УХВАЛА

м. Київ

19.11.2024Справа № 911/2817/24

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи -підприємця Кравченка Івана Івановича

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

про скасування заборгованості,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи -підприємця Кравченка Івана Івановича до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про скасування заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вдповідачем безпідставно нараховано позивачу заборгованість за електричну енергію у період з 17 листопада 2017 року по 31 травня 2018 року на об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивач не здійснював підприємницьку діяльність та не споживав електричну енергію у вказаний спірний період.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2024 передано позовну заяву Фізичної особи підприємця Кравченка Івана Івановича до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про зобов`язання здійснити перерахунок безпідставної заборгованості у розмірі 106663,78 грн. та штрафних санкцій: пені, 3% річних та індексу інфляції у розмірі 15567,83 грн. за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідкам.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у господарському процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує господарське судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням господарського судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на спростування доказів в інших судових справах або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі. Недопустимим з огляду на завдання господарського судочинства є ініціювання окремого позовного провадження з метою створення передумов для визнання певного доказу у майбутньому судовому розгляді належним та допустимим або навпаки. Такі позови не підлягають судовому розгляду.

При цьому, вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

Перелік способів захисту прав та інтересів, наведений у ст. 16 Цивільного кодексу України, а також у ст. 20 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, ФОП Кравченко І.І. звернувся до господарського суду з позовом про зобов`язання Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» здійснити перерахунок безпідставної заборгованості у розмірі 106663,78 грн. та штрафних санкцій: пені, 3% річних та індексу інфляції у розмірі 15567,83 грн, що не відповідає способам захисту порушених прав, визначених у ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Наведена норма права підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Згідно до ч.6 ст.175 Господарського процесуального кодексу України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Так, господарський суд роз`яснює, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду як у порядку господарського судочинства, так і взагалі не підлягають судовому захисту.

Заявлені позивачем вимоги не можуть самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань за спожиту електричну енергію, є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за постачання електричної енергії; про припинення дій, що порушують право (зокрема щодо визнання неправомірними дій з припинення електропостачання до об`єкту споживача) або створюють загрозу його порушення, тощо.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява Фізичної особи -підприємця Кравченка Івана Івановича до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про скасування заборгованості, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 2, 5, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Кравченко Івану Івановичу у відкритті провадження у справі до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про скасування заборгованості.

2. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов