ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.2024 Справа №905/1192/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м.Київ,

до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, Донецька область,

про стягнення збитків у сумі 12780797,51грн,

За участю представників сторін (в режимі відеоконференції):

від позивача: Шох С.М.

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м. Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецька область, про стягнення збитків у сумі 12780797,51грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором №02/07-02 від 02.07.2021, а саме: за операціями з виконання робіт/послуг відповідач в порушення п.101.10 ст.201 Податкового кодексу України не склав та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних з ПДВ (ЄРПН) податкові накладні з ПДВ, чим позбавив позивача права на віднесення ПДВ у загальному розмірі 12780797,51грн до складу податкового кредиту. Як наслідок, позивач не скористався правом на зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за звітні періоди вересень-грудень 2021, січень-липень 2022, що призвело до понесення позивачем заявлених до стягнення збитків.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Рух справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Донецької області від 11.09.2024 для розгляду справи №905/1192/24 обрано суддю Аксьонову К.І.

Ухвалою від 13.09.2024 суд залишив без позовну заяву руху. Після виправлення недоліків первісно поданого позову ухвалою від 24.09.2024 суд відкрив провадження у справі; розгляд справи вирішив здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 15.10.2024 з подальшим відкладанням на 29.10.2024.

Ухвалою від 29.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.11.2024.

У судовому засіданні 14.11.2024 в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача, позовні вимоги підтримав; відповідач представника не направив; про дату, час та місце проведення засідань суду повідомлений через систему «Електронний суд».

Згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

02.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (замовник) та Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» (підрядник) укладений договір підряду №02/07-02, відповідно до п.п.1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених договором, підрядник (відповідач) зобов`язався виконувати роботи з добування вугілля, а також монтажно-демонтажні та ремонтні роботи (підривка, зачистка, доставка та видача матеріалів і обладнання), в межах гірничого відводу замовника, а саме: в 1 південній лаві ухилу №1 заскидової частини пласта 13, а замовник (позивач) зобов`язався прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Згідно з п.3.3 договору №02/07-02 від 02.07.2021 факт належного виконання робіт за договором підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт (з додатками) відповідно до умов договору. Не пізніше 8 (восьмого) робочого дня кожного календарного місяця наступного за звітним Підрядник зобов`язується складати і надавати Замовнику по два примірники підписаних з його боку актів здачі-прийому виконаних робіт (з додатками), що містять інформацію про склад, обсяг і вартість робіт, виконаних в попередньому календарному місяці, з доданням відповідних вимірювальних актів, актів приймання-бракування виконаних робіт, розшифровку фонду зарплати за видами оплат, розрахунок заробітної плати згідно фактичного обсягу, у довільній формі, (щомісячного) акту прийому-передачі вугілля (вугільної продукції).

Згідно з п.4.1 договору №02/07-02 від 02.07.2021 вартість виконаних робіт визначається на підставі актів здачі-прийому виконаних робіт, які надаються (при цьому в розрахунок вартості даних робіт не включається розмір амортизаційних відрахувань по основних засобах обладнанню (в т.ч. машин та механізмів), переданим замовником для виконання робіт підряднику).

Розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника на підставі актів здачі-прийому виконаних робіт, підписаних сторонами (п.4.2 договору №02/07-02 від 02.07.2021).

Строк оплати виконаних робіт за цим договором складає 30 календарних днів після отримання замовником від підрядника актів виконаних робіт (п.4.3 договору №02/07-02 від 02.07.2021).

Згідно з п. 4.4 договору №02/07-02 від 02.07.2021 на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) підрядник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється підрядником протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України). У разі відмови підрядника надати замовнику податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, який замовник повинен отримати, за такою податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідної претензії замовника.

Як встановлено п.7.1 договору №02/07-02 від 02.07.2021 договір набуває чинності з моменту підписання та діє з 02 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від зобов`язань, які повинні бути виконані в період його дії і від відповідальності за порушення, які мали місце в період дії договору.

Договір №02/07-02 від 02.07.2021 підписаний уповноваженими представниками сторін.

У виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №02/07-02 від 02.07.2021 відповідач виконав, а позивач прийняв підрядні роботи/послуги на загальну суму 76684785,03грн, в тому числі ПДВ за ставкою 20% у сумі 12780797,51грн, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийому наданих послуг: за вересень 2021 по ділянці №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 2090050,34грн, в тому числі ПДВ 348341,72грн; за жовтень 2021 по ділянці №5 (1 південна лава уклону №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 2180491,81грн, в тому числі ПДВ 363415,30грн; за листопад 2021 по ділянці №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 7816415,05грн, в тому числі ПДВ 1302735,84грн; за грудень 2021 по ділянці №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 16495010,78грн, в тому числі ПДВ 2749168,46грн; за січень 2022 по ділянці №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 10255709,48грн, в тому числі ПДВ 1709284,91грн; за лютий 2022 по ділянці №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 7603635,62грн, в тому числі ПДВ 1267272,60рн; за березень 2022 №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 5513484,42грн, в тому числі ПДВ 918914,07грн; за квітень 2022 №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 південний конвеєрний штрек похилу №1 з.ч. пл.L3, вентиляційний штрек 1 південної лави похилу №1 з.ч. пл.L3) на суму 3707844,84грн, в тому числі ПДВ 617974,14грн; за травень 2022 №5 (1 південна лава похилу №1 з.ч. пл.L3, 1 пі

Виконані за договором підряду №02/07-02 від 02.07.2021 роботи оплачені на загальну суму 76684785,03грн, в тому числі ПДВ 12780797,51грн, що вбачається з платіжних інструкцій: № 765 від 05.08.2022 на суму 2 031 364,22 грн з ПДВ 20%, № 774 від 08.08.2022 на суму 2 402 274,00грн з ПДВ 20 %, № 811 від 11.08.2022 на суму 21500,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 813 від 12.08.2022 на суму 200 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %; № 814 від 12.08.2022 на суму 4200000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №833 від 16.08.2022 на суму 7781500,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №887 від 19.08.2022 на суму 200000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 899 від 23.08.2022 на суму 19989700,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №920 від 25.08.2022 на суму 31826,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 929 від 29.08.2022 на суму 200000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №942 від 30.08.2022 на суму 179000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №959 від 06.09.2022 на суму 1700000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №1008 від14.09.2022 на суму 2194510,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №1009 від 15.09.2022 на суму 761000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №1103 від 16.09.2022 на суму 300000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; №1104 від 20.09.2022 на суму 300000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; №1111 від 21.09.2022 на суму 750 820,33 грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 1829 від 06.12.2022 на суму 400000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; №1842 від 12.12.2022 на суму 400000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; №1843 від 14.12.2022 на суму 1817548,00грн, в тому числі ПДВ 20%; № 502 від 19.12.2022 на суму 400000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; №527 від 26.12.2022 на суму 400000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; №562 від 05.01.2022 на суму 400000,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 563 від 10.01.2023 на суму 1725300,00грн, в тому числі ПДВ 20 %; № 582 від 12.01.2023 на суму 350000,00грн, в тому числі ПДВ 20%; № 668 від 13.02.2023 на суму 300708,23грн, в тому числі ПДВ 20 % та банківськими виписками за 23.12.2021, 24.12.2021, 07.02.2022, 08.02.2022, 09.02.2022, 10.02.2022, 11.02.2022, 14.02.2022, 15.02.2022, 16.02.2022, 18.02.2022. Відповідач вказан

Матеріали справи свідчать, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (індивідуальний податковий номер 66), та відповідач, Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» (індивідуальний податковий номер 68), під час здійснення господарських операцій за договором №02/07-02 від 02.07.2021 були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

За наслідком здійснення господарських операцій з придбання позивачем виконаних за договором робіт відповідачем податкові накладні складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних не було, що відповідачем не спростовано.

Вказане зумовило те, що позивач не включив ПДВ за ставкою 20% договірної (контрактної) вартості товарів/послуг в ціні придбаних за договором виконаних відповідачем робіт до складу податкового кредиту з ПДВ у звітні періоди вересень грудень 2021, січень липень 2022 (виходячи з першої з подій отримання послуг/робіт), що підтверджується відомостями наявних в матеріалах справи податкових декларацій позивача з ПДВ за вересень 2021, жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, травень 2022, червень 2022, липень 2022.

Доказів фактичної сплати до державного бюджету задекларованих позивачем сум ПДВ матеріали справи не містять.

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало завдання позивачеві збитків внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, що призвело до позбавлення позивача права включити суми ПДВ у сумі 12780797,51грн до складу податкового кредиту з ПДВ у звітні періоди вересень грудень 2021, січень липень 2022 та, відповідно, зменшити податкові зобов`язання з ПДВ.

Оцінка судом аргументів учасників справи.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з п.1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Повноту дослідження обставин справи забезпечує дотримання такого принципу господарського судочинства як змагальність. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін та не передбачає обов`язку суду вважати встановленою обставину, про яку сторона стверджує без надання відповідних доказів за наявності заперечень протилежної сторони проти такої обставини. Будь-яка обставина, що стосується справи та входить до предмета доказування, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, як в контексті наявності збитків так і їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Вина заподіювача збитків презюмується. Її відсутність доводиться відповідачем.

Як встановлено пп.14.1.181 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції закону № 1797-VIII від 21.12.2016, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2198-VIII від 09.11.2017, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці 1 цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування (абз.4). Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних (абз.5).

В подальшому в абз.4-5 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України внесено зміни Законом № 1914-IX від 30.11.2021, а саме: цифри « 1095» замінено цифрами « 365».

За змістом п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в редакції Закону №2725-VIII DSL 16/05/2019 , чинній на час виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, як передбачено п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок ко

Отже чинне законодавство не передбачає права реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем послуг за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо останній за законом мав її зареєструвати.

Відповідно, оскільки акти здачі-прийому наданих послуг є первинними документами, що підтверджують здійснення господарської операції, останні є підставою для виникнення у відповідача обов`язку скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН у строки, визначені Податковим кодексом України.

При цьому, податкове законодавство передбачає складання та реєстрацію податкових накладних саме по факту надання послуг, а не проведення їх оплати.

Зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає з податкового законодавства, яке відносить до податкового кредиту суми податку не лише сплачені, а і нараховані у разі здійснення господарської операцій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №927/720/18.

Між тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач видав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за фактом отримання позивачем послуг/робіт за договором №02/07-02 від 02.07.2021 у звітні періоди вересень-грудень 2021, січень-липень 2022 за першою з подій виконання робіт/надання послуг. Обставини щодо видачі спірних податкових накладних відповідач не доводить, причини невидачі не пояснює. Відомостей щодо застосування відповідачем касового методу обліку господарських операцій матеріали справи не містять.

Як наслідок, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Зважаючи на те, що саме на продавця товарів/послуг покладено обов`язок скласти податкову накладну за результатом відповідної господарської операції та зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання кпокупця таких товарів/послуг на те, що це зобов`язання буде виконане, оскільки саме факт реєстрації в ЄРПН податкових накладних дає можливість покупцю право віднести суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Продавець залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо факту податкового порушення, а саме: відсутність дій щодо реєстрації податкових накладних за господарськими операціями в Єдиному реєстрі податкових накладних з боку відповідача.

Якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача.

Надавши оцінку викладеним обставинам, суд зазначає, що бездіяльність відповідача з нереєстрації податкових накладних призвела до того, що позивач був позбавлений права включити суми ПДВ у сумі 12780797,51грн до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань, що свідчить про наявність прямого причинно-наслідковий зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором №02/07-02 від 02.07.2021 обов`язку видати та зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту з відповідним зменшенням податкових зобов`язань на зазначену суму згідно з наведеними нормами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що фактично є збитками позивача.

Доказів відсутності вини відповідача останнім не доведено.

Збитки у сумі 12780797,51грн позивач розраховує, виходячи з суми ПДВ за господарськими операціями з придбання наданих відповідачем робіт/послуг за договором №02/07-02 від 02.07.2021 у періоди вересень-грудень 2021, січень-липень 2022.

Ці обставини зумовлюють висновок суду щодо наявності усіх елементів складу господарського правопорушення, а отже обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення збитків у сумі 12780797,51грн, отже, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, з огляду на задоволення позовних вимог, покладається на відповідача. Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до розподілу між сторонами учасниками справи заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, б.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (01054, м. Київ, вул.. Богдана Хмельницького, б. 64, ) збитки у сумі 12780797,51грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 153369,57грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 14.11.2024 суд проголосив та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення суд підписав 18.11.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова