ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.11.2024 Справа № 917/1252/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши

подання від 19.11.2024 (вхід. № 15592 від 19.11.2024) Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича (вул. Троїцька, буд. 89-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 як боржника у справі № 917/1252/23

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 151 405,76 грн

без повідомлення сторін

від приватного виконавця: не з`явився

встановив:

Приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович звернувся до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у справі № 917/1252/23 - Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд враховує, що статтею 337 ГПК України передбачено, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно.

Термін негайно у розумінні рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1988 р. у справі Броуґан та інші проти Сполученого Королівства є виправданим, якщо строк триває до чотирьох днів.

Верховий суд України у листі від 01.02.2013 Верховного Суду України Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зазначив, що зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції, подання має бути розглянуте в день його надходження до суду, проте не пізніше наступного дня.

Подання надійшло до судді 19.11.2024 в кінці робочого дня, ухвалою від 20.11.2024 його розгляд призначений на наступний робочий день 21.11.2024.

Вказана ухвала суду надсилалась приватному виконавцю Скрипнику В.Л. в його електронний кабінет підсистеми Електронний суд (довідка про доставку електронного листа 21.11.2024).

Приватний виконавець у поданні прохає проводити розгляд подання без його участі. Це клопотання суд задовольнив.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Господарський суд Полтавської області у справі № 917/1252/23 прийняв рішення від 06.11.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 92000 грн 00 коп. основного боргу, 23 315 грн 06 коп. пені, 4706 грн 55 коп. - 3% річних, 31384 грн 14 коп. інфляційних втрат, 2684грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору (а.с. 110-118).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2023 у справі № 917/1252/23 залишено без змін (а.с. 206-214).

Надалі вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 27.02.2024.

На виконання вказаного рішення Господарський суд Полтавської області видав відповідний наказ від 22.03.2024 № 917/1252/23 (а.с. 241) про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 92000 грн 00 коп. основного боргу, 23 315 грн 06 коп. пені, 4706 грн 55 коп. - 3% річних, 31384 грн 14 коп. інфляційних втрат, 2684грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Постановою від 22.04.2024 приватний виконавець Скрипник В. Л. відкрив виконавче провадження № 74805778 з виконання вказаного наказу суду якою серед іншого, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Приватний виконавець Скрипник В.Л. звернувся до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за межі України на підставі ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, ст. 337 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що під час вчинення виконавчих дій було накладено арешт на майно та кошти боржника; було вжито заходів щодо розшуку рухомого та нерухомого майна боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; залишок коштів на рахунках боржника є недостатнім для виконання рішення суду; боржник рішення суду не виконує, заборгованість не погашає. Зазначене свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Вказані обставини, на думку приватного виконавця, є достатніми для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ч. 1 - ч.3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, положеннями ст. 337 ГПК України передбачено можливість застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

У рішенні Європейського суду з прав людини щодо незаконності обмеження у праві виїзду за кордон у справі Хлюстов проти Росії (№ 28975/05). Суд звернув увагу на необґрунтованість обмеження права заявника залишити країну, оскільки причиною було зазначено лише факт несплати боргу, без пояснення, як заборона сприятиме швидшому його погашенню, з урахуванням індивідуальних особливостей заявника. ЄСПЛ дійшов висновку, що уряд порушив свої зобов`язання встановлювати такі обмеження виправдано і пропорційно, відповідно до частин 2 і 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода залишати свою країну і обмеження цього права виключно на підставі закону і якщо це необхідно у демократичному суспільстві).

Таким чином, задоволення подання можливе лише за умови доведеності ухилення боржника від виконання зобов`язання. Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником чи факт перетинання державного кордону не є підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний або приватний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приватний виконавець у поданні зазначає, що він вжив низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, зокрема:

(1) на підставі інформації, отриманої в результаті електронного взаємообміну з банківськими установами через систему АСВП від 22.04.2024 та відповіді з ДФС від 22.04.2024 встановлено, що боржник має відкриті розрахункові рахунки в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК», на які накладено арешт постановою приватного виконавця про арешт коштів боржника від 22.04.2024 ВП № 74805778.

На підставі інформації, отриманої в порядку електронного взаємообміну з банками через систему АСВП встановлено, що у боржника недостатньо коштів для покриття заборгованості за виконавчим провадженням, а саме:

- залишок коштів на рахунках боржника в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» складає 71,99 грн.;

- загальний залишок коштів на рахунках боржника в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» складає 15,75 грн.

Приватний виконавець у поданні вказує, що з метою списання коштів з відкритого рахунку боржника в АТ «ОЩАДБАНК» 16.09.2024 до вказаної банківської установи направлено платіжну інструкцію, за наслідками виконання якої на депозитний рахунок приватного виконавця надійшло 21,24 грн, що також є недостатнім для погашення заборгованості за виконавчим провадженням.

(2) на підставі отриманої інформації з ПФУ та ДПС від 09.09.2024 встановлено, що боржник останній раз отримував дохід протягом 4 кварталу 2023 року в розмірі 1496,25 грн, який задекларував, як фізична особа-підприємець.

(3) на підставі повідомлення ТСЦ 5342 від 02.05.2024 № 31/32/5342-356 та відповіді з МВС від 10.09.2024 встановлено, що боржнику на праві власності належать транспортні засоби марки ВАЗ 210990, 2004 р.в., днз НОМЕР_3 та марки VOLKSWAGEN EOS, 2011 р.в., днз НОМЕР_4 .

Приватний виконавець у поданні вказує, що у зв`язку з відсутністю інформації про місцезнаходження вказаних транспортних засобів та не наданням боржником такого майна для опису, 01.08.2024 винесено постанову про розшук майна боржника, яку направлено на виконання до органів національної поліції.

Приватний виконавець у поданні вказує, що на момент звернення до суду з поданням транспортні засоби не розшукано, про місцезнаходження автомобілів боржник не повідомляє.

(4) відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 13.09.2024 № 394819566, за боржником на праві власності зареєстровано два об`єкти нерухомого майна:

1) частина квартири АДРЕСА_3 (право спільної часткової власності зареєстроване 22.08.2023);

2) Квартира АДРЕСА_4 . Оскільки м. Лисичянськ Луганської області відноситься до тимчасово окупованих територій, а тому звернення стягнення нерухоме майно, розташованого в межах зазначеного населеного пункту, не виявляється можливим.

Приватний виконавець у поданні вказує, що 28.08.2024 за вих. № 38879 боржнику за адресою належної йому частини нерухомого майна ( АДРЕСА_5 ) рекомендованим поштовим відправленням № 509 направлено виклик, яким ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до приватного виконавця, а також повідомити про причини невиконання вимог виконавчого документа, надати декларацію про майновий стан та повідомити про місцезнаходження належного йому майна. Разом з викликом боржнику направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2024 ВП № 74805778.Поштове відправлення № 509 боржником отримано особисто 10.09.2024, про що свідчить інформація з офіційного вебсайту АТ «УКРПОШТА».

Приватний виконавець у поданні вказує, що на момент направлення даного подання, ОСОБА_1 за викликом не з`явився, про причини невиконання вимог виконавчого документа та приватного виконавця не повідомив.

Згідно відповіді з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 12.08.2024 № 402В/01-24 у квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована неповнолітня особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації 05.12.2023).

Приватний виконавець у поданні вказує, що на виконання пункту 30 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень 11.09.2024 за вих. № 41008 до Одеської міської ради направлено лист щодо надання дозволу на реалізацію зазначеної квартири (на момент звернення до суду з даним поданням відповіді не надходило).

(5) згідно інформації, отриманої з Єдиної уніфікованої системи сільськогосподарської техніки Держпродспоживслужби встановлено, що боржнику не належить сількогосподарська техніка.

(6) на підставі відповіді з Національної комісії з цінних паперів та фондовому ринку боржник значними пакетами акцій емітентів (5 відсотків і більше статутного капіталу) не володіє.

(7) згідно відповіді з Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 07.05.2024 № ПНС/2/6353-24 боржник не має великотоннажних або інших технологічних транспортних засобів.

(8) дані про перетинання боржником кордону України за період з 22.04.2024 (момент відкриття виконавчого провадження № 74805778) по 09.09.2024 відсутні, про що свідчить відповідь з ДМС від 09.09.2024.

Враховуючи вище наведене, в результаті вжитих приватним виконавцем заходів виявлені транспортні засоби, належні ОСОБА_1 , та нерухоме майно боржника в м. Одесі.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець посилається на те, що боржник жодного разу не здійснив сплату заборгованості за рішенням в добровільному порядку, попри наявність майна, за рахунок якого той мав, та має можливість виконати рішення суду, чого не робить незважаючи на обізнаність із відкритим виконавчим провадженням № 74805778, ОСОБА_1 може зловживати правами безперешкодного перетинання кордону України задля подальшого ухилення від виконання покладених на нього обов`язків.

Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавець суду не надав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки боржнику на праві власності належить рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, не доведено ухилення боржником від виконання рішення суду, а також те, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на викладене підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 337, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата підписання ухвали: 21.11.2024.

Суддя Т. М. Безрук