ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
06.11.2024 року м. Дніпро Справа № 904/6430/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)
судді: Дармін М.О., Мороз В.Ф.
секретар судового засідання Солодова І.М.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Деревянко Д.В. (поза межами суду) самопредставництво;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" про заміну позивача його правонаступником та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/6430/23
за позовом Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Іскра"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021"
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ОБОРОННА ПРОМИСЛОВІСТЬ"
про стягнення грошових коштів,
Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "ІСКРА" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою від 08.12.2023 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" (далі - відповідач) про стягнення 1.124.725,82 грн штрафу. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.
Позов мотивований тим, що між сторонами був укладений договір поставки на виконання якого відповідач поставив позивачу товар неналежної якості, який в подальшому був повернутий позивачем відповідачу. Згодом відповідач усунув недоліки товару поставленого позивачу, однак позивач вважає, що наявні підстави для застосування до правовідносин сторін положення ст. 231 ГК України та стягнення з відповідача штрафу за поставку товару неналежної якості.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024, у даній справі, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

08.03.2024 від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить ухвалити додаткове рішення у справі №904/6430/23 та покласти на позивача судові витрати відповідача у зв`язку з розглядом даної справи на загальну суму 15.000,00 грн.

Додатковим рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 клопотання відповідача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто з Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "ІСКРА" (69071, Запорізька область, місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ МАГІСТРАЛЬНА, будинок 84; ідентифікаційний код 14313866) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" (49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 35; ідентифікаційний код 44594888) 7.500,00 грн (сім тисяч п`ятсот грн 00 к.) витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "ІСКРА" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024; задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати по даній справі покласти на відповідача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024 апеляційну скаргу Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "ІСКРА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі № 904/6430/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі № 904/6430/23 - залишено без змін.

12.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.; заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі розглянути без участі заявника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2024 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В, судді: Дармін М.О., Мороз В.Ф.

15.08.2024 від представника позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, яким просить зменшити витрати на правничу допомогу відповідача до 10% від заявленого розміру до 1500,00 грн.

Зазначене клопотання позивача обґрунтоване тим, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлена представником відповідача до відшкодування, є знову завищеною та знову підлягає зменшенню в зв`язку із недотриманням вимог стосовно співмірності витрат із складністю та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Так, в обґрунтування витрат на правничу допомогу представник Позивача до суду першої інстанції надав Акт наданих послуг від 03.04.2024 року, згідно якого (крім вивчення документів та формування матеріалів справи) адвокатом було складено дві заяви по суті спору (п. 2 і 4 Акту), одне клопотання (п. 3 Акту), два заперечення (п. 5 та 7 Акту), складання листів та заяв (п. 6 Акту), а також адвокат приймав участь в двох судових засіданнях (п. 8 Акту). Як вже зазначалося, судом апеляційної інстанції в Постанові від 07 серпня 2024 року було визначено, що справедливою та співрозмірною вартістю витрат на професійну допомогу за обсяг робіт, зазначений в Акті наданих послуг від 03.04.2024 року, є 7 500,00 грн. Так, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правнича допомога адвоката (крім вивчення апеляційної скарги та формування матеріалів справи) полягала у складенні відзиву на апеляційну скаргу (п. 2 Акту) та складанні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу (п. 3 Акту). В судових засіданнях адвокат Позивача участі не приймав. Включення до вартості правничої допомоги послуг із складання заяви судових витрат на професійну правничу допомогу прямо суперечить правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.02.2024 по справі №910/9714/22, відповідно до якої заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Таким чином, фактично, в рамках надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, адвокатом було здійснено в інтересах Позивача лише складання відзиву на апеляційну скаргу, який за своїм змістом не відрізняється від заяв по суті спору, поданих представником Позивача до суду першої інстанції. Враховуючи висновок суду апеляційної інстанції у даній справі що справедливою та співрозмірною вартістю витрат на професійну допомогу за обсяг робіт, зазначений в Акті наданих послуг від 03.04.2024 року, є 7 500,00 грн., то в такому разі справедливою та співрозмірною вартістю витрат на професійну допомогу за обсяг робіт, зазначений в Акті наданих послуг від 12.08.2024 року, на думку позивача, є 1 500,00 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/6430/23 до розгляду. Призначено заяву до розгляду на 06.11.2024 о 12:30 год.

17.09.2024 від позивача до ЦАГС надійшло клопотання, яким просить зменшити витрати на правничу допомогу Відповідача до 10% від заявленого розміру до 1 500,00 грн. з мотивів, наведених в аналогічному клопотанні від 15.08.2024.

17.09.2024 від представника позивача до ЦАГС надійшла заява, якою просить надати можливість приймати участь в судовому засіданні по справі №904/6430/23, що відбудеться 06 листопада 2024 року о 12-30 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

20.09.2024 від представника відповідача до ЦАГС надійшло клопотання, яким просить долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № 1881 від 17.09.2024 про сплату послуг адвоката в сумі 15 000, 00 грн. згідно акту наданих послуг від 12.08.2024.

У судове засідання 06.11.2024 з`явився представник позивача, який заперечив проти заявленого позивачем розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач та третя особа не скористалися правом участі в судовому засіданні, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 06.11.2024 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000,00 грн., був зазначений у відзиві на апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 62) та подано відповідні докази 12.08.2024 в межах п`ятиденного строку з дня прийняття постанови ЦАГС від 07.08.2024.

Отже, відзив на апеляційну скаргу містять в собі заяву відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням певного розміру та заявником дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17, від 19.02.2019р. у справі №917/1071/18) вбачається, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постановах від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20 та від 06.10.2022 у справі № 916/840/21, Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6430/23, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи наступне.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. відповідач надав наступні копії документів:

- Договору про надання правової допомоги б/н від 21.06.2023, укладений між ТОВ "АМС 2021" та адвокатом Бедрінець А.І, згідно з п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги Клієнту та/або Підзахисному. Відповідно до п. 3.2. розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару Адвоката за виконання доручення Клієнта узгоджується Сторонами та визначається у Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною;

- Додаткової угоди від 20.05.2024 до Договору, пунктом 1 якої сторони визначили її предмет, а саме: Адвокат надає правову допомогу Клієнту у справі № 904/6430/23 в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі за позовом Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "ІСКРА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021", за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - АТ "УКРАЇНСЬКА ОБОРОННА ПРОМИСЛОВІСТЬ" про стягнення штрафних санкцій. Згідно з п. 2 вищевказаної Додаткової угоди відповідно до умов розділу 3 Договору про надання правової допомоги Сторони домовились, що вартість послуг Адвоката за ведення цієї справи в суді апеляційної інстанції складатиме 15 000, 00 грн. Пунктом 4 передбачено, що відповідно до умов Договору про надання правової допомоги Сторони домовились, що Клієнт здійснює оплату послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з дня набрання рішення суду по справі законної сили;

- Акту наданих послуг від 12.08.2024 до договору про надання правової допомоги від 21.06.2023 за ведення справи визначеної у Додатковій угоді від 20.05.2024 (справа № 904/6430/23), зі змісту якого вбачається наступний обсяг наданих адвокатом Бедрінець А.І. послуг:

1. вивчення та аналіз апеляційної скарги Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі №904/6430/23. Формування та узгодження правової позиції з Клієнтом. Формування матеріалів справи;

2. складання у справі №904/6430/23 відзиву на апеляційну скаргу Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області. Підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до відзиву, оформлення копій доданих письмових доказів до відзиву. Відправлення, подання відзиву сторонам у справі та до суду;

3. складання заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до заяви. Підготовка такої заяви до відправлення стороні у справі та до суду.

- свідоцтва «Про право на заняття адвокатською діяльністю» серія ДП № 5518 від 25.11.2022р. та ордера серії АЕ № 1218955 на надання правничої (правової) допомоги.

Центральний апеляційний господарський суд частково погоджується з доводами, викладеними у клопотанні позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Здійснивши аналіз вищезазначеного Акта наданих послуг від 12.08.2024, колегія суддів зауважує, що такі послуги як «вивчення та аналіз апеляційної скарги; формування та узгодження правової позиції з Клієнтом; підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до відзиву, оформлення копій доданих письмових доказів до відзиву; відправлення, подання відзиву сторонам у справі та до суду» вже охоплюється послугою «складання у справі №904/6430/23 відзиву на апеляційну скаргу», тому, окремому відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

Окрім цього, апеляційним судом враховується правовий висновок, що міститься в п. 3.15 додаткової постанови Верховного Суду у складі суддів КГС від 05.06.2024 у справі №910/698/23: «… позивачем зазначено у заяві, що послугою з надання правової допомоги, окрім підготовки відзиву на касаційну скаргу, є його направлення Суду та учасникам справи, що своєю чергою не потребує спеціальної освіти та не може вважатися послугою з надання правової допомоги».

Колегія суддів також зауважує, що в Акті наданих послуг від 12.08.2024 адвокатом визначено окремим пунктом «складання заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до заяви. Підготовка такої заяви до відправлення стороні у справі та до суду», що не підлягає відшкодуванню, оскільки заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ОП КГС ВС від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, згідно з якою подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Відтак, судом апеляційної інстанції здійснена оцінка рівня витрат відповідача на правничу допомогу в розрізі їх обґрунтованості та необхідності, як обов`язкового критерію при розподілі судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, а також врахувавши заперечення позивача, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, її значенням для сторін, ціною позову та наданим адвокатом Бедрінець А.І. обсягом послуг, судова колегія вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем під час розгляду справи в Центральному апеляційному господарському суді, підлягають зменшенню до 10 000,00 грн., в іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем у заяві про винесення додаткової постанови у даній справі було також заявлено про те, що Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» () перетворено в Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (). В підтвердження правонаступництва відповідачем додаються відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Казенному підприємству «Науково-виробничий комплекс «Іскра» () та по правонаступнику - Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (). Також, в матеріалах справи наявне клопотання Позивача від 16.07.2024 про заміну Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» () на правонаступника - Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» ().

Судова колегія вважає за необхідне задовольнити клопотання Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» про залучення до участі у справі правонаступника (в порядку ст. 52 ГПК України), яким просить здійснити заміну Позивача у справі №904/6430/23 - Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра», виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 31 травня 2024 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перетворення казенного підприємства Науково-виробничий комплекс Іскра в акціонерне товариство» від 09.12.2021 №1280 Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» () перетворено в Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (). Відповідно до п. 1.1 Статуту АТ «Науково-виробничий комплекс «Іскра», Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі товариство) є юридичною особою, 100 відсотків акцій якого належать державі. Товариство утворене внаслідок припинення шляхом реорганізації Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» в порядку перетворення відповідно до Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». З дня його державної реєстрації товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра».

Відтак, клопотання Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" від 16.07.2024 про заміну позивача його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 52, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" про заміну позивача його правонаступником задовольнити.

Здійснити заміну позивача у справі №904/6430/23 Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Науково-виробничий комплекс "Іскра".

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/6430/23 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" витрати на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі № 904/6430/23 в розмірі 10 000,00 грн., про що видати наказ.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Видачу наказу, на виконання цієї постанови, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків, передбачених ст. 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 21.11.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз