РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2024Справа № 910/6309/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/6309/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (03056, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ідентифікаційний код юридичної особи 33908322)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, )

третя особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 91 416,41 грн.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 57 542, 91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на підставі Договору страхування наземного транспорту №2569/20-Т/К.04 від 01.09.2021 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Opel Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203066255, а тому Позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Вищевказана ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 28.05.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

11.06.2024 через систему «Електронний суд» Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

21.06.2024 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

24.06.2024 через систему «Електронний суд» Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2024 вирішено здійснювати розгляд справи №910/6309/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 відкладено підготовче засідання на 18.09.2024.

18.09.2024 через електронну пошту суду від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

18.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 16.10.24. Також даною ухвалою постановлено залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

19.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про долучення доказів до справи.

27.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» надійшло клопотання про долучення доказів.

27.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» надійшло клопотання про долучення доказів.

02.10.2024 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

15.10.2024 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2024.

31.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили у справі № 369/322/24.

12.11.2024 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 13.11.2024 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися.

У судове засіданні 13.11.2024 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися.

Станом на 13.11.2024 відповідачем (ТОВ «Страхова група «Оберіг») клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, призначене на 13.11.2024, до суду не подано.

Ухвали суду (від 18.09.2024 та 16.10.2024) були направлені третій особі та отримані останнім, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи викладене, третя особа належним чином повідомлена про розгляд даної справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

13.11.2024 фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 13.11.2024 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду про відмову у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про зупинення провадження № 910/6309/24 до набрання законної сили у справі № 369/322/24.

В судовому засіданні 13.11.2024 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шопфіт Груп" (страхувальник) було укладено договір №2569/20-Т/К.04 добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS», предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем Toyota RAV4, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 2020 року (надалі ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього договору.

10.09.2021 Київській обл., с. Тарасівка по вул. Абрикосова, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Toyota Rav 4», д/н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1 .

ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2021 у справі №369/12966/21.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду від 27.09.2021 по справі № 369/12966/21 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150136 від 10 вересня 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн в дохід держави.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено, зокрема, автомобіль «Toyota Rav 4», д/н. НОМЕР_6 , який був застрахований у позивача на підставі Електронного договору добровільного страхування наземного транспорту "ALL RISKS" №2569/20-Т/К.04 від 01.09.2021.

10.09.2021 страхувальник позивача звернувся до позивача із заявою про подію з ознаками страхового випадку.

Згідно з наявним у матеріалах справи Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту від 07.10.2021 № 18434, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav 4», д/н. НОМЕР_6 становить 91 437, 12 грн.

Згідно рахунку «ВІДІ-Автострада» №ВДиС-0060118 від 22.09.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav 4», д/н. НОМЕР_6 склала 91 416,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 54878354 від 24.09.2021.

На підставі Страхового акту № 006.02088221-1 від 23.09.2021 та Розрахунку страхового відшкодування від 01.09.2021, відповідно до якого сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, складає 91 416, 41 грн., позивачем було перераховано зазначену суму на рахунок ремонтної організації, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 54878354 від 24.09.2021.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 , була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №203066255, діючим станом на момент ДТП.

Вказаний вище поліс передбачає франшизу в розмірі 0,00 грн та страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, спричинену майну 130 000, 00 грн.

СК "Арсенал Страхування" звернулася до ТОВ "Страхова група "Оберіг", як страховика особи, якій належить автомобіль «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 , із претензією від 27.09.2021 № 51/р на суму 91 416,41 грн.

17.04.2024 ТОВ "Страхова група "Оберіг" у відповідь на звернення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», листом за № 1704-03 повідомлено останнього про прийняття рішення від 11.07.2023 № 1107-09 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставою такого рішення стало рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 року у справі №369/322/23 поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203066255, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel» д.н.з. НОМЕР_7 , було визнано недійсним з моменту його укладення. Також повідомлено, що оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, поліс №ЕР-20306б255 не діяв, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_7 не була забезпечена.

Вказане стало підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач у поданому до суду 11.06.2024 відзиві на позовну заяву зазначає, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 у справі №369/322/23 визнано недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203066255, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel» д.н.з. НОМЕР_7 з моменту його укладення. А тому, на думку відповідача, він не вбачає підстав для кваліфікації вказаної події страховим випадком, що виключає у ТДВ „СГ „Оберіг" обов`язку по відшкодуванню шкоди відносно вказаної події.

Позивач в свою чергу зазначає, у поданій до суду 21.06.2024 відповіді на відзив що станом дату подачі даного позову та заперечення на відповідь на відзив, по справі № 369/322/23, було подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 (на разі в ЄДРСР по даній справі доступна лише ухвала Київського апеляційного суду від 27.02.2024 року, про витребування матеріалів судової справи із суду першої інстанції), що підтверджується витягом ЄДРСР та ухвалою про витребування цивільної справи з ЄДРСР, по справі по справі № 369/322/23.

Також позивач зазначає, що відповідно до бази ЦБД МТСБУ поліс EPZ203066255, згідно витягу ЦБД МТСБУ, є діючим на дату ДТП - 10.09.2021р.

Відповідач у поданому до суду 21.06.2024 запереченні на відповідь на відзив зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 у справі №369/322/23 не набрало законної сили або скасовано повністю чи в певній частині.

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копію: договору страхування № 2569/20-Т/К.04 від 01.09.2021; свідоцтва про реєстрацію ТЗ та посвідчення водія; повідомлення про настання страхового випадку; протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП; довідки поліції, постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/12966/21 від 27.09.2021р.; звіту № 18434 від 07.10.2021р. наданого ТОВ «ЕАК «Довіра»; рахунку № ВДиС-0060118 від 22.09.2021 року наданого ТОВ «ВІДІ-Автострада»; акту виконаних робіт № ВДиСА - 039887 від 02.11.2021р. наданого ТОВ «ВІДІ-Автострада»; акту виконаних робіт № ВДиСА - 045896 від 06.07.2022р. наданого ТОВ «ВІДІ-Автострада»; страхового акту; розрахунку страхового відшкодування; платіжного доручення про оплату страхового відшкодування; витягу полісу з бази МТСБУ; претензії до Відповідача; скріншоту про направлення листа-запиту до Відповідача від 10.04.2024р.; листа та рішення про відмову від Відповідача; рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 року у справі 369/322/23; витягу з сайту судової влади щодо справи № 369/322/23; витягу з сайту Київського апеляційного суду щодо справи № 369/322/23; витягу ЦБД МТСБУ відносно полісу ЕР/203066255; витягу з ЄДРСР по справі № 369/322/23; ухвали по справі № 369/322/23 про витребування цивільної справи з ЄДРСР; листа від 05.12.2022 № 31/26-540аз; витягу з сайту Київського апеляційного суду по справі №369/322/23; відповідь на адвокатський запит від 12.09.2024 № 06.1-02/1547/2024; постанови Київського апеляційного суду по справі №369/322/23 від 03.09.2024.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі, ОСЦПВВНТЗ), яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Матеріалами справи встановлено, що вина водія автомобіля «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку та підтверджується Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2021 у справі №369/12966/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «OPEL VIVARO», д/н. НОМЕР_7 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №203066255.

Отже, в силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом ЕР №203066255 в розмірі 91 416, 41 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 звернула увагу на те, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 Цивільного кодексу України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 Цивільного кодексу України), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Таким чином, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

У даному випадку ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Toyota Rav 4», д/н. НОМЕР_6 сталась 01.09.2021.

Судом встановлено, що позивачем 24.09.2021 було виплачено страхове відшкодування за договором добровільного страхування у розмірі 91 416, 41 грн., що підтверджується платіжним дорученням №54878354 від 24.09.2021 року.

Матеріалами справи встановлено, що Полісом ЕР-203066255 передбачено ліміт відповідальності 130 000, 00 грн., франшизу в розмірі 0, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із претензією на виплату страхового відшкодування вих. № 51/р від 27.09.2024, в якій просив виплатити страхове відшкодування за АР №203066255.

17.04.2024 ТОВ "Страхова група "Оберіг" у відповідь на звернення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», листом за № 1704-03 повідомлено останнього про прийняття рішення від 11.07.2023 № 1107-09 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставою такого рішення стало рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 року у справі №369/322/23 поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203066255, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel» д.н.з. НОМЕР_7 , було визнано недійсним з моменту його укладення. Також повідомлено, що оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, поліс №ЕР-20306б255 не діяв, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_7 не була забезпечена.

Під час розгляду даної справи, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог надав до суду копію заочного рішення від 10 липня 2023 року, яким визнано недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203066255, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel», д.н.з. НОМЕР_7 , з моменту його укладення.

В свою чергу, позивачем зазначалося про оскарження даного рішення в апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Також відповідачем надано суду копію постанови Київського апеляційного суду від 03.09.2024, згідно якого апеляційну скаргу Реутової Євгенії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 - задоволено. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2023 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною четвертою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги викладене вище, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203066255, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel», д.н.з. НОМЕР_7 є таким, що був діючим станом на момент ДТП.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 369/322/23 (провадження № 61-13910ск24) клопотання товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задоволено. Поновлено товариству з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року. Відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року. Витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/322/23. У задоволенні клопотання товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Натомість, всупереч ст. 74 ГПК України доказів сплати відповідачем на користь позивача заявлених 91 416, 41 страхового відшкодування суду не подано.

З огляду на те, що відповідач не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому, беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (130 000,00 грн.) передбаченого полісом ЕР-203066255, франшизи у розмірі 10,00 грн позов підлягає задоволенню повністю, а саме у розмірі 91 416, 41 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ) страхове відшкодування в сумі 91 416 (дев`яносто одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 41 коп.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ) судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 22.11.2024

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА