ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"18" листопада 2024 р. Справа №907/504/24
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Галушко Н.А.
Орищин Г.В.
розглядаючи в письмовому провадженні без повідомлення сторін
апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради №32.01-17/53 від 23.08.2024 (вх. №01-05/2525/24 від 09.09.2024)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 (суддя Андрейчук Л.В., повний текст складено 06.08.2024)
у справі №907/504/24
за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІДЕЯ М.І.К.», м. Ужгород,
про стягнення 60 948,67 грн,
На розгляді Західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк до 07.11.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу.
06.11.2024 відповідач подав відзив, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
11.11.2024 позивач подав суду клопотання про зупинення апеляційного провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі №907/497/24 за позовом Ужгородської міської ради, Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ТзОВ «Ідея М.І.К.» про витребування нерухомого майна.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у справі №907/497/24 встановлено обставини, які мають вирішальне значення для встановлення обставин у справі №907/504/24.
Відповідно до довідки про доставку електронного документа, клопотання про зупинення проадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 12.11.2024.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 ч.1 ст.227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п.4 ч.1 ст.229 ГПК України).
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього;
по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо;
по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Як вбачається із заяв сторін по суті спору та змісту оскаржуваного рішення, предметом позову у справі №907/504/24 є стягнення з ТзОВ «Ідея М.І.К.» на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради заборгованості з орендної плати за договором №1173/0 від 31.08.2021 оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород, за період з червня 2023 року до 20.05.2024.
Об`єктом оренди є торговий павільйон автозупинки-комплексу площею 28,8 кв.м. за адресою: м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського біля буд.№25.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, повідомив, що 17.04.2023 державний реєстратор виконавчого комітету Ужгородської міської ради зареєстрував за відповідачем право власності на закінчений будівництвом об`єкт автобусної зупинки в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 кв.м. по вул.Грушевського, 25 «Б» в м.Ужгороді. Збудована відповідачем автозупинка в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. по вул.Грушевського, 25 «Б» в м.Ужгороді, є окремим об`єктом нерухомого майна, до якого позивач не має жодного відношення, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на земельній ділянці за цією ж адресою існує мала архітектурна форма автозупинка-комплекс. На переконання відповідача, сам по собі факт укладення 31.08.2021 договору оренди №1173/0 не має ніякого правового значення і не породжує жодних правових наслідків.
Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні встановив, що правовідносини, які склалися згідно з укладеним сторонами договором оренди №1173/0 від 31.08.2021, з моменту державної реєстрації речового права на об`єкт оренди відповідачем, поєднують боржника та кредитора в одній особі, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що право власності на торговий павільйон автозупинки-комплексу, який перебуває в оренді у відповідача, набуто всупереч положенням чинного законодавства та всупереч волі власника об`єкта Ужгородської міської ради, та балансоутримувача - Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради.
За твердженням апелянта, відповідач, будучи чинним користувачем комунального майна торгового павільйону автозупинки-комплексу за адресою: м.Ужгород, вул.Михайла Грушевського біля буд.№25, використав наявні в нього документи для реєстрації за собою права власності на спірний об`єкт як на закінчене будівництвом (новостворене) майно.
У зв`язку цим Ужгородська міська рада та Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернулись до Господарського суду Закарпатської області із позовною заявою про витребування з незаконного володіння ТзОВ «Ідея М.І.К.» майна автозупинки в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв. справа №907/497/24.
Відтак апелянт вважає передчасним і необґрунтованим посилання на незаконну реєстрацію права власності на орендований об`єкт за відповідачем, здійснення якої підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №329647537 від 20.04.2023, як на підставу припинення зобов`язань за договором оренди.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що під час оформлення і реєстрації права власності відповідача на автозупинку в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 кв.м. по вул.Грушевського, 25 «Б» в м.Ужгороді, відповідач не порушив жодні приписи законодавства, а державний реєстратор повністю правомірно провів відповідну реєстрацію і в останнього були відсутні правові підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії. За змістом ч.5 ст.12 ЦК України, добросовісність набувача презуюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.
На думку відповідача, оскільки він набув права власності на автозупинку в комплексі з торговим павільйоном в законний спосіб, правові підстави для задоволення позову і стягнення з нього орендної плати за користування належним йому майном відсутні.
У клопотанні про зупинення провадження у справі позивач зазначає, що у справі №907/497/24 господарським судом було встановлено обставини, що підтверджують незаконність реєстрації спірного об`єкта за відповідачем, а саме:
- на підставі норм Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150: - ТзОВ «Ідея М.І.К.» отримано дозвіл та здійснено облаштування тимчасової споруди автобусної зупинки в комплексі з торгівельним павільйоном в м.Ужгород по вул. Грушевського, 25; - означену тимчасову споруду введено в експлуатацію відповідно до акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 329 від 20.08.2008 року; - між сторонами у справі 01.06.2009 укладено Договір № 44 безкоштовного користування строком на 10 років автозупинкою-комплексом з торгівельним павільйоном в м. Ужгород по вул. Грушевського, 25, як тимчасовою спорудою, про що свідчить зокрема п. 2.4. означеного договору та означена обставина вбачається зі змісту Положення;
- після закінчення строку дії договору №44 від 01.06.2009 між Департаментом та ТОВ «Ідея М.І.К.» 31.08.2021 укладено Договір оренди №1173/0 торгового павільйону автозупинки-комплексу в м. Ужгород по вул. Грушевського, 25, який є підставою позову у справі № 907/504/24, із констатацією в п. 2.2. означеного Договору територіальної громади м. Ужгород як власника об` єкта оренди та відсутності підстав для виникнення в Орендаря права власності на відповідний торговий павільйон автозупинки-комплексу;
- в даному випадку суперечливою, недобросовісною і такою, що не відповідає доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) слід вважати поведінку відповідача, який на підставі Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок-комплексів та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150 отримавши право облаштування автозупинки-комплексу з подальшою передачею її на 10 років в безкоштовне користування, визнаючи з 2007 року право комунальної власності на відповідну автозупинку-комплекс та уклавши в 2021 році договір оренди спірного майна з повторною констатацією його належності до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород, фактично використав дозвільні документи для облаштування тимчасової споруди (акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об` єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №329 від 20.08.2008 року) з метою реєстрації права власності на спірне майно як новостворений об`єкт нерухомості;
- наведені обставини переконливо свідчать про незаконність набуття права власності відповідачем на спірне майно, позаяк усі дозвільні документи на будівництво спірного майна, які надавалися ТОВ «Ідея М.І.К.» з метою реєстрації права власності в 2023 році датовані 2008 роком та оформлялися в ході прийняття в експлуатацію автозупинки в комплексі з торговим павільйоном, які облаштовані відповідачем з метою отримання в безкоштовне користування терміном на 10 років на підставі Положення про порядок будівництва та використання міських автозупинок комплексів та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.04.2007 за №150, а не в якості спорудження новоствореного об`єкту нерухомості на земельній ділянці, яка відведена для вказаних цілей.
До клопотання про зупинення провадження у справі апелянт додав копію рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24, при цьому наголосивши у клопотанні на тому, що таке рішення оскаржене в апеляційному порядку, а отже, ще набрало законної сили.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з тексту рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24 вбачається, що у позові Ужгородської міської ради та Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про витребування з незаконного володіння ТзОВ «Ідея М.І.К.» майна автозупинки в комплексі з торговим павільйоном площею 28,9 м.кв., було відмовлено з огляду на обрання позивачами неналежного способу захисту.
Зокрема, господарський суд дійшов висновку про те, що зареєстрований за відповідачем об`єкт є самочинним будівництвом нерухомого майна і належними способами захисту є подання позову про визнання права власності на спірний об`єкт нерухомості або позову про знесення спірного об`єкта нерухомості.
Проте, у цьому рішенні господарський суд, взявши до уваги, що ТзОВ «Ідея М.І.К.» не довело факту набуття права власності на спірний об`єкт, а державна реєстрація права власності не породжує права власності, встановив, що за відповідачем зареєстроване на праві власності комунальне майно Ужгородської міської ради (автобусна зупинка по вул.Грушевського,25), яке обліковується на балансі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея М.І.К.» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24 та призначено справу до розгляду на 18.12.2024.
З наведеного вбачається, що справи №907/504/24 та №907/497/24 дійсно є взаємопов`язаними, а сторони у заявах по суті спору у справі №907/504/24 покликаються на обставини, що є предметом дослідження у справі №907/497/24, при цьому, обставини, які розглядаються №907/497/24, не можуть бути встановлені судом у справі №907/504/24 самостійно через обмеженість предметом позову.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність зупинення розгляду справи на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.
Керуючись ст. 234, 227 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
1. Клопотання Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради від 11.11.2024 (вх.№01-05/3208/24 від 12.11.2024) задовольнити.
2. Зупинити провадження у справі №907/504/24 з розгляду апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі №907/504/24 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2024 у справі №907/497/24.
3. Ухвала про зупинення провадження у справі може бути оскаржена відповідно до ст.ст.286, 287 ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.