РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2024Справа № 910/5227/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"

про стягнення 46 853,52 грн.

представники сторін: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 46 853,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 відкрито провадження у справі № 910/5227/24 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07.06.2024 року.

Надалі, ухвалою суду від 27.09.2024 призначено судове засідання на 25.10.2024 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 матеріали справи № 910/5227/24 передані на розгляд судді Шкурдовій Л.М. у зв`язку з відпусткою судді Мельника В.І.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024, здійсненим унаслідок некоректно заданих відомостей, що впливають на авторозподіл, матеріали справи № 910/5227/24 передані на розгляд судді Поляковій К.В. у зв`язку зі звільненням судді Мельника В.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 прийнято справу № 910/5227/24 до свого провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 14.11.2024 року.

14.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності представника позивача.

До судового засідання 14.11.2024 представники сторін не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За змістом частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що позивачем неправомірно враховано ПДВ при визначені розміру страхового відшкодування, а також не враховано коефіцієнт фізичного зносу. Крім того, позивач не здійснив проведення огляду пошкодженого транспортного засобу за участі представника відповідача, що позбавило останнього на визначення розміру страхового відшкодування. Також, відповідач зауважив на необхідності призначення судової автотоварознавчої експертизи у справі.

Відповідно до частини 2 статті 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У частині 1 статті 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Розглянувши відповідне клопотання відповідача, суд дійшов висновку відмовити в його задоволенні у зв`язку з відсутністю сукупності визначених частиною 1 статті 99 ГПК України умов для призначення у справі судової експертизи.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідно до звіту від 12.08.2023 № 142176 коефіцієнт фізичного зносу становить 0. а виплата позивачем страхового відшкодування не включала ПДВ.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-22-00206, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 .

31.03.2023 у м. Дніпро по вул. Кулищивській, 22, (GPS координати визначені автоматично) відбулась дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом марки Nissan Rogue, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 .

Вищезазначена ДТП оформлена електронним європротоколом.

05.04.2023 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором № 28-0401-22-00206, а також на виплату страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , визначена на підставі ремонтної калькуляції від 05.04.2023 № ССКА-8808 системи Audatex, на суму 49783 грн.

06.04.2023 позивачем складено страховий акт № ССКА-8808 на суму 49783 грн.

Дана сума страхового відшкодування в загальному розмірі 49783 грн. сплачена позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.04.2023 № 46880.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Nissan Rogue, державний номер НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № ЕР212583249, що станом на дату ДТП 31.03.2023 був діючим.

Відтак, позивач направив відповідачу заяву від 26.04.2023 № 47967 на виплату страхового відшкодування в розмірі 49783 грн. Дана заява отримана відповідачем 03.05.2023 відповідно до наявної у матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 796.

Листом від 15.06.2023 № 0997 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення на виплату страхового відшкодування в сумі 11556,20 грн., що виплачена позивачу відповідно до платіжної інструкції від 14.06.2023 № 3832.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.07.2023 № 48576 на доплату страхового відшкодування.

У відповідь відповідач у листі від 20.07.2023 № 1637 навів перелік документів, після отримання яких від позивача може повернутися до розгляду питання про доплату страхового відшкодування.

15.08.2023 позивач направив відповідачу лист від 14.08.2023 № 48927, до якого надав звіт від 12.08.2023 № 142176 про оцінку колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58427,24 грн., у т.ч. ПДВ на запасні частини, та 50800,24 грн. без ПДВ на запасні частини.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки Nissan Rogue, державний номер НОМЕР_2 , застраховано відповідачем на підставі полісу № ЕР212583249 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону в разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", МТСБУ встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 року № 274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).

Згідно з рішенням Президії МТСБУ від 13.07.2017 № 403/2017 європротокол може заповнюватись у паперовому вигляді на спеціальному бланку або в електронній формі, з використанням системи "Електронний європротокол". Європротокол, оформлений з використанням зазначеної системи, є повним аналогом європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Відповідно до пункту 1 Інструкції повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) - це письмове повідомлення встановленого МТСБУ зразка, яке надається страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 2 Інструкції Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди. Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що Повідомлення заповнюється чітко, розбірливо, від руки кульковою ручкою, бажано друкованими літерами, при цьому обов`язково зазначаються всі відомості про кожного учасника ДТП. Вибір учасником колонки (жовта чи блакитна) не має значення.

Відповідно до пункту 5 Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати працівників державних правоохоронних органів про її настання.

Порядок заповнення Повідомлення чітко регламентований пунктом 7 Інструкції.

Відповідно до пунктів 7.1., 7.9. та 7.11. Інструкції у європротоколі (електронному європротоколі) зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, схема ДТП, видимі пошкодження кожного транспортного засобу, розташування транспортних засобів на момент настання ДТП, напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг.

Як встановлено судом, спірна дорожньо-транспортна пригода оформлена водіями шляхом складання спрощеного повідомлення - електронним європротоколом, без виклику працівників Національної поліції України.

Так, в європротоколі зазначено, що транспортний засіб марки Nissan Rogue, державний номер НОМЕР_2 , заїжджав на місце стоянки, а транспортний засіб марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , був припаркований. До вказаного європротоколу долучено обрану учасниками ДТП схему.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на порушення позивачем порядку визначення розміру шкоди, оскільки ним не було надано відповідачу фото пошкодженого транспортного засобу та не проведено огляд транспортного засобу за участі представника відповідача.

Разом із цим, відповідачем не надано доказів, що відповідні обставини призвели до неможливості встановити відповідачем обставини настання дорожньо-транспортної пригоди та розмір заподіяної шкоди.

При цьому, як слідує з листа відповідача від 15.06.2023 № 0997, останній прийняв рішення про виплату страхового відшкодування без запиту надання фото пошкодженого транспортного засобу чи вимоги про його огляд.

Також, відповідач не просив надати фото пошкодженого транспортного засобу в листі від 20.07.2023 № 1637, в якому при цьому вказав, що огляд даного транспортного засобу просить забезпечити після виконання ремонтно-відновлювальних робіт.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску транспортного засобу - 2021 рік, тобто станом на дату ДТП 31.03.2023 строк експлуатації вказаного автомобіля не перевищував 7 років.

Згідно зі складеним на замовлення позивача звітом від 12.08.2023 № 142176 про оцінку колісного транспортного засобу, коефіцієнт фізичного зносу становить 0; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58427,24 грн., у т.ч. ПДВ на запасні частини, та 50800,24 грн. без ПДВ на запасні частини.

У свою чергу, відповідачем жодних доказів на підтвердження необхідності застосування коефіцієнту фізичного зносу у певному розмірі до матеріалів справи не долучено.

Приймаючи до уваги визначену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки BMW 520 І, державний номер НОМЕР_1 , згідно з ремонтною калькуляцією від 05.04.2023 № ССКА-8808 системи Audatex, на суму 49783 грн., позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 49783 грн.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до даних полісу № ЕР212583249 розмір франшизи становить 0 грн.

Щодо зауважень відповідача про неправомірне включення до суми страхового відшкодування розміру ПДВ, суд зауважує наступне.

Як слідує з копії платіжної інструкції від 06.04.2023 № 46880, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 49783 грн. без ПДВ, чим спростовуються відповідні твердження відповідача.

З огляду на те, що позивачем пред`явлено до стягнення суму страхового відшкодування в розмірі 38226,80 грн., тобто за вирахуванням вже сплаченої відповідачем частини суми страхового відшкодування в розмірі 11556,20 грн., суд дійшов висновку задовольнити позов у відповідній частині в повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути нараховані на суму страхового відшкодування в розмірі 38226,80 грн. за період з 04.08.2023 до 22.04.2024 три проценти річних у розмірі 825,36 грн., нараховану за період з 03.08.2023 до 01.02.2024 пеню в розмірі 6919,97 грн. та інфляційні втрати в розмірі 881,39 грн., нараховані за період серпень 2023 року - березень 2024 року.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Положеннями п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У пункті 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому правовідносини з відшкодування шкоди в порядку суброгації, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням.

Оскільки заява від 26.04.2023 № 47967 на виплату страхового відшкодування в розмірі 49783 грн. отримана відповідачем 03.05.2023, строк на виплату повної суми страхового відшкодування тривав до 03.08.2023 року.

Разом із цим, відповідно до наданого позивачем розрахунку пені позивач здійснив її нарахування з 03.08.2023, замість 04.08.2023 року.

У зв`язку з цим, здійснивши арифметичний перерахунок пені в межах визначеного позивачем періоду з 04.08.2023 до 01.02.2024, суд дійшов висновку про стягнення пені в сумі 6873,89 грн.

Поряд із цим, нараховані позивачем компенсаційні виплати підлягають стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. суд дійшов висновку про наступне.

На обґрунтування заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем долучено до матеріалів справи в копіях договір про надання правничої допомоги від 08.12.2023 № 2-12/2023-Ю, акт виконаних робіт до договору від 23.04.2024, платіжну інструкцію від 23.04.2024 № 5508 на суму 29000 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору за надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро у справах, де клієнт виступає в якості позивача, клієнт перераховує Адвокатському бюро у справах, де ціна позову перевищує 10000 грн., але не більше ніж 50000 грн., гонорар у сумі 5000 грн.

Як слідує з акту виконаних робіт, розмір гонорару Адвокатського бюро за надання правової допомоги по страховій справі № ССКА-8808 за договором страхування № 28-0401-22-00206 становить 5000 грн.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною 5 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву відповідач навів заперечення проти заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зазначивши що правова позиція позивача в таких справах є давно сформованою та не потребувала додаткових пояснень, окрім підготовки позову з додатками.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення відповідача, конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4995,08 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69; ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А; ідентифікаційний код 30859524) 38226 (тридцять вісім тисяч двісті двадцять шість) грн. 80 коп. страхового відшкодування, 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 39 коп. інфляційних втрат, 825 (вісімсот двадцять п`ять) грн. 36 коп. трьох процентів річних, 6873 (шість тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 89 коп. пені, 4995 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 08 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, а також 3025 (три тисячі двадцять п`ять) грн. 02 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 20.11.2024 року.

Суддя К.В. Полякова