РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2024Справа № 910/9305/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Семенові В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницька обласна військова адміністрація), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійна організація "Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви про визнання протиправним та скасування розпорядження, за участю представників: позивача - Пасічника Я.С., відповідача - Антонюка Н.В., третьої особи - Йосипенко С.Т.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницька обласна військова адміністрація) № 360/2023-р від 11.05.2023 року "Про реєстрацію статуту Релігійної організації "Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" у новій редакції на підставі статей 12, 14, 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та статей 2, 3, 25, 37, 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.07.2023 року, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійну організацію "Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України).

10.07.2023 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву та клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації.

14.07.2023 року позивачем до суду подано відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів у справі.

20.07.2023 року відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив.

24.07.2023 року третьою особою до суду подано пояснення у справі.

У судовому засіданні 26.07.2023 року судом протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у зв`язку з його необґрунтованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року витребувано у Хмельницької обласної військової адміністрації копії матеріалів реєстраційної справи Релігійної організації "Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви від 09.04.2023 року, зокрема списки та підписи осіб, які підтримали рішення про прийняття статуту релігійної організації у новій редакції (два додатки), продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.08.2023 року.

25.08.2023 року позивачем до суду подано додаткові пояснення у справі.

28.08.2023 року відповідачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року подано витребувані матеріали.

У судовому засіданні 30.08.2023 року судом оголошено перерву у справі на 18.09.2023 року.

15.09.2023 року позивачем до суду подано додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 18.09.2023 року судом оголошено перерву у справі на 02.10.2023 року.

02.10.2023 року позивачем до суду подано заяву про зміну предмету позову.

У судовому засіданні 02.10.2023 року судом оголошено перерву у справі на 11.10.2023 року.

09.10.2023 року третьою особою до суду подано додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 11.10.2023 року судом протокольною ухвалою заяву позивача про зміну предмету позову від 02.10.2023 року прийнято до розгляду та оголошено перерву у справі на 22.11.2023 року.

07.11.2023 року третьою особою до суду подано додаткові пояснення у справі.

22.11.2023 року відповідачем до суду подано додаткові пояснення у справі.

22.11.2023 року позивачем до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 906/1330/21.

У судовому засіданні 22.11.2023 року судом оголошено перерву у справі на 13.12.2023 року.

28.11.2023 року відповідачем до суду подано додаткові пояснення у справі.

12.12.2023 року третьою особою до суду подано додаткові пояснення у справі на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 13.12.2023 року судом оголошено перерву у справі на 17.01.2024 року.

14.12.2023 року відповідачем до суду подано заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

15.01.2024 року позивачем до суду подано заяву про заміну предмету позову.

У судовому засіданні 17.01.2024 року судом оголошено перерву у справі на 07.02.2024 року.

26.01.2024 року третьою особою до суду подано додаткові пояснення у справі на заяву позивача про заміну предмета позову від 12.01.2024 року.

07.02.2024 року відповідачем до суду подано додаткові пояснення у справі на заяву позивача про заміну предмета позову від 12.01.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 року заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 року зупинено провадження у справі № 910/9305/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 906/1330/21 та зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 року про зупинення провадження у справі скасовано.

23.05.2024 року справу повернуто до Господарського суду міста Києва та передано судді Чибикіній С.О. 17.06.2024 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 року підготовче засідання у справі призначено на 31.07.2024 року.

31.07.2024 року позивачем до суду подано додаткові пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 року викликано представників сторін на 02.10.2024 року у зв`язку з тим, що судове засідання 09.09.2024 року не відбулось.

У судовому засіданні 02.10.2024 року судом оголошено перерву у справі на 23.10.2024 року.

У судовому засіданні 23.10.2024 року судом оголошено перерву у справі на 06.11.2024 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням загальних (парафіяльних) зборів членів Релігійної організації "Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Шепетівської єпархії Української Православної Церкви міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, оформлених протоколом № 1 від 09.04.2023 року вирішено, зокрема, затвердити Статут Релігійної громади у новій редакції з новим найменуванням: «Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України)», провести реєстрацію статуту Релігійної громади у новій редакції, а також державну реєстрацію змін до відомостей про Релігійну громаду, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, уповноважити Степанюк Олену Федорівну на представництво інтересів Релігійної громади перед органами державної влади, в тому числі, але не обмежуючись, обласними державними адміністраціями, відділами (управліннями) державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з метою реєстрації статуту Релігійної громади у новій редакції, а також проведення державної реєстрації змін до відомостей про Релігійну громаду, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та відповідно надати йому право від імені Релігійної громади підписувати заяви, форми реєстраційних карток, подавати всі необхідні документи, включаючи заяви, форми реєстраційних карток, цей протокол загальних зборів Релігійної громади, статут Релігійної громади та інші документи, передбачені чинним законодавством України, засвідчувати своїм підписом копії документів, з метою реєстрації статуту Релігійної громади у новій редакції, а також внесення змін до відомостей про Релігійну громаду, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запитувати та отримувати (в тому числі оригінали) будь-які документи, у разі необхідності вносити плату за дії, що пов`язані з такою державною реєстрацією.

Розпорядженням першого заступника начальника Хмельницької обласної військової адміністрації № 360/2023-р від 11.05.2023 року зареєстровано Статут Релігійної організації «Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» у новій редакції, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.01.2018 року № 133/2018-р "Про реєстрацію статуту Релігійної організації «Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» у новій редакції.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 зазначає, що Розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницька обласна військова адміністрація) № 360/2023-р від 11.05.2023 року «Про реєстрацію статуту Релігійної організації «Релігійна громада Нетішинської міської територіальної громади Собору Ікони Божої матері "Неопалима Купина" Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» у новій редакції є безпідставним та незаконним. Подані на перереєстрацію протокол і статут релігійної громади від 09.04.2023 року складені не уповноваженими особами, які не є членами релігійної громади, а також проведені парафіяльні збори відбулися без участі настоятеля та інших осіб, котрі є засновниками релігійної громади. Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено право на свободу совісті та віросповідання, а протиправна реєстрація статуту релігійної організації в новій редакції порушує права на вільне волевиявлення у релігійній організації і на вільний вибір сповідування православної віри.

Правовідносини, пов`язані з діяльністю релігійних організацій регулюються Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації", згідно статті 7 якого, релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Відповідно до пункту 15 Статуту релігійної організації (у попередній редакції), вищим органом парафіяльного управління є Парафіяльні збори, які за посадою очолює настоятель.

Згідно з пунктом 19 Статуту релігійної організації парафіяльні збори вважаються чинними за умови присутності на них не менше 2/3 від числа членів Парафіяльних зборів.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, зокрема що справжні члени-учасники загальних Парафіяльних зборів не приймали рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до Статуту, крім того проведені парафіяльні збори відбулися без участі настоятеля та інших осіб, які є засновниками релігійної громади.

Вирішуючи цей спір суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Частиною першою статті 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 року у справі № 910/3907/18.

Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Отже, судове рішення про визнання незаконним та скасування розпорядження Хмельницької обласної військової адміністрації № 360/2023-р від 11.05.2023 року, а також про визнання незаконною державну реєстрацію змін до установчих документів та до відомостей про юридичну особу не є підставою для вчинення реєстраційних дій, а відповідні позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту вичерпує свою дію з моменту внесення таких змін або доповнень до статуту (прийняття статуту в новій редакції).

Отже, зважаючи на характер спірних відносин, належному способу захисту інтересу Релігійної організації та/або її членів відповідає позовна вимога про визнання недійсним статуту Релігійної організації в новій редакції. Судове рішення про задоволення такої позовної вимоги є підставою для приведення суб`єктом державної реєстрації відомостей про Релігійну організацію, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у відповідність до відомостей статуту релігійної організації в попередній редакції.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, які позивач вважає порушеними, що є підставою для відмови в позові, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, не прийняті судом до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.11.2024.

Суддя С.О. Чебикіна