ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

15.11.2024м. ДніпроСправа № 904/5042/24

за позовом Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", Дніпропетровська область, с. Воронове

до відповідача-1: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ

відповідача-3: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про зобов`язання виконати умови договорів

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго» та відповідача-3: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", в якій просить суд:

- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» виконати умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», постачання за яким здійснюється з 15.10.2024;

- зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 16.12.2019 № 88, укладеного із ДМП ВКГ «ДЗД».

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія «Укренерго» виконати умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0344-2032 та договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0344-03032 від 26.06.2019, укладених з ДМП ВКГ «ДЗД».

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову та заборонити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», Акціонерному товариству "ДТЕК дніпровські електромережі", Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія «Укренерго» вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» для Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західнии Донбас» до вирішення по суті спору у справі.

- вжити заходи забезпечення позову у вигляді реалізації (здійснення) Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські Електромережі", Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія «Укренерго» процедури зміни електропостачальника відповідно до розділу 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі проведеної процедури закупівлі електричної енергії Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-західний Донбас».

Свою заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним. Направлення відповідачами на адресу позивача листів та повідомлень про припинення електропостачання ДМП ВКГ «ДЗД» свідчить про наявність у відповідачів наміру та реальної можливості на вчинення дій з припинення електропостачання, що, в разі здійснення відповідачами вказаних дій, спричинить неможливість ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача оскільки неможливо буде зобов`язати відповідачів дотримуватися меж застосування права з припинення постачання електричної енергії, якщо електропостачання ДМП ВКГ «ДЗД» на момент ухвалення рішення вже буде припинено. З урахуванням дійсного наміру ДПЗП «Укрінтеренерго», НЕК «Укренерго», АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» вчинять заходи та дії щодо припинення постачання електричної енергії ДМП ВКГ «ДЗД» з 9.00 годин 22.11.2024, що підтверджується листом ОСР № 61893/1001 від 16.10.2024, попередженням ДПЗП «Укрінтеренерго» про припинення постачання електричної енергії №44/11-18/П74/В від 16.10.2023, листом №01/65381 від 16.10.2024 НЕК «Укренерго». Тому не забезпечення позову може призвести до незаконного припинення постачання електричної енергії ДМП ВКГ «ДЗД», порушення його законних та оспорюваних прав, зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, захист позивачем своїх прав буде нівельовано. Не застосування заходів забезпечення позову можеть призвести до протиправної зупинки виробничої діяльності ДМП ВКГ «ДЗД», що в умовах дії воєнного стану є вкрай небезпечним.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Вказане узгоджується із позицією Верховного суду України, яка наведена у постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17, та яка зводиться до того, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При цьому, позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами.

Відповідно до ч.1,5,6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надаються, зокрема, заявником. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2020 по справі № 904/2357/20.

Позивач зазначає, що 16.10.2024р. на адресу ДМП ВКГ «ДЗД» від ДПЗП «УКРІНТЕРЕНЕРГО» надійшло попередження про припинення постачання електричної енергії №44/11- 18/П74/В від 16.10.2024, у зв`язку з невиконанням умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині порушення строків оплати за договором за травень, червень, липень, серпень 2024 року. У даному попередженні ДПЗД «Укрінтеренерго» зазначило про припинення постачання електричної енергії на об`єкти ДМП ВКГ «ДЗД» 22 листопада 2024р. з 9:00 години. 21.10.2024 на адресу ДМП ВКГ «ДЗД» надійшов лист №01/65381 від НЕК «УКРЕНЕРГО» про припинення передачі електричної енергії у зв`язку зі зверненням 16.10.2024 електропостачальника ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» щодо припинення електроживлення ДМП ВКГ «ДЗД» у зв`язку з заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію з 22.11.2024 з 9.00 год. Аналогічне попередження надійшло на адресу ДМП ВКГ «ДЗД» від АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" від 16.10.2024 № 61893/1001 про припинення (обмеження) постачання електричної енергії споживачу, яким повідомлено, що за заявкою електропостачальника ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (ПОН) від 16.10.2024 у зв`язку з наявною заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником споживачу буде припинено (обмежено) постачання електричної енергії з 9.00 годин 22.11.2024р.

Позивач вказав, що станом на 15.10.2024р. ДМП ВКГ «ДЗД» не обрав іншого постачальника електроенергії та з 15.10.2024р. був переведений на постачання електроенергії до постачальника «останньої надії» ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», таким чином ДМП ВКГ «ДЗД» 15.10.2024р. приєдналось до умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» ДПЗП «УКРІНТЕРЕНЕРГО», за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція). Враховуючи, що договір з постачальником «останньої надії» укладено з 15.10.2024р. з встановленням нових договірних відносин, заборгованість, яка наявна за договором, який укладалися у попередній період, не має поширюватися на укладений договір у новий період. Отож відсутні підстави для припинення постачання електричної енергії з посиланням на наявність заборгованості за договором, який укладався у попередній період до 15.10.2024 року, та без дотримання порядку повідомлення про таке припинення з урахуванням нових договірних відносин. Таким чином, попередження ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» від 16.10.2024р. про припинення постачання електроенергії ДМП ВКГ «ДЗД» з 22.11.2024р. є передчасним, нормативно безпідставним та порушує вимоги нормативних актів.

Також позивач зазначає, що ДМП ВКГ «ДЗД» здійснює провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до ліцензії НКРЕКП. ДМП ВКГ «ДЗД» обслуговує 8 насосних станцій, два майданчика очисних водопровідних і каналізаційних споруд та 710 кілометрів магістральних та розвідних мереж діаметром від 100мм до 1200мм. ДМП ВКГ «ДЗД» забезпечує водою питної якості населення та підприємства Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ. ДМП ВКГ «ДЗД» забезпечує безперервний технологічний ланцюг виробництва, знезараження та подачі питної води 300 тисячам споживачів, що мешкають в населених пунктах Павлоградського та Синельниківського районів Дніпропетровської області, до складу яких входять територіальні громади, на яких можливі бойові дії, а також підприємствам, організаціям та установам, що мають важливе значення для енергетичної та національної безпеки в цілому, зокрема: вугільних шахт, підприємств ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», виправних колоній та військових формувань, які знаходяться на цих територіях. Розпорядженням Дніпропетровської ОДА № 457/0/527-24 від 11.07.2024 р. ДМП ВКГ «ДЗД» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Звертає увагу, що у разі припинення відповідачами постачання електроенергії, процедура відновлення централізованого водопостачання ДМП ВКГ «ДЗД» займе тривалий проміжок часу у зв`язку з тим, що за своєю суттю постачання централізованого водопостачання передбачає складну технологічну процедуру. В результаті цього при відновленні централізованого водопостачання підприємству ДМП ВКГ «ДЗД» будуть завдані значні матеріальні збитки.

Враховуючи характер спору, суд вважає, що наведений спосіб забезпечення позову (шляхом заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», Акціонерному товариству "ДТЕК дніпровські електромережі", Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія «Укренерго» вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», договором про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 16.12.2019 № 88, договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0344-2032 та договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0344-03032 від 26.06.2019, для Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західнии Донбас») відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і вказаним заявником предметом спору, співмірність заходу із вказаними позивними вимогами.

Вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може унеможливити виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

В той же час, господарський суд не вбачає підстав для забезпечення позову у вигляді реалізації (здійснення) Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські Електромережі", Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія «Укренерго» процедури зміни електропостачальника відповідно до розділу 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі проведеної процедури закупівлі електричної енергії Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-західний Донбас».

За приписами ч. 6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (ідентифікаційний код 19480600), Акціонерному товариству "ДТЕК дніпровські електромережі" (ідентифікаційний код 23359034), Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія «Укренерго» (ідентифікаційний код 00100227) вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», договором про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 16.12.2019 № 88, договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0344-2032 та договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0344-03032 від 26.06.2019 для Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західнии Донбас».

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження має статус виконавчого документа.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 15.11.2024.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання - до 16.11.2027.

Стягувач: Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська область, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд. 28, ідентифікаційний код 03564045).

Боржник: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600).

Боржник: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034).

Боржник: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва