ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4809/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання В.М. Волковінська,

за участю представників сторін:

від позивача: С.Є. Уланівський

від відповідача: І.В. Лазарчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 (суддя К.Ф. Погребна, м.Одеса, повний текст складено 03.05.2024)

у справі №916/4809/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі

про визнання недійсним договору та стягнення 469680,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання недійсним укладеного між сторонами договору купівлі продажу об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47), який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Сперчуном О.О. 19.10.2021 та зареєстровано в реєстрі за №1539, та стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 469680,00 грн, з яких: 391400 грн гарантійного внеску за участь в аукціоні та 78280,00 грн ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач, маючи всю повноту інформації про об`єкт приватизації та будучи обізнаним, що право власності на складові частини предмету купівлі-продажу «Туристична база «Чорномор», а саме: спальний корпус, літ. «Щ», та спальний корпус, літ. «Ю», належить іншим фізичним особам, незважаючи на судові рішення у справі №663/2980/16-ц, приховав інформацію про існування вказаних обставин, включив вказані об`єкти нерухомого майна до складу предмету купівлі-продажу за договором купівлі-продажу від 19.10.2021, тим самим навмисно ввівши позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення для вчинення вказаного правочину, задля досягнення максимальної ціни договору та найскорішого продажу майна, при цьому за результатами укладеного договору фактично позивач не набув би статусу власника на вказані спальні корпуси із вини та дій відповідача, з огляду на що наявні підстави для визнання спірного договору недійсним на підставі положень статті 230 Цивільного кодексу України та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді сплачених грошових коштів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Судові витрати покладено на позивача.

Відмовляючи у задоволені позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.10.2021, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено як обставин, які б свідчили про введення його в оману відповідачем згідно, так і наявності цілеспрямованого умислу в діях відповідача, направлених до позивача, під час реалізації відповідного майна.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення грошових коштів судом відмовлено, оскільки вона є похідною та наслідком від вимоги про визнання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації соціально культурного призначення «Туристична база «Чорномор» від 19.10.2021, недійсним, у задоволення якої судом було відмовлено.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що станом на момент укладення спірного договору відповідачу було достеменно відомо, що власниками складових частин предмету купівлі-продажу «Туристична база «Чорномор», а саме: спального корпусу, літ. «Щ», та спального корпусу, літ. «Ю», є інші фізичні особи, однак про вказані обставини відповідач не попередив позивача, як покупця, та включив зазначені об`єкти нерухомого майна до додатку укладеного між сторонами договору купівлі продажу. Відповідне включення вказаних об`єктів до переліку майна, які входять до складу об`єкта малої приватизації, на думку позивача, призвело до необґрунтованого завищення ціни продажу даного об`єкту та мало наслідком формування у позивача хибного уявлення про предмет договору купівлі - продажу в цілому, при цьому якби відповідач повідомив позивача про вказані обставини, він не вчинив би відповідний правочин. Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать про наявність факту обману та умислу в діях відповідача, та, відповідно, про наявність підстав для визнання недійсним спірного договору на підставі статті 230 Цивільного кодексу України.

При цьому скаржник зазначив, що перед підписанням спірного договору він особисто знайомився з правоустановчими документами відповідача на відповідне нерухоме майно, нотаріусом йому було повідомлено про зареєстроване за відповідачем право власності на предмет купівлі продажу, а відповідачем надано для огляду правоустановчі документи, у зв`язку з чим у позивача не було сумнівів у їх достовірності.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі у відзиві на апеляційну скаргу просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що твердження позивача щодо введення його в оману при укладенні спірного договору не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а тому підстави для зміни або скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 23.05.2024 за вх.№1969/24.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі (вх.№1972/24 від 23.05.2024).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.05.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/4809/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

31.05.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 (вх.№1972/24 від 23.05.2024) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11675,04 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

В межах встановленого ухвалою суду від 05.06.2024 строку апелянт звернувся із заявою (вх.№1969/24/Д1 від 14.06.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги. До цієї заяви скаржник долучив роздруківку платіжної інструкції №0.0..1 від 09.06.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11675,04 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23. Встановлено Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі строк до 28.06.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

25.06.2024 від Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1969/24/Д2 від 25.06.2024).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2024, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду заяви, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Призначено судове засідання у справі №916/4809/23 на 03.09.2024 о 12:00 год.

Між тим, у зв`язку із перебуванням судді-учасника колегії суддів С.В.Таран у відпустці з 23.08.2024 по 08.09.2024 відповідно до наказу в.о.голови суду від 22.08.2024 №223-в, судове засідання, призначене на 03.09.2024, не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/4809/23 відбудеться 08.10.2024 о 10:00 год.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 09.09.2024 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Уланівського Сергія Євгенійовича (вх.№3168/24 від 16.08.2024) задоволено та забезпечено участь у судовому засіданні 08.10.2024 о 10:00 год та в усіх наступних судових засіданнях у справі №916/4809/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

В судовому засіданні, яке відбулось 08.10.2024, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 12.11.2024 об 11:30 год.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі №5024/1416/2011, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 у справі №5024/1416/2011, витребувано з володіння Херсонського обласного приватного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» на користь держави в особі Фонду державного майна України майно туристичної бази «Чорномор», яке розташоване по вул. Набережій, 5, у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області. Вказані рішення набрали законної сили та в подальшому не переглядались.

На підставі вищезазначеного судового рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.02.2016 зареєстровано право державної власності на туристичну базу «Чорномор» за реєстраційним номером 47 (номер запису про право власності 13558011).

Наказом Фонду державного майна України №877 від 25.05.2021 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 (із змінами)» об`єкт соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47), який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вулиця Набережна, будинок 5, включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м Севастополі від 27.05.2021 №401 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47)», який розташований за адресою: вул. Набережна, 5, смт. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, та перебуває на балансі Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України», шляхом продажу на аукціоні.

01.09.2021 у Відомостях приватизації було опубліковано інформаційне повідомлення Регіонального відділення про продаж на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації об`єкта соціально-культурного призначення Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47).

Також 01.09.2021 відповідне інформаційне повідомлення опубліковано в електронній торговій системі «Прозорро.Продажі».

Інформаційне повідомлення, зокрема, містить таку інформацію:

1.Інформація про об`єкт приватизації:

Найменування об`єкта приватизації: «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47).

Місцезнаходження об`єкта: Херсонська область, Скадовський район, смт Лазурне, вул. Набережна, 5.

Найменування балансоутримувача: Державне підприємство «Управління справами Фонду державного майна України» (код за ).

У відомостях про об`єкт зазначено, що до складу об`єкта «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47) входять, зокрема: спальний корпус, Щ, загальною площею 181,8 кв.м, та спальний корпус, Ю, загальною площею 164,0 кв.м.

При цьому вказано, що об`єкт належить до державної форми власності.

Крім того, зазначено відомості про земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:1764, :01:001:1763, :01:001:1762, на яких розташований об`єкт та які належать до комунальної власності.

2.Інформація про аукціон:

Спосіб проведення аукціону: аукціон з умовами.

Дата та час проведення аукціону: аукціон в електронній формі буде проведено 20.09.2021.

Після опублікування інформаційного повідомлення електронна торгова система автоматично встановлює для кожного електронного аукціону дату та час його проведення.

Кінцевий строк подання заяви на участь в електронному аукціоні з умовами, із зниженням стартової ціни встановлюється електронною торговою системою для кожного електронного аукціону окремо в проміжку часу з 19:30 до 20:30 години дня, що передує дню проведення електронного аукціону.

Кінцевий строк подання заяви на участь в електронному аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій встановлюється електронною торговою системою для кожного електронного аукціону окремо з 16:15 до 16:45 години дня проведення електронного аукціону.

3.Інформація про умови, на яких здійснюється приватизація об`єкта:

Приватизація об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47), який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, 5, здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (із змінами), Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №432 (зі змінами).

Покупець об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47) повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Стартова ціна об`єкта (без ПДВ) для аукціону з умовами: 3914000,00 грн. На остаточну ціну продажу нараховується ПДВ.

Розмір гарантійного внеску (без ПДВ) для аукціону з умовами: 391400,00 грн.

Умови продажу: Покупець зобов`язаний протягом 5 років від дати переходу права власності на об`єкт зберігати профіль діяльності об`єкта оздоровлення громадян.

4.Додаткова інформація:

Час і місце проведення огляду об`єкта: оглянути об`єкт можна у робочі дні за місцем його розташування: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, 5.

Для можливості ознайомлення з документами, що стосуються об`єкта, потенційним покупцям необхідно в письмовій формі звернутись до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі в робочі дні, не пізніш ніж за 2 робочі дні до дати проведення аукціону.

Організатор аукціону: Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі.

5.Технічні реквізити інформаційного повідомлення:

Дата і номер рішення органу приватизації про затвердження умов продажу об`єкта приватизації: наказ Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 23.06.2021 №467.

Унікальний код, присвоєний об`єкту приватизації під час публікації переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в електронній торговій системі UA-AR-P-2021-06-01-000002-3.

16.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа» із заявою на участь у приватизації об`єкта малої приватизації: «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», який розташований за адресою: вул. Набережна, 5, смт. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, за ідентифікатором лота №UA-PS-2021-09-03-000047-2.

16.09.2021 ОСОБА_1 для участі в аукціоні №UA-PS-2021-09-03-000047-2 сплатив на банківський рахунок оператора електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа» гарантійний внесок у сумі 391400,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» №0.0..1 від 16.09.2021. Призначення платежу: сплата гарантійного внеску за участь в аукціоні, ОСОБА_1 , лот №UA-PS-2021-09-03-000047-2.

20.09.2021 було проведено електронний аукціон з реалізації об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47)», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

19.10.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47), надалі - договір.

Згідно із пунктом 1.1. договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю, котрий став переможцем електронного аукціону №UA-PS-2021-09-03-000047-2, який відбувся 20.09.2021, об`єкт малої приватизації об`єкт соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47), який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вулиця Набережна, будинок 5 (далі об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в договорі умови.

Об`єкт приватизації належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності №13558011 від 29.02.2016. Об`єкт розташований на земельних ділянках: загальною площею 1,2 (одна ціла дві десятих) га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1763, загальною площею 8,94024 (вісім цілих дев`ять тисяч двадцять чотири десятитисячних) га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1762.

Перелік майна, яке входить до складу об`єкта приватизації та передається у власність покупцю, наведено у додатку, що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2. договору).

Як вбачається із додатку до договору, до переліку майна, яке входить до складу об`єкта малої приватизації об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор», зокрема входить: будівля, спальний корпус, літ. «Щ», загальною площею 181,8 кв.м; будівля, спальний корпус, літ. «Ю», загальною площею 164,0 кв.м.

Відповідно до пункту 2.1. договору згідно з протоколом про результати електронного аукціону від 20.09.2021 №UA-PS-2021-09-03-000047-2, який затверджений наказом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27.09.2021 №677 «Про затвердження протоколу про результати електронного аукціону UA-PS-2021-09-03-000047-2 з продажу об`єкта малої приватизації об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», ціна продажу об`єкта становить 23520001,21 грн (двадцять три мільйони п`ятсот двадцять тисяч одна гривня 21 копійка), у тому числі ПДВ - 3920000,20 грн (три мільйони дев`ятсот двадцять тисяч гривень 20 копійок).

Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний об`єкт приватизації 235200010,21 грн (двадцять три мільйони п`ятсот двадцять тисяч одна гривня 21 копійка), з урахуванням ПДВ, у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання цього договору в порядку, встановленому пунктом 2.2. договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що розрахунки за об`єкт приватизації здійснюються в такому порядку:

-гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальність «НАЦІОНАЛЬНА ЕЛЕКТРОННА БІРЖА» в сумі 391400,00 гри (триста дев`яносто одна тисяча чотириста гривень 00 копійок), що становить 10% (відсотків) стартової ціни об`єкта приватизації, зараховується покупцеві в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації шляхом його перерахування на рахунок, зазначений в інформаційному повідомленні: розрахунковий рахунок №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172;

-протягом 10 днів з дня підписання цього договору на сплачені покупцем грошові кошти в сумі 391400,00 грн (триста дев`яносто одна тисяча чотириста гривень 00 копійок) (гарантійний внесок) покупець зобов`язаний перерахувати на рахунок продавця: розрахунковий рахунок №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820171, ПДВ у розмірі 78280,00 грн (сімдесят вісім тисячі двісті вісімдесят гривень 00 копійок);

-кошти покупця в розмірі 23050321,21 грн, з урахуванням ПДВ 3841720,20 грн за придбаний об`єкт приватизації сплачуються покупцем шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору (пункт 2.2. договору).

При цьому, 27.10.2021 позивачем було сплачено 78280,00 грн ПДВ на рахунок відповідача, вказаний в договорі купівлі-продажу від 19.10.2021, що підтверджується платіжним дорученням № від 27.10.2021. Призначення платежу: оплата ПДВ згідно договору купівлі-продажу Туристичної бази «Чорномор» (реєстраційний номер 47).

Право власності на об`єкт приватизації виникає у покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору, сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації разом із неустойкою (у разі її нарахування) та державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав. Державну реєстрацію права власності здійснює приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу одразу після передачі об`єкта приватизації (пункт 3.1. договору).

За умовами пунктів 4.1., 4.2. договору передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у п`ятиденний строк після сплати покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації, разом із неустойкою (у разі її нарахування). Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчуються актом приймання передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї цим договором, не перешкоджати іншій стороні у виконанні її обов`язків, і має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов`язків, передбачених умовами цього договору (пункт 5.1. договору).

Покупець зобов`язаний в строк та порядку, встановлені цим договором, сплатити ціну продажу об`єкта приватизації, разом із неустойкою (у разі її нарахування) (пункт 6.1. договору).

Покупець зобов`язаний виконати умови продажу об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону зобов`язання покупця), а саме: покупець зобов`язаний протягом 5 років від дати переходу права власності на об`єкт приватизації зберігати профіль діяльності об`єкта оздоровлення громадян (підпункт 6.4.1. пункту 6.4. договору).

У разі повного або часткового невиконання умов цього договору покупець несе відповідальність, встановлену цим договором та законодавством України (пункт 8.1. договору).

Виключними умовами для розірвання договору об`єкта приватизації в порядку, передбаченому чинним законодавством, є несплата покупцем коштів за об`єкт приватизації протягом 60 днів з дати підписання договору відповідно до умов договору (пункт 11.4. договору).

Договір підписано представниками сторін, скріплено печаткою Фонду, посвідчено 19.10.2021 приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Сперчуном О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1539.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2023 у справі №916/3652/22 позов Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за участю Херсонської обласної прокуратури, до відповідача ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації задоволено. Договір купівлі-продажу від 19.10.2021 розірвано на підставі пункту 11.4. договору, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 24, пункту 1 частини третьої статті 26, частини четвертої статті 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (в редакції, чинній на час укладення договору), оскільки покупець протягом 60 календарних днів (до 20.12.2021 включно) не виконав зобов`язання по перерахуванню ціни продажу об`єкта.

Крім того, на розгляді Господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/1626/23 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення 1176000,00 грн збитків, пов`язаних з невиконанням умов договору купівлі-продажу об`єкту приватизації.

Як зазначав позивач, під час збору доказів, що стосуються судової справи №916/1626/23, адвокатом Уланівським С.Є., який здійснює представництво його інтересів у вказаній справі, було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №351492936 від 23.10.2023.

За результатами аналізу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано факт одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками.

Відповідно до інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, станом на 23.10.2023 за Державою в особі Фонду Державного майна України зареєстровано право власності на наступний об`єкт нерухомого майна:

Актуальна інформація про об`єкт речових прав:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47.

Тип об`єкта: туристична база «Чорномор», об`єкт житлової нерухомості: Ні.

Адреса: АДРЕСА_1 .

Серед іншого майна, до складу вказаного об`єкта речових прав входять наступні будівлі:

будівля, спальний корпус, Щ, загальною площею181,8 кв.м;

будівля, спальний корпус, Ю, загальною площею 164,0 кв.м.

Актуальна інформація про речове право:

Номер відомостей про речове право: 13558011

Тип речового права: право власності

Дата, час державної реєстрації: 29.02.2016 14:34:17

Державний реєстратор: Скакун Сергій Олександрович, Суворовське районне управління юстиції у м. Херсоні, Херсонська обл.

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28589637 від 04.03.2016 09:49:42, ОСОБА_2 , Суворовське районне управління юстиції у м.Херсоні, Херсонська обл.

Документи, подані для державної реєстрації: довідка щодо відсутності самочинно збудованих будівель на об`єкті нерухомого майна, серія та номер: 114, виданий 04.02.2018, видавник: ФОП «Козинець О.П.»; рішення суду, серія та номер: 5024/1416/2011, виданий 15.01.2015, видавник: Одеський апеляційний господарський суд; рішення суду, серія та номер: 2119/2-965/2011, виданий 24.04.2012, видавник: Скадовський районний суд Херсонської області; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 04.02.2018, видавник: ФОП «Козинець О.П.»

Розмір частки: 1/1.

Власники: Держава, Орган державної влади, Фонд Державного майна України, , країна реєстрації: Україна.

Крім того, відповідно до інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, станом на 23.10.2023 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровано право спільної часткової власності на наступний об`єкт нерухомого майна.

Актуальна інформація про об`єкт речових прав:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47

Тип об`єкта: із туристичної бази «Чорномор» спальний корпус літ. «Щ», спальний корпус літ. «Ю».

Об`єкт житлової нерухомості: Ні.

Адреса: АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :01:063:0003, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, під розміщення турбази «Чорномор».

Номер об`єкта в РПВН: 34038745.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

спальний корпус, Щ, загальною площею 260,9 кв.м;

спальний копус, Ю, загальною площею 260,9 кв.м.

Актуальна інформація про речове право:

Номер відомостей про речове право: 40807229.

Тип речового права: право власності.

Дата, час державної реєстрації: 02.03.2021 16:08:00.

Державний реєстратор: приватний нотаріус Шулік Альона Олександрівна, Херсонський міський нотаріальний округ, Херсонська обл.

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56893136 від 02.03.2021 17:21:09, приватний нотаріус Шулік Альона Олександрівна, Херсонський міський нотаріальний округ, Херсонська обл.

Документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 288, виданий 02.03.2021, видавник: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О.

Вид спільної власності: спільна часткова;

Власники: ОСОБА_3 (розмір частки: 1/3), ОСОБА_4 (розмір частки: 1/3), ОСОБА_5 (розмір частки: 1/3).

Також з матеріалів справи вбачається, що адвокатом позивача було направлено адвокатський запит Преснякову Віталію Івановичу вих. №26/10/23/ від 26.10.2023 з проханням повідомити, чи дійсно ОСОБА_3 є співвласником 1/3 частки вказаних вище об`єктів нерухомого майна з 02.03.2021; надати інформацію та копії документів, які стали правовою підставою для реєстрації 02.03.2021 права спільної часткової власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47, тип об`єкта: із туристичної бази «Чорномор» спальний корпус літ. «Щ», спальний корпус літ. «Ю», адреса: АДРЕСА_1 .

У відповідь на вказаний адвокатський запит, ОСОБА_3 листом від 27.10.2023 повідомлено про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було придбано 02.03.2021 за договором купівлі-продажу спальні корпуси під літерами «Ю» та «Щ» туристичної бази «Чорномор», що знаходиться у АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Шулік А.О. Херсонського міського нотаріального округу. Також поінформовано, що Скадовським районним судом Херсонської області та Апеляційним судом Херсонської області (рішення у справі №663/2980/16-ц) було відмовлено Фонду державного майна у Херсонській області в позові про визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна (літери «Ю» і «Щ»).

До вказаного листа від 27.10.2023 ОСОБА_3 було долучено копії наступних документів: договір купівлі-продажу від 02.03.2021; технічний паспорт на спальний корпус літ. «Щ», спальний корпус літ. «Ю», за адресою: АДРЕСА_1 ; текст рішення Скадовського районного суду Херсонської області у справі №663/2980/16-ц; текст постанови Херсонського апеляційного суду у справі № 663/2980/16-ц.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.2021, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О. 02.03.2021 та зареєстрованим в реєстрі за №288, покупці: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у продавця ОСОБА_6 нерухоме майно із туристичної бази «Чорномор» спальний корпус літ. «Щ», загальною площею 260,9 кв.м, спальний корпус літ. «Ю», загальною площею 260,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із пунктом 2 договору купівлі-продажу від 02.03.2021 вказане нерухоме майно належало продавцю ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М. 18.09.2014 за реєстровим №850. Державну реєстрацію права власності продавцю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М. 18.09.2014, номер запису про право власності: 7046885, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.04.2019 у справі №663/2980/16-ц, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 09.10.2019, відмовлено Фонду державного майна України у задоволені позовних вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про: визнання недійсним договору дарування №850 від 18.09.2014 нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , а саме: спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м. та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м; визнання недійсним іпотечного договору №612 від 04.06.2016 нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , а саме: спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м. та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м.

Також відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до Фонду державного майна України, за участю третьої особи ОСОБА_7 , про визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/1 частин спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м. та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м. туристичної бази «Чорномор», яка розташована по АДРЕСА_1 , та скасування державної реєстрації права власності Фонду державного майна України на вказане майно.

Вирішуючи спір у справі №663/2980/16-ц, Скадовський районний суд Херсонської області виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки із договору дарування від 18.09.2014 вбачається, що відчужуване нерухоме майно із туристичної бази «Чорномор» - спальні корпуси літ. «Щ», літ. «Ю» належали ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.06.2011 приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Новіковою Л.В. за реєстровим №1259, з огляду на що визнання недійсними договору дарування та договору іпотеки не породжують правових наслідків, які б відповідали викладеній у позовній заяві меті, адже право власності у ОСОБА_8 виникло на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2011, який на даний час є чинним, питання про визнання його недійсним позивачем не порушувалось.

Відмову у задоволенні зустрічного позову Скадовський районний суд Херсонської області мотивував тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_6 є власником 1/1 частин спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м. туристичної бази «Чорномор». Повторне визнання права власності за власником майна чинним законодавством не передбачено. Державна реєстрація туристичної бази «Чорномор» здійснена державним реєстратором на законних підставах, а тому підстав для її скасування суд не вбачає.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 202 Цивільного кодексу України).

Тобто, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасників правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети, породжуючи правовий наслідок; правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Вказаний правовий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Відповідно до частини першої статті 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом наведеної норми з урахуванням частини першої статті 229 Цивільного кодексу України, істотне значення має обман щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Надаючи оцінку оспорюваного договору, слід враховувати нормативне врегулювання, передбачене Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна», який визначає правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Стаття 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (зараз і надалі в редакції, чинній станом на момент прийняття рішення про затвердження умов продажу об`єкта приватизації та проведення електронного аукціону) визначає способи приватизації шляхом: 1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі, аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій; 2) викупу об`єктів приватизації.

У частині першій статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» вказано, що під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюються відповідно до вимог законодавства.

Отже, за своєю юридичною природою договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47) від 19.10.2021 є договором купівлі-продажу державного майна та є підставою виникнення у сторін зобов`язань відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.

Між позивачем та відповідачем у справі виникли договірні господарські відносини щодо купівлі-продажу об`єкта малої приватизації об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», до складу якого, зокрема, входить: будівля, спальний корпус, літ. «Щ», загальною площею 181,8 кв.м, та будівля, спальний корпус, літ. «Ю», загальною площею 164,0 кв.м.

Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога про визнання недійсним вказаного договору з підстав введення позивача (покупця) в оману у зв`язку з неповідомленням відповідачем (продавцем) про наявність факту одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками та судового провадження з приводу такої реєстрації.

Як установлено апеляційним судом, наказом Фонду державного майна України №877 від 25.05.2021 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 (із змінами)» об`єкт соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47), який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вулиця Набережна, будинок 5, включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м Севастополі від 27.05.2021 №401 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47)», який розташований за адресою: вул. Набережна, 5, смт. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область та перебуває на балансі Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України», шляхом продажу на аукціоні.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» визначено, що приватизація державного або комунального майна - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації (частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

Оспорюваний договір купівлі-продажу від 19.10.2021 укладений за наслідками проведеного аукціону № UA-PS-2021-09-03-000047-2, що відбувся 20.09.2021.

Відповідно до пунктів 2, 4, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» аукціон - це спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Аукціон в електронній формі (електронний аукціон) - вид аукціону в режимі реального часу в Інтернеті. Аукціон з умовами спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну і взяв на себе зобов`язання виконати умови продажу об`єкта приватизації.

У статті 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації.

До об`єктів малої приватизації, зокрема, належать об`єкти соціально-культурного призначення.

Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації. Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України «Про Фонд державного майна України», цього Закону, інших актів законодавства (частина перша статті 7 «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Фондом державного майна України.

За умовами частини першої статті 15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону визначений положеннями Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (далі Порядок №432).

У пункті 21 Порядку №432 визначено, що інформація, яка підлягає внесенню до електронної торгової системи під час опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, щодо об`єктів нерухомого майна включає адресу, площу об`єкта і повне найменування балансоутримувача об`єкта нерухомого майна, інформацію про балансову вартість або її відсутність, а також інформацію про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та дата реєстрації) або стан здійснення такої реєстрації.

Пунктом 24 Порядку №432 (в редакції на час публікації інформаційного повідомлення про приватизацію) передбачено, що інформаційне повідомлення, що публікується органом приватизації, містить відомості, зокрема, стосовно даних про будівлі (споруди, нежитлові приміщення) та земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації (місцезнаходження, кадастровий номер (за наявності), площу, цільове призначення земельної ділянки, інформацію про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або користування, про наявність обтяжень на земельну ділянку), функціональне використання будівель (споруд, нежитлових приміщень) та умови користування ними.

Аналогічні приписи містила і частина третя статті 21 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» (в редакції на момент оприлюднення інформаційного повідомлення).

Таким чином, закон вимагає від організаторів аукціонів публікувати певний перелік інформації про лот, що є обов`язковим.

Установлені у цій справі фактичні обставини свідчать про те, що на складові частини об`єкта малої приватизації - об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», а саме, спальний корпус літ. «Щ» та спальний корпус літ. «Ю» здійснено одночасну реєстрацію права власності за різними власниками, а саме: за державою в особі Фонду державного майна України та за фізичними особами - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.10.2023 №351492936.

У той же час, колегія суддів, дослідивши зміст інформаційного повідомлення про продаж об`єкта малої приватизації - об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», встановила, що вказане інформаційне повідомлення містить інформацію, що вказаний об`єкт нерухомого майна перебуває у державній власності в особі Фонду державного майна України, однак не містить інформації про державну реєстрацію 02.03.2021 складових частин об`єкта малої приватизації - об`єкта соціально-культурного призначення «Туристична база «Чорномор» (реєстраційний номер 47)», а саме, спального корпусу, літ. «Щ», та спального корпусу, літ. «Ю», за фізичними особами - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності.

У подальшому вказані складові об`єкта приватизації були включені до оспорюваного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 19.10.2021.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 19.10.2021 з ОСОБА_1 , Фонду державного майна України достеменно було відомо, що власниками складових частин предмету купівлі-продажу «Туристична база «Чорномор», а саме, спального корпусу, літ. «Щ», та спального корпусу, літ. «Ю», є інші фізичні особи. Однак, незважаючи на вказані обставини, Фонд державного майна України не попередив його, як покупця, про наведені обставини, які були істотними при прийнятті рішення про укладення вказаного договору купівлі-продажу, та включив зазначені об`єкти нерухомого майна до додатку до договору.

За посиланнями позивача, безпідставне включення вказаних спальних корпусів до переліку майна, яке входить до складу об`єкта малої приватизації, призвело до необґрунтованого завищення ціни продажу даного об`єкта в цілому та мало наслідком формування у нього, як покупця, хибного уявлення про предмет договору купівлі-продажу, оскільки вказані спальні корпуси розташовані на першій лінії від моря, і впевненість у тому, що він купує об`єкт малої приватизації разом із вказаними корпусами, вплинули на ухвалення рішення про укладення договору купівлі-продажу від 19.10.2021, адже ці спальні корпуси мають найбільшу економічну цінність. При цьому позивачем зазначено, що об`єкт купувався з метою подальшого ведення підприємницької діяльності та його використання за цільовим призначенням оздоровлення громадян (пункт 6.4.1. договору).

Позивач вказував, що відповідач, маючи всю повноту інформації про об`єкт приватизації та будучи обізнаним, що право власності на складові частини предмету купівлі-продажу туристичної бази «Чорномор», а саме: спального корпусу, літ. «Щ», та спального корпусу, літ. «Ю», належить іншим фізичним особам, незважаючи на судові рішення у справі №663/2980/16-ц, приховав інформацію про існування вказаних обставин, включив вказані об`єкти нерухомого майна до складу предмету купівлі-продажу за договором купівлі-продажу від 19.10.2021, тим самим навмисно ввівши позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення для вчинення вказаного правочину, задля досягнення максимальної ціни договору та найскорішого продажу майна.

При вирішенні цієї справи колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що тлумачення норм статті 230 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміють умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Тобто правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Отже, правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 19.10.2021 з ОСОБА_1 , Фонду державного майна України достеменно було відомо, що власниками складових частин об`єкта малої приватизації - «Туристична база «Чорномор»: спальний корпус, літ «Щ», та спальний корпус, літ «Ю», є також інші фізичні особи, оскільки така інформація наявна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та більше того, Фонд державного майна України був ініціатором судового провадження у справі №663/2980/16-ц, за результатами розгляду якої рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.04.2019, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 09.10.2019, відмовлено Фонду державного майна України у задоволені позовних вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування №850 від 18.09.2014 нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , а саме: спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м. та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м; визнання недійсним іпотечного договору №612 від 04.06.2016 нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , а саме: спального корпусу «Щ» 260,9 кв.м. та спального корпусу «Ю» 260,9 кв.м, з підстави обрання позивачем неналежного способу захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів враховує, що принцип реєстраційного підтвердження полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України, у тому числі повноваження щодо розпорядження ним, водночас обставина одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.

Також слід враховувати, що право продажу майна належить його власникові (стаття 658 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, обставина одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками, яка існувала як на час прийняття рішення про затвердження умов продажу об`єкта приватизації та проведення електронного аукціону, так і на час укладення договору, є істотною для вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу від 19.10.2021.

Водночас, відповідач, маючи всю повноту інформації про об`єкт приватизації та будучи обізнаним, що право власності на складові частини предмету купівлі-продажу - «Туристична база «Чорномор», а саме: спальний корпус, літ. «Щ», та спальний копус, літ. «Ю», одночасно, крім держави, зареєстроване за іншими фізичними особами, тобто знаючи про правову невизначеність у юридичному статусі цього майна, приховав інформацію про існування цих обставин, включив вказані складові частини нерухомого майна до переліку об`єктів приватизації та до складу предмету купівлі-продажу за договором купівлі-продажу від 19.10.2021, тим самим навмисно ввівши позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення для вчинення вказаного правочину.

Включення вказаних спальних корпусів до переліку майна, які входять до складу об`єкта малої приватизації, мало наслідком формування у позивача, як покупця, хибного уявлення про предмет договору купівлі-продажу в цілому, оскільки, як зазначав позивач, вказані спальні корпуси розташовані на першій лінії від моря, і впевненість у тому, що він купує об`єкт малої приватизації разом із вказаними корпусами, вплинули на ухвалення рішення про укладення договору купівлі-продажу від 19.10.2021, адже об`єкт купувався з метою подальшого ведення підприємницької діяльності та його використання за цільовим призначенням оздоровлення громадян (пункт 6.4.1. договору), і ці корпуси мають найбільшу економічну цінність.

Оскільки позивач, укладаючи спірний договір, безумовно був вправі розраховувати на можливість володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним за спірним договором нерухомим майном у повному обсязі, у тому числі спальними корпусами під літ. «Щ» та «Ю», за результатами укладеного договору та у разі переходу права власності до нього у порядку, передбаченому договором купівлі-продажу від 19.10.2021, позивач фактично зіштовхнувся б із наслідками невизначеності правового статусу спірного майна, що, в свою чергу, вплинуло б на його правомочності як власника щодо придбаного на аукціоні нерухомого майна.

Відтак, відповідач напевно знаючи про наявність одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, достовірно не проінформував про об`єкт приватизації потенційних покупців (у тому числі позивача) та виставив на приватизацію спірні спальні корпуси.

Тобто, на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу позивач помилився стосовно тих властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням, що вплинуло на його волевиявлення, адже позивач не укладав би оскаржуваний договір купівлі-продажу, якби йому було відомо, що існує одночасна реєстрація права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками, а відтак, існують підстави, які зумовлюють визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним як такого, що вчинений під впливом обману.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, що саме у зв`язку з непроявленням позивачем принципу розумної обачності, він не отримав до приймання участі в аукціоні чи до підписання договору купівлі-продажу інформацію про наявність факту одночасної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна за різними власниками та наявність раніше стосовно цього питання судових справ, виходячи з наступного.

У відповіді на відзив на позов позивач зазначав, що він перед аукціоном ознайомився з правоустановчими документами на туристичну базу «Чорномор» та здійснив її особистий візуальний огляд безпосередньо за місцезнаходженням. За результатами ознайомлення з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 у справі №5024/1416/2011, на підставі яких було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підстав сумніватись, що спірні спальні корпуси «Щ» та «Ю» належать державі на праві власності, у позивача не було.

Крім того, в момент нотаріального посвідчення правочину представниками відповідача було надано позивачу та нотаріусу правоустановчі документи на підтвердження права власності держави в особі Фонду державного майна України на об`єкт приватизації, в тому числі на складові частини предмету купівлі-продажу туристичної бази «Чорномор»: спальний корпус, літ «Щ», та спальний корпус, літ «Ю».

Згідно із статтею 54 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про нотаріат» договори про відчуження та заставу майна, крім випадків, встановлених статтею 38 Закону України «Про іпотеку», посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За результатами перевірки правоустановчих документів, наданих відповідачем, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчуном О.О. було посвідчено договорі купівлі-продажу від 19.10.2021.

Враховуючи наведені обставини, у позивача в момент підписання договору купівлі-продажу від 19.10.2021 були відсутні будь-які сумніви в тому, що складові частини предмету купівлі-продажу «Туристичної бази «Чорномор»: спальний корпус, літ «Щ», та спальний корпус, літ «Ю», належать на праві власності лише відповідачу і він має право на їх продаж, враховуючи також й те, що ОСОБА_1 , як фізична особа, вступаючи у правовідносини фактично з державою, покладався на легітимність добросовісних дій державного органу.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до пункту 2.2. договору розрахунки за об`єкт приватизації здійснюються в такому порядку:

-гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальність «НАЦІОНАЛЬНА ЕЛЕКТРОННА БІРЖА» в сумі 391400,00 гри (триста дев`яносто одна тисяча чотириста гривень 00 копійок), що становить 10% (відсотків) стартової ціни об`єкта приватизації, зараховується покупцеві в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації шляхом його перерахування на рахунок, зазначений в інформаційному повідомленні: розрахунковий рахунок №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172;

-протягом 10 днів з дня підписання цього договору на сплачені покупцем грошові кошти в сумі 391400,00 грн (триста дев`яносто одна тисяча чотириста гривень 00 копійок) (гарантійний внесок) покупець зобов`язаний перерахувати на рахунок продавця: розрахунковий рахунок №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820171, ПДВ у розмірі 78280,00 грн (сімдесят вісім тисячі двісті вісімдесят гривень 00 копійок);

-кошти покупця в розмірі 23050321,21 грн, з урахуванням ПДВ 3841720,20 грн за придбаний об`єкт приватизації сплачуються покупцем шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця №UA0001233, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору (пункт 2.2. договору).

Частиною сьомою статті 15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» урегульовано наслідки проведеного аукціону щодо сплаченого його учасниками гарантійного внеску, а саме, після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації. У разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу гарантійний внесок йому не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету. Покупцеві, який придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу, зазначені грошові кошти зараховуються під час розрахунку за придбаний об`єкт приватизації.

Отже, сплачений потенційним покупцем аукціону гарантійний внесок за своє суттю є платежем, який має на меті стимулювання переможця аукціону до належного виконання своїх зобов`язань з повного розрахунку за відповідне майно та укладення договору його купівлі-продажу. Такий внесок повертається лише тим потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, тоді як у разі реалізації переможцем аукціону права на відмову від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу правовим наслідком цих дій є неповернення відповідного внеску та перерахування його до відповідного бюджету. Якщо переможець аукціону придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу - сплачений ним гарантійний внесок зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» кошти, одержані від продажу державного або комунального майна, інші надходження, безпосередньо пов`язані з процесом приватизації, зараховуються до державного або місцевого бюджету у повному обсязі, крім плати за участь.

Приписами Порядку перерахування до бюджетів коштів, одержаних від приватизації майна, затверджених наказом Міністерства фінансів України та Фонду державного майна України від 10.12.2015 №1271/2065, визначено, що надходження від приватизації державного майна належать до джерел фінансування державного бюджету; гарантійний внесок переможця аукціону обліковується як надходження, безпосередньо пов`язані з процесом приватизації, з подальшим перерахуванням до державного чи місцевого бюджету; податок на додану вартість зараховується до державного бюджету в порядку, установленому законодавством.

16.09.2021 ОСОБА_1 для участі в аукціоні №UA-PS-2021-09-03-000047-2 сплатив на банківський рахунок оператора електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа» гарантійний внесок у сумі 391400,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» №0.0..1 від 16.09.2021. Призначення платежу: сплата гарантійного внеску за участь в аукціоні, ОСОБА_1 , лот №UA-PS-2021-09-03-000047-2.

27.10.2021 позивачем було сплачено 78280,00 грн ПДВ на рахунок відповідача, вказаний в договорі купівлі-продажу від 19.10.2021, що підтверджується платіжним дорученням № від 27.10.2021. Призначення платежу: оплата ПДВ згідно договору купівлі-продажу Туристичної бази «Чорномор» (реєстраційний номер 47).

Враховуючи задоволення позовних вимог в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним, а також те, що за умовами договору гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений позивачем в сумі 391400,00 грн, зараховано покупцеві в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації, та сплату 78 280,00 грн ПДВ згідно договору купівлі-продажу, підлягає задоволенню позов і в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача грошових коштів у розмірі 469680,00 грн.

При цьому, оскільки позивач не отримував від відповідача майно за договором купівлі-продажу від 19.10.2021, то обов`язок щодо його повернення у позивача відсутній.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із частиною першою статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинами справи, та неправильного застосування норм матеріального права і ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовної заяви та задоволення апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23 скасувати.

3.Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

4.Визнати недійсним договір купівлі продажу об`єкта малої приватизації соціально-культурного призначення «Туристична база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер 47), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Сперчуном О.О. 19.10.2021 та зареєстрований в реєстрі за №1539.

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 469680 /чотириста шістдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят/ гривень 00 копійок.

6.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 9729 /дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять/ гривень 20 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 11675 /одинадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять/ гривень 04 копійки витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2024 у справі №916/4809/23.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.11.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран