ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 листопада 2024 року Справа № 903/800/24

за позовом Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирівни, м. Луцьк

про стягнення 68 000,00 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Сосновська Ю.П.

Представники сторін: н/з

встановив: в позовній заяві від 17.09.2024 Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирівни 136 000 грн. 00 коп., що становить 68 000 грн. 00 коп. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 4 ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» та 68 000 грн. 00 коп. пені. Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 20.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15 жовтня 2024 року на 11:20 год.

Відповідач в судове засіданя 15.10.2024 уповноваженого представника не направив, відзиву на позовну заяву суду не надав .

26.09.2024 на адресу суду від позивача у справі надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить зменшити позовні вимоги в частині стягнені штрафу в розмірі 68 000,00грн.

Господарський суд протокольною ухвалою від 15.10.2024 прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 12.11.2024 на 10:00 год.

Ухвалою суду від 22.10.2024 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції.

Представники сторін в судове засідання 12.11.2024 уповноважених прнедставників не направили, додаткових доказів суду не надали.

Ухвала суду від 15.10.2024 направлена відповідачу надіслано судом на адресу місцезнаходження відповідача, яка відповідає відомостям із ЄДРПОУ: вул.Світла,9, с. Струмівка, Луцький р-он, Волинська область, 45603.

Ухвала від 15.10.2024 повернута до суду 01.11.2024 із довідкою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання .

Відповідно до ч. 3 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення - є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

Предметом доказування у даній справі є обставини винесення рішення про накладення на відповідача штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції; строк сплати штрафу; наявність прострочення сплати штрафу.

Рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/12-р/к від 30.03.2023 по справі № 63/4-01-140-2021 визнано, що Фізична особа-підприємець Остров Тетяна Володимирівна вчинила порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції даним рішенням на відповідача накладено штрафи у загальному розмірі 68 000,00 грн.

Відповідач оскаржив зазначене вище рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України шляхом подання позову до Господарського суду Львівської області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.04.2024 у справі № 904/6314/23 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирів до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнання недійсним рішення № 63/12-р/к від 30.03.2023 відмовлено.

Таким чином, рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/12-р/к від 30.03.2023 по справі № 63/4-01-140-2021 є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет" підлягає до обов`язкового виконання.

23.09.2024 відповідачем здійснено оплату штрафу згідно з рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/12-р/к від 30.03.2023 по справі № 63/4-01-140-2021 в сумі 68 000,00 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 329 .

Зважаючи на те, що відповідачем сплачено штраф з порушенням строків, встановлених частиною 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 68 000,00 грн. за загальний період прострочення з 28.05.2024 по 02.09.2024 на підставі статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з частини 3 статті 56 Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Враховуючи положення частини 3 статті 56 Закону, строк сплати штрафу за вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням на відповідача, закінчився 12.02.2024.

Частиною 1 статті 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення, яким накладено штраф на відповідача, останнім оскаржувалось.

Проте, рішенням Господарського суду Львівської області від 15.04.2024 за №904/6314/23 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирів про визнання недійсним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/12-р/к від 30.03.2023 по справі № 63/4-01-140-2021 відмовлено .

Таким чином, рішення №63/12-р/к від 30.03.2023 є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет" підлягає до обов`язкового виконання.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Позивач на підставі частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 68 000,00 грн. за період прострочення з 28.05.2024 - 02.08.2024.

При цьому, позивач зазначає, що пеня за вказаний період становить 68 340,00 грн., проте, враховуючи положення частини 5 статті 56 Закону, заявлена до стягнення сума пені складає 68 000,00 грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв`язку з чим вказана в ньому сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У подальшому позивачем зменшено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми штрафу.

Водночас, Західним міжобласномим територіальним відділеннем антомонопольного комітету України станом на 12.11.2024 не подавалося до суду клопотання щодо повернення з Державного бюджету України в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір", судового збору.

Керуючись статтями 1, 22, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статтями 48, 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України 68000,00 грн пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остров Тетяни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код ) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул.Коперника,4, м.Львів, 79000, ) 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено

19.11.2024

Суддя М. С. Шум