ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/772/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД", м.Львів

до відповідача Тячівського ліцею № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області, м. Тячів Закарпатської області

про стягнення заборгованості в сумі 20 100,83 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Тячівського ліцею № 1 ім. В.Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області про стягнення заборгованості в сумі 20 100,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 57/2023 від 28.12.2022 щодо повного розрахунку за поставлену електричну енергію.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/772/24 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024.

Відповідно до частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з частиною 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 12 ГПК України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, виходячи з того, що справа № 907/772/24 за ціною позову (до ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) відноситься до малозначних справ, а обсяг та характер доказів у справі не потребують розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, така підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом семи днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Згідно з частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Зазначена ухвала суду від 12.09.2024 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу в його електронний кабінет, та, як вбачається з довідки про доставку електронного листа, ухвалу доставлено 12.09.2024.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України та частини 2 статті 178 ГПК України.

Судом враховано, що згідно з приписами пункту 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України, яка кореспондується з частиною 2 статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з проходженням суддею Мірошниченком Д. Є. підготовки суддів місцевих господарських суддів відповідно до наказу Господарського суду Закарпатської області від 08.11.2024 № 02.4-06/70-к в період з 11.11.2024 по 15.11.2024 включно, розгляд справи здійснюється поза межами встановлених статтею 248 ГПК України строків.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" (далі постачальник) та Тячівським ліцеєм № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області (далі споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 57/2023 (далі договір).

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 договору постачальник продає ДК 021:2015 код 09310000-5 Електрична енергія (електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Обсяг постачання електричної енергії: 55 000 кВт/год.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (пункт 2.4 договору).

Постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк з 01.01.2023 до 31.12.2023 (включно). Початком постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, а саме з 01.01.2023 року (пункт 3.1 договору).

Крім того, додатком № 1 до договору (заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу) визначені персоніфіковані дані споживача Тячівського ліцею № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області код ЄДРПОУ, вид об`єкта, адреса об`єкта, ЕІС-код точки (точок) комерційного обліку, найменування оператора, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії та поточний рахунок із спеціальним режимом використання, на який здійснюється оплата за електричну енергію.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Ціна за одиницю електроенергії складає 5,77 грн за 1 кВт/год.

Загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно з актами приймання-передачі, але не може бути більшою 317 557,68 грн в тому числі ПДВ. Сума даного договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 5.3 договору).

Згідно з пунктом 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у paзi її зміни. Ціна за одиницю товару може змінюватися в порядку передбаченому статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування та у порядку, визначеному у підпункті 2 пункту 13.8 договору.

Як передбачено умовами пунктів 5.5, 5.6 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем у безготівковому вигляді, шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, зазначений у договорі. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на умовах обраної комерційної пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 13.10 договору даний договір діє з 01.01.2023 до 31.12.2023, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Судом також встановлено, що під час дії договору сторонами укладались додаткові угоди:

- додаткова угода № 1 від 31.03.2023, згідно з якою сторони погодились викласти пункт 2 додатку до договору "комерційна пропозиція" в наступній редакції: ціна за одиницю електроенергії за 1 кВт*год складає: у період з 01.01.2023 по 31.03.2023 5,77 грн з ПДВ; у період з 01.04.2023 по 31.12.2023 5,83374 грн з ПДВ;

- додаткова угода № 2 від 03.08.2023, згідно з якою сторони погодились викласти пункт 2 додатку до договору "комерційна пропозиція" в наступній редакції: ціна за одиницю електроенергії за 1 кВт*год складає: у період з 01.01.2023 по 31.03.2023 5,77 грн з ПДВ; у період з 01.04.2023 по 30.06.2023 5,83374 грн з ПДВ; у період з 01.07.2023 по 31.12.2023 5,93640 грн з ПДВ;

- додаткова угода № 3 від 30.11.2023, згідно з якою сторони погодились викласти пункт 2 додатку до договору "комерційна пропозиція" в наступній редакції: ціна за одиницю електроенергії за 1 кВт*год складає у період з 01.01.2023 по 31.03.2023 5,77 грн з ПДВ; у період з 01.04.2023 по 30.06.2023 5,83374 грн з ПДВ; у період з 01.07.2023 по 20.11.2023 5,93640 грн з ПДВ; у період з 21.11.2023 по 31.12.2023 6,42 грн з ПДВ;

додаткова угода № 4 від 18.12.2023, згідно з якою сторони погодились викласти пункт 2 додатку до договору "комерційна пропозиція" в наступній редакції: ціна за одиницю електроенергії за 1 кВт*год складає у період з 01.01.2023 по 31.03.2023 5,77 грн з ПДВ, у період з 01.04.2023 по 30.06.2023 5,83374 грн з ПДВ; у період з 01.07.2023 по 20.11.2023 5,93640 грн з ПДВ, у період з 21.11.2023 по 31.12.2023 6,42 грн з ПДВ.

Також у зазначених додаткових угодах сторонами погоджено, що у зв`язку із збільшенням ціни, в подальшому буде відкориговано обсяг електричної енергії у сторону зменшення з урахуванням фактичних даних за результатами місячного періоду, відповідно загальна сума договору залишається без змін.

Вказані додаткові угоди в частині збільшення ціни електроенергії містять посилання на підпункт 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, як перебачено договором, підписані та скріплені печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з січня 2023 року по грудень 2023 року позивачем передавалась, а відповідачем приймалась електрична енергія, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії: № РН-0000080 від 31.01.2023 обсягом 2794 кВт/год на суму 13 434,47 грн без ПДВ (16 121,36 грн з ПДВ), № РН-0000228 б/д обсягом 6975 кВт/год на суму 33 538,10 грн без ПДВ (40 245,72 з ПДВ), № РН-0000494 б/д обсягом 6453 кВт/год на суму 31 028,15 грн без ПДВ (37 233,78 грн з ПДВ), № РН-0000669 від 29.05.2023 обсягом 4577 кВт/год на суму 22 250 грн без ПДВ (26 701,03 з ПДВ), № РН-0001174 б/д обсягом 4366 кВт/год на суму 21 255,09 грн без ПДВ (25 470,11 з ПДВ), № РН-0001485 від 03.08.2023 обсягом 1106 кВт/год на суму 5 376,76 грн без ПДВ (6 452,11 з ПДВ),№ РН-0001721 від 14.08.2023 обсягом 548 кВ/год на суму 2 710,96 грн без ПДВ (3 253,15 з ПДВ), № РН-0002323 від 27.09.2023 обсягом 802 кВт/год на суму 3 967,49 грн без ПДВ (4 760,99 з ПДВ), № РН-0002651 б/д обсягом 4115 кВт/год на суму 20 356,91 грн без ПДВ (24 428,29 з ПДВ), № РН-0002931 б/д обсягом 4983 кВт/год на суму 24 650,90 грн без ПДВ (29 581,08 з ПДВ), № РН-0003073 б/д обсягом 6936 кВт/год на суму 37 107,60 грн без ПДВ (44 529,12 з ПДВ) та № РН-0003312 б/д обсягом 7492 кВт/год на суму 40 082,20 грн без ПДВ (48 098,64 грн з ПДВ).

Водночас, акти приймання-передачі № РН-0002931, № РН-0003073 та № РН-0003312 відповідачем не підписані, проте матеріали справи містять підтвердження направлення вказаних актів на адресу споживача, які згідно з інформацією з сайту "Укрпошта" є врученими одержувачу.

Судом встановлено, що позивачем поставлено електричну енергію відповідачу в період з січня 2023 року по грудень 2023 року на загальну суму 306 875,38 грн з ПДВ, яка в свою чергу оплачена відповідачем не в повному обсязі. Як вбачається з акта звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2023 по 11.08.2024 між ТОВ "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" і Тячівським ліцеєм № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області, з урахуванням здійсненої часткової оплати, заборгованість останнього становить 20 100,83 грн.

У зв`язку з невиконання Тячівським ліцеєм № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області зобов`язання за договором № 57/2023 від 28.12.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену електричну енергію Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" було надіслану вимогу про сплату заборгованості у розмірі 20 100,38 грн, що підтверджується списком згрупованих відправлень від 16.08.2024, фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист .

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення заборгованості в сумі 20 100,38 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно із частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина 6 статті 276 ГК України).

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, далі НКРЕКП).

Згідно з частиною 5 статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частина 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (пункт 3.1.5 Правил).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (пункт 3.1.8 Правил).

Приписами пункту 2 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що договір про постачання електричної енергії споживачу № 57/2023 від 28.12.2022 укладено сторонами з дотримання вимог чинного законодавства.

Документів, що підтверджували б звернення відповідача до позивача із запереченнями щодо укладення договору чи його окремих умов, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

За результатами оцінки наявних в матеріалах справи належних доказів у їх сукупності судом встановлено факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії за актами приймання-передачі електричної енергії на загальну суму 306 875,38 грн. В свою чергу, станом на час розгляду справи, відповідач у порушення умов договору не виконав зобов`язання щодо повної оплати отриманої електричної енергії, оплативши таку частково в сумі 286 774,55 грн.

Вказана обставина підтверджує відсутність у відповідача претензій чи заперечень щодо отримання таких послуг за актами приймання-передачі електричної енергії.

За таких обставин, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію станом на час звернення із позовом та вирішення даного спору становить 20 100,38 грн.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Резюмуючи викладене, суд зазначає про доведення позивачем факту порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині нездійснення останнім оплати за отриману електричну енергію в повному обсязі. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи не надав суду доказів повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію за договором, наявність заборгованості не спростував, заперечень щодо заявлених до нього вимог суду не подав.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Тячівського ліцею № 1 ім. В. Ґренджі-Донського Тячівської міської ради Закарпатської області (90500, Закарпатська область, місто Тячів, вулиця Вайди, будинок 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 86-В, кв. 1, ) 20 100,83 грн (двадцять тисяч сто гривень 83 коп.) заборгованості та 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтею 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19.11.2024.

Суддя Д. Є. Мірошниченко