставі ст. 631 ЦК України регламентує взаємовідносини, що виникли між сторонами з 21.12.2022 та діє до моменту припинення права постійного користування Підприємства земельною ділянкою.

Розпорядженням Одеської обласної державної (військової) адміністрації № 1149/А-2023 від 21.12.2023 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право постійного користування вказаними земельними ділянками ДП «МТП «Чорноморськ», про що суду надані відповідні копії Розпорядження та Витягів з Державного реєстру речових прав.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «МТП «Чорноморськ» сплачено земельний податок на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:028:0060 та :02:028:0058 за весь час перебування вказаних земельних ділянок у користуванні відповідача на суму 345366,03 грн, та на виконання п. 2.7. Договору ДП «МТП «Чорноморськ» направляло відповідачу відповідні рахунки та акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на електронну адресу, а саме:

- рахунок № Пр/2 472 від 30.11.2023 з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пр/2 472 від 30.11.2023 на суму 320586,92 грн;

- рахунок № Пр/2 840 від 31.12.2023 з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пр/2 840 від 31.12.2023 на суму 28450,09 грн;

- рахунок № Пр/2 840Р від 16.08.2024 з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) коригувальний № Пр/2 840Р від 16.08.2024 на суму 28450,09 грн та в подальшому на поштову адресу /а.с.91-114/, однак відповідачем не було отримано оригіналів вказаних документів та не було сплачено наявну заборгованість.

Таким чином, враховуючи положення п.п. 2.8.-2.10. Договору акти приймання-здачі наданих послуг вважаються прийнятими без зауважень і мають силу документу, підписаного Балансоутримувачем.

Відповідно до умов п.п. 3.1.1. та 3.1.2. Договору Балансоутримувач зобов`язаний вчасно і у повному розмірі оплачувати рахунки Підприємства на відшкодування (компенсацію) земельного податку відповідно до умов даного Договору та отримувати та підписувати Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно з п. 3.4.3. Договору за порушення строків оплати Балансоутримувача, Підприємство має право стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до наданого до позовної заяви Розрахунку штрафних санкцій від суми простроченого платежу всього з урахуванням штрафних санкцій заборгованість складає 415 564,75 грн.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про відшкодування (компенсацію) земельного податку № 23/29-д/нд від 28.11.2023 у розмірі 415 564,75 грн, яка складається з: суми основного боргу 349 366,03 грн у т.ч. ПДВ, загальної суми 3% річних 7 188,00 грн, загальної суми інфляційного збільшення за рахунками 15 996,39 грн, загальної суми подвійної облікової ставки НБУ за рахунками (пеня) 47 014,33 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Підпунктом 269.1.1.2. ПК України визначено, що платниками плати за землю є землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.

Відповідно до п. 287.1. ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

З урахуванням положень Договору про відшкодування (компенсацію) земельного податку №23/29-д/нд від 28.11.2023 відповідач взяв на себе зобов`язання по відшкодуванню (компенсації) позивачу земельного податку, який сплачує позивач за зазначені в договорі земельні ділянки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Судом досліджено здійснений позивачем розрахунок штрафних санкцій від суми простроченого платежу, згідно з яким всього з урахуванням штрафних санкцій заборгованість складає 415 564,75 грн, з яких: сума заборгованості 345 366,03 грн, інфляція 15 996,39 грн, 3% річних 7 188,00 грн, розмір пені 47 014,33 грн.

Доказів на спростування розміру вищевказаної заборгованості за відповідачем не надано.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «МТП «Чорноморськ» підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 4 986,78 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 1622 від 03.09.2024.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 4 986,78 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району /ЄДРПОУ 5406623, адреса 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 8-а/ на користь державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /, адреса 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6/ заборгованість в загальному розмірі 415 564,75 грн /чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 75 копійок/, з яких: заборгованість за договором про відшкодування (компенсацію) земельного податку №23/29-д/нд від 28.11.2023 - 349 366,03 грн у т.ч. ПДВ, 3% річних 7 188,00, інфляційне збільшення 15 996,39 грн, пеня 47 014,33 грн; та судовий збір у розмірі 4 986,78 грн /чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість гривень 78 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 18 листопада 2024 р.

Суддя Н.Д. Петренко