ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/463/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

вул. Є. Петрушевича, буд.1, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слот-Інвест"

вул. Гетьмана Мазепи, буд. 40, кв. 7, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019

до відповідача: Державного підприємства "Сетам"

вул. Стрілецька, 4-б, м. Київ, 01001

про: визнання недійсними електронних торгів від 13.05.2024 (протокол №611290) та зупинення електронних торгів щодо виробничого комплексу з громадськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область;

- повернення виробничого комплексу з громадськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область у власність Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

за участю представників сторін:

від позивача: Борова Любов Володимирівна;

від відповідача - Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: Пшеничний Богдан Ярославович;

від відповідача - ТОВ "Слот-Інвест": Костюк Володимир Богданович;

від відповідача: Державного підприємства "Сетам": не з`явився

ВСТАНОВИВ: Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слот-Інвест", Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам" про:

- визнання недійсними електронних торгів від 13.05.2024 (протокол №611290) та зупинення електронних торгів щодо виробничого комплексу з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область;

- повернення виробничого комплексу з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область у власність Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2024, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 10.06.2024; встановив сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Позивачу та відповідачам - Івано-Франківському ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та ДП "СЕТАМ" ухвалу про відкриття провадження у справі від 20.05.2024 направлено в їх електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України. Відповідачем - ТОВ "Слот-Інвест" копія ухвали отримана - 29.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача - Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли:

- клопотання №148563 від 21.05.2024 (вх.№8687/24 від 24.05.2024) про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою судового збору, мотивуючи його тим, що вимога про повернення майна є вимогою майнового характеру, за яку необхідно сплатити судовий збір з урахуванням вартості майна;

- відзив на позов №150 423 від 03.06.2024 (вх.№9240/24 від 04.06.2024).

07.06.2024 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача - ТОВ "Слот-Інвест" надійшов відзив на позовну заяву від 07.06.2024 (вх.№9448/24).

10.06.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від 10.06.2024 (вх.№5251/24) про продовження строку для подання відповіді на відзив та відкладення судового засідання.

За наслідками розгляду в підготовчому засіданні 10.06.2024 клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, суд відмовив в його задоволенні, мотивуючи тим, що вимога про повернення майна є спором немайнового характеру, оскільки така вимога є вимогою про виконання обов`язку в натурі і об`єктом вимоги є дія зобов`язаної сторони, що не піддається грошовій вартісній оцінці. Такого правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.12.2020 у справі №905/105/20. Також суд задовольнив клопотання представника відповідача, продовжив строк на подання відповіді на відзив до 24.06.2024 та відклав підготовче засідання до 02.07.2024, про що постановив протокольні ухвали.

27.06.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 27.06.2024 (вх.№10674/24).

За наслідками підготовчого засідання 02.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.08.2024, про що постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

14.08.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від 14.08.2024 (вх.№7183/24) про залучення третіх осіб на стороні позивача - АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України у справі №909/463/24.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2024, суд залишив без розгляду заяву позивача про залучення третіх осіб на стороні позивача, як таку, що без поважних причин не була заявлена в підготовчому провадженні. В судовому засіданні суд оголосив перерву до 21.08.2024.

В судовому засіданні 21.08.2024 суд заслухав вступні слова сторін та у зв`язку з технічними проблемами з системою відеоконференцзв`язку позивача відклав розгляд справи по суті на 26.09.2024.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.2024, у зв`язку з перебуванням судді Рочняк О.В. у відпустці, суд змінив дату та час судового засідання у справі № 909/463/24 з 26.09.2024 об 11 год. 00 хв. на 22.10.2024 об 11 год. 00 хв.

21.10.2024 через систему "Електронний суд" до господарського суду від позивача надійшло клопотання від 21.10.2024 (вх.№16332/24) про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, позивач забезпечив участь представника в судовому засіданні, тому клопотання про відкладення розгляду справи не розглядалося судом.

В судовому засіданні 22.10.2024 суд, в порядку ч.5 ст.161 ГПК України, надав можливість позивачу надати суду докази перебування спірного майна в податковій заставі та рішення Івано-Франківського адміністративного суду щодо надання ГУ ДПС дозволу на погашення податкового боргу, у зв`язку з чим оголосив перерву до 29.10.2024.

23.10.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшло клопотання від 23.10.2024 (вх.№16487/24) про приєднання до матеріалів справи рішення Івано-Франківського адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №300/4881/22 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок реалізації майна боржника, що перебуває у податковій заставі; постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №300/4881/22 та акту №29 опису майна у податкову заставу від 12.09.2014.

В судовому засіданні 29.10.2024 представник відповідача - Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області надав суду для приєднання до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.10.2024. (вх.№16826/24 від 29.10.2024).

29.10.2024 суд задовольнив усне клопотання представника позивача про оголошення перерви в судовому засідання для надання можливості ознайомитись з інформацією з реєстру та оголосив перерву до 04.11.2024.

29.10.2024 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача - Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області надійшли письмові пояснення від 29.10.2024 (вх.№16873/24).

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позов мотивовано тим, що Івано-Франківський ВДВС в Івано-Франківському районі в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції порушив вимоги чинного законодавства щодо продажу майнового комплексу філії "Надвірнянський райавтодор" ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а саме:

- вищевказане майно реалізовано відповідачем без дозволу органу управління майном - Державного агентства автомобільних доріг України позивача;

- вказане майно перебуває в податковій заставі, а тому відповідно до п.95.3 ст.93 Податкового Кодексу України лише контролюючий орган має право звертатись до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі;

- державний виконавець занизив стартову ціну запропонованого до продажу приміщення готелю, визначивши її в розмірі 7 385 358 грн, тоді як згідно з висновком експертної оцінки від 25.02.2021 його ринкова вартість становить 11 605 950 грн;

- державний виконавець першочергово міг виставити на продаж не цілісний майновий комплекс, а інше арештоване майно - готову продукцію (товари): скло оглядове кварцове, вставки склокерамічні необроблені;

- всупереч приписам закону позивач не отримував повідомлень про дату, час, місце проведення ДП "Сетам" електронних торгів і про стартову ціну, за якою описане та арештоване майно запропоноване до продажу, що суперечить правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 17.12.2014 у справі № 6-143цс14 і від 02.09.2015 у справі № 6-813цс15;

- за приписами статей 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", до цілісного майнового комплексу філії "Надвірнянський райавтодор" ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" застосовується мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств і господарських товариств, що забезпечує ведення виробничої діяльності відповідного підприємства.

Позиція відповідача - Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідач проти позову заперечив з таких підстав:

- реалізація майна відбулась із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та інших нормативно-правових актів, а кошти отримані від реалізації нерухомого майна спрямовано на погашення заборгованості із виплати заробітної плати;

- при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №47991062, до складу якого приєднано 588 виконавчих провадження на суму 129 658 926 грн, з яких 206 на суму 16 051 0161 грн про стягнення заборгованості по заробітній платі, проведено опис та арешт майна боржника і станом на 03.06.2024 постанова про опис та арешт майна боржника від 25.03.2021 не оскаржена і є чинною;

- 04.01.2024 боржника повідомлено про оцінку майна і така оцінка не оскаржена;

- із змісту ст. 2 Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" вбачається, що мораторій на примусову реалізацію майна не розповсюджується на випадки примусового виконання рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами;

- ТОВ "СЛОТ-ІНВЕСТ" є добросовісним набувачем виробничого комплексу з господарськими будівлями і придбало його на прилюдних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5;

- нормами спеціального закону, який регулює правовідносини, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень (ЗУ "Про виконавче провадження") не передбачено отримання згоди на продаж майна боржника з Державним агентством автомобільні доріг України;

- стосовно перебування спірного майна в податковій заставі відповідач вказав на те, що державним виконавцем внесено у Державний реєстр речових прав запис про арешт всього нерухомого майна ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" ще у 2011 році і враховуючи вимоги ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", податкова застава, зареєстрована 2014 року не має окремого пріоритету в порівнянні з іншими обтяженнями. Пріоритет податкової застави у випадку його реєстрації в державному реєстрі буде визначатись тільки черговістю його реєстрації.

Позиція відповідача - ТОВ "СЛОТ-ІНВЕСТ". Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що реалізація майна відбулась із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та інших нормативно-правових актів, а переможцем електронних торгів - ТОВ "СЛОТ-ІНВЕСТ" здійснено розрахунок за придбане майно в повному обсязі та вчасно згідно з умовами оголошених торгів;

- позовна вимога про визнання недійсними електронних торгів є неналежним ти неефективним способом захисту, оскільки відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду у справі №910/3907/18, якщо позивач не був стороною договору купівлі-продажу, укладеного на електронних торгах, і вважає, що переможець торгів є недобросовісним та не набув право власності на придбане нерухоме майно, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту права і для застосування вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння немає потреби в оскаржені електронних торгів;

- добросовісність набувача майна для спірних правовідносин має значення, а ТОВ "СЛОТ-ІНВЕСТ" є добросовісним набувачем спірного майна, оскільки придбало його на прилюдних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5.

Позиція відповідача - Державного підприємства "Сетам". Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представників сторін, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 26.09.2011 державним реєстратором (Богак Ярема Володимирович, Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Згідно з актом опису майна №29 від 12.09.2014, податковим керуючим проведено опис майна у податкову заставу платника податків - ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", зокрема, нерухомого майна філії "Надвірнянський райавтодор" загальною вартістю 169 093 грн, а саме: лабораторно-побутовий корпус; навіс металевий; огорожа металева; гараж для ремонту автомобілів; котельня; будинок контори; склад; склади матеріалів; склад ГМС; дім майстра с. Ланчин; сарай с. Ланчин; побутове приміщення; будинок котельні; приміщення складу-майстерні; сховище ч/з матеріалів; огорожа.

17.02.2021 заступником начальника відділу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про приєднання виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу №909/995/19 від 08.10.2020 про стягнення з ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Меледа" заборгованість в розмірі 1 881 490 грн та 28 222 грн 35 коп. судового збору до зведеного виконавчого провадження №47991062.

Приєднання виконавчого провадження НОМЕР_1 до зведеного виконавчого провадження № 47991062 також підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження № 47991062.

24.02.2021 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби від ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшов лист №01-05/7 від 05.01.2021, в якому на виконання виконавчого провадження щодо погашення боргу перед ТОВ "Меледа" підприємство запропонувало в якості джерела надходження коштів продаж об`єкта "Надвірнянський райавтодор", що знаходиться за адресою вул. Соборна, 4, м. Надвірна, Івано-Франківської області.

23.03.2021 відділом державної виконавчої служби надано доручення Надвірнянському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) здійснити опис та арешт вищенаведеного майна.

Відповідно до постанови від 25.03.2021 (ВП НОМЕР_1), Надвірнянським районним відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в присутності директора ДП "Івано-Франківський облавтодор", проведено опис та арешт майна боржника, а саме виробничого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Соборна, 4.

Згідно з постановою від 30.03.2021 (ВП НОМЕР_1), Івано-Франківським міським відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Мілованова Юрія Сергійовича.

Івано-Франківський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) листом від 06.04.2021 вих.№ 27933 повідомив ДП "Івано-Франківський облавтодор" та ТОВ "Меледа" про результати визначення вартості майна боржника, відповідно до яких вартість майна становить 2 470 201 грн.

17.05.2021 Івано-Франківським міським відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову, згідно з якою у зв`язку з тим, що порушено порядок звернення стягнення на майно боржника з часткою держави не менше 25%, а також порушено вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" знято арешт та знято з реалізації майно боржника - виробничий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Соборна, 4.

Відповідно до листа ДП "Івано-Франківський облавтодор" від 09.01.2023, підприємство повідомило Івано-Франківський відділ ДВС в Івано-Франківському районі в Івано-Франківській області про те, що заява попереднього керівника ДП "Івано-Франківський облавтодор" від 05.01.2021 за вих.№01-05/7 про здійснення продажу виробничого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Надвірна, вул. Соборна, 4, надана з перевищенням повноважень, також зазначило, що даний об`єкт відноситься до об`єктів придорожної інфраструктури, які постійно забезпечують функціонування доріг загального користування державного значення Івано-Франківської області. Крім того, ДП "Івано-Франківський облавтодор" надано перелік рухомого майна, яке засновником погоджено для реалізації в рамках виконавчого провадження.

21.09.2023 Івано-Франківський відділ ДВС в Івано-Франківському районі в Івано-Франківській області звернувся до суб`єкта оціночної діяльності із листом від 21.09.2023 №187535, в якому просив надати звіт та визначити ринкову вартість арештованого майна, а саме виробничого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Соборна, 4, з метою примусової реалізації у зведеному виконавчому провадженні №47991062, для погашення заборгованості із заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами.

03.01.2024 державною виконавчою службою отримано звіт про оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість майна боржника становить 6 154 465 грн, про що листом від 04.01.2024 №951 повідомлено ДП "Івано-Франківський облавтодор".

Відповідно до протоколу № 611290 від 13.05.2024, 13.05.2024 ДП "СЕТАМ" проведено електронні торги, на яких було реалізоване нерухоме майно ДП "Івано-Франківський облавтодор" (реєстраційний номер лота: 548958), а саме виробничий комплекс з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Соборна, буд. 4, за ціною 7 385 358 грн 00 коп.

Переможцем електронних торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Слот-Інвест".

Згідно з даними протоколу проведення електронного аукціону (торгів) № 611290 від 13.05.2024 та листа про сплату № від 24.05.2024, ТОВ "Слот-Інвест" здійснило розрахунок за придбане майно шляхом внесення коштів на поточний рахунок організатора електронних торгів ДП "СЕТАМ" в сумі 369 267 грн 90 коп., внесення коштів на депозитний рахунок Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в сумі 5 785 197 грн 10 коп. та сплатив ПДВ в сумі 1 230 893 грн 00 коп.

Кошти отримані від реалізації майна боржника в сумі 5 785 197 грн 10 коп. перераховано стягувачам, в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, виконавчого збору та витрат по виконавчих провадженнях, про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, що підтверджується наявними в матеріалах справи розпорядженнями державного виконавця та платіжними інструкціями.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Щодо вимоги про визнання недійсними електронних торгів та зупинення електронних торгів виробничого комплексу з господарськими будівлями.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз. 12 ч. 2 цієї статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 29.06.2021 у справі №916/964/19, від 09.02.2022 у справі №910/6939/20, від 04.07.2023 у справі №233/4365/18, від 23.01.2024 у справі №523/14489/15-ц).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має також бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 21.09.2022 у справі №908/976/19.

Реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів.

У справі, що розглядається, позивач прагне повернути собі майно, яке було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Однак частина друга статті 388 ЦК України містить заборону на витребування майна, проданого на електронних торгах на виконання судових рішень, від добросовісного набувача. Визнання недійсним правочину (електронних торгів), у відповідності до результатів якого відбулася купівля-продаж, не може нівелювати чітку та зрозумілу заборону законодавця. Отже єдиним можливим механізмом відновлення порушених прав держави є витребування такого майна за умови доведеності недобросовісності набувача.

Отже, якщо позивач вважає, що покупець не набув права власності на отримане ним спірне майно, зокрема, тому, що покупець не є добросовісним набувачем, тоді він вправі скористатися передбаченими законодавством способами захисту права власності. Для застосування таких способів захисту немає потреби в оспоренні результатів електронних торгів. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.08.2024 у cправі №953/24224/19.

З огляду на наведене, вимога позивача про визнання недійсними електронних торгів є неналежною та неефективною.

Стосовно зупинення електронних торгів виробничого комплексу з господарськими будівлями.

Пунктом 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1620/28065 передбачено, що після закінчення електронних торгів на веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску, якщо його сплата вимагалася умовами торгів; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.

Згідно з даними протоколу проведення електронного аукціону (торгів) №611290 від 13.05.2024, дата та час завершення аукціону з продажу виробничого комплексу з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 4, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, є 13.05.2024 о 18:00.

Кошти за проданий на електронних торгах виробничий комплекс з господарськими будівлями переможцем аукціону в повному обсязі сплачено.

З огляду на те, що електронні торги виробничого комплексу з господарськими будівлями завершено, вимога позивача про зупинення електронних торгів є безпідставною. До того ж вимога про зупинення торгів є по суті заходом забезпечення позову, а не позовною вимогою.

Щодо вимоги про витребування нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів.

Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц.

Отже, неправомірність набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а набуття права власності може залежати від законності і добросовісності такого набуття.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач навпаки на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку.

Визначальною обставиною у цій справі є те, що спірне майно було придбано відповідачем - ТОВ "Слот-Інвест" за результатами прилюдних торгів у межах виконавчого провадження на виконання судових рішень щодо виплати заборгованості із заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 виснувала, що при оцінці добросовісності/недобросовісності набувача майна слід враховувати, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та "юридичне очищення" майна, придбаного у такий спосіб.

Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи придбання ТОВ "Слот-Інвест" спірного нерухомого майна за процедурою реалізації майна на прилюдних торгах, відсутні підстави вважати, що ТОВ "Слот-Інвест" є недобросовісним набувачем.

Натомість обставини, на які посилається позивач (порушення виконавцем мораторію на реалізацію майна, занижену вартість реалізованого майна, не повідомлення власника про реалізацію майна тощо), стосуються передусім законності та правомірності дій особи, на яку держава поклала обов`язок виконання судових рішень, а доводи про необхідність їх з`ясування покупцем перш ніж взяти участь у торгах фактично покладають на покупця додатковий обов`язок ревізування дій державних органів в межах виконавчого провадження, що взагалі не відноситься до його компетенції. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.08.2024 у cправі №953/24224/19.

Стосовно перебування спірного майна в податковій заставі.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 ст. 89 ПК України.

Згідно з пунктом 89.8 ст. 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26.09.2011 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№ 28892667 Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", тоді як обтяження - податкова застава, на підставі акту опису №29 від 12.09.2014 Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську зареєстрована державним реєстратором 01.10.2014.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи вищезазначене, Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який зареєстрував обтяження 2011 році є вищим пріоритетом і мав переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, аніж Державна податкова інспекції в м. Івано-Франківську, яка зареєструвала податкову заставу у 2014 році.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ч. 1 ст. 76 та ч. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" належить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 4, 20, 13, 73, 74, 76 -78, 129, 232 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2024.

Суддя О.В. Рочняк