ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 листопада 2024 року Справа № 903/891/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І. О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П.,

за участю представників:

від заявника: фізична особа ОСОБА_1 , Ракушинець А. А. - адвокат (ордер серії АО № 1147038 від 21.10.2024),

від АТ КБ "ПриватБанк": Ювко В. О. - адвокат (довіреність №11784-К-Н-О від 24.07.2024),

розглянувши заяву ОСОБА_1 , с. Городище-1, Луцького району, Волинської області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

в с т а н о в и в:

21.10.2024 документ сформовано в системі "Електронний суд", а 22.10.2024 зареєстровано в Господарському суді Волинської області заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у спрощеному провадженні без призначення арбітражного керуючого за процедурою, передбаченою пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 28.10.2024 було залишено без руху заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; постановлено впродовж 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути встановлені при поданні заяви недоліки та надати суду: документи, що підтверджують право власності боржника на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :02:001:1107; декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду, складені у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.

05.11.2024 через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про виконання ухвали та додано декларації про майновий стан боржника, підписані ОСОБА_1 ; документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 11.11.2024 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) прийнято до розгляду; підготовче засідання призначено на 19.11.2024; запропоновано Акціонерному товариству КБ "ПриватБанк" до 18.11.2024 надати суду обґрунтуванні письмові пояснення на заяву фізичної особи ОСОБА_2 .

Через систему "Електронний суд" від АТ КБ "Приватбанк" надійшло заперечення на заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , у яких банк просить відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

19.11.2024 від адвоката Ракушинець А. А. - представника фізичної особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на заперечення банку, в яких представник, керуючись ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 4,12 Господарського процесуального кодексу України, просить задовольнити заяву про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокат Ракушинець А. А - представник фізичної особи ОСОБА_2 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для подання додаткових письмових пояснень на заперечення АТ КБ "Приватбанк".

Стаття 119 Кодексу України з процедур банкрутства не визначає підстав для відкладення підготовчого засідання.

При цьому, враховуючи положення статей 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, які визначають підстави для відкладення проведення підготовчого засідання, частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених спеціальним нормативним актом з питань банкрутства.

Правила призначення справи про неплатоспроможність до розгляду у підготовчому засіданні наведені в статті 117 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якими у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, дата проведення підготовчого засідання суду; підготовче засідання суду проводиться не пізніше 15 робочих днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі.

За змістом положень ст.ст. 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, що визначають правила призначення, строки, порядок проведення підготовчого засідання у справі про неплатоспроможність підготовче засідання, як правило, проводиться в одному судовому засіданні.

Згідно з приписами ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зазначена правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 07.12.2021 по справі № 908/964/21, з огляду на норми ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, якими визначено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Заяву фізичної особи ОСОБА_1 було призначено судом до розгляду у засідання з урахуванням строку, встановленого п.1 ч.1 ст.117 КУзПБ.

Станом на 19.11.2024 - день проведення підготовчого засідання сторони скористалися процесуальними правами, подавши: АТ КБ "Приватбанк" - заперечення від 15.11.2024 на заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , заявник ОСОБА_1 - письмові пояснення від 19.11.2024 щодо заперечень банку.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа ОСОБА_1 приєднала план реструктуризації боргів, що розглядається судом у процедурі, передбаченій п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

З огляду на викладене, заявляючи клопотання, представник заявника не обгрунтував, щодо яких саме конкретно обставин є необхідність у подачі додаткових пояснень.

Окрім цього, і заявник, і представник заявника були присутні у судовому засіданні 19.11.2024, і мали процесуальну можливість надати суду усні пояснення.

За таких обставин, а також враховуючи обмеженість строку проведення підготовчого засідання у справі про неплатоспроможність, визначеного частиною 1 статті 117 Кодексу України з процедур банкрутства, а також реалізацію учасниками справи процесуальних прав з дотриманням основних засад (принципів) господарського судочинства - верховенства права, рівності всіх учасників судового процесу, змагальності сторін, клопотання представника заявника про відкладення підготовчого засідання не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника кредитора, дослідивши матеріали, додані до заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у спрощеному провадженні без призначення арбітражного керуючого.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як фізична особа звернулася до Господарського суду Волинської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи свою заяву про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 посилається на наявність заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк" як єдиним кредитором на загальну суму 414000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

У разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Господарський суд надсилає ухвалу про прийняття заяви до розгляду забезпеченому кредитору, визначеному в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та встановлює строк для надання заперечень, що не може перевищувати 15 днів.

Господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Зазначені ухвали можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядку відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

У разі якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково виконав зобов`язання за кредитним договором, а саме: частково сплатив кредит та відсотки за користування кредитом, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується на більшу з таких величин:

відсоток основного боргу за кредитом, погашений боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

відсоток загальної вартості кредиту для споживача, розрахованої відповідно до законодавства про споживче кредитування на дату укладення договору про надання кредиту в іноземній валюті, погашений боржником до дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів:

розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, додатково зменшується на 10 відсотків, крім випадків перевищення вартості іпотеки над сумою заборгованості за кредитним договором;

на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт;

строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа будинку, обтяженого іпотекою, перевищує 120 квадратних метрів:

на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 3 процентні пункти;

строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 10 років

План реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Боржник та забезпечений кредитор за погодженням можуть встановити в плані реструктуризації або мировій угоді інші умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, за умови, що вони є не гіршими для інтересів боржника, ніж ті, що встановлені цим пунктом. У разі недостатності доходів боржника для виконання умов реструктуризації, за умови проживання боржника в квартирі, обтяженій іпотекою, загальна площа якої не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа якої не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або проживання боржника в житловому будинку, обтяженому іпотекою, загальна площа якого не перевищує 120 квадратних метрів, за рішенням господарського суду може бути встановлена мінімальна сума щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення. Зобов`язання з доведення недостатності доходів покладається на боржника. Ринкова вартість майна, що перебуває у власності або у спільній сумісній власності боржника та не є забезпеченням за кредитом, що підлягає реструктуризації, на яке може бути звернено стягнення, для цілей цього пункту вважається доходом боржника.

Прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, здійснюється після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням на підставі рішення господарського суду, визначеного статтею 129 цього Кодексу.

У разі якщо боржник не має фінансових можливостей погашати вимоги забезпеченого кредитора на умовах, передбачених цим пунктом, господарський суд за клопотанням боржника відмовляє у затвердженні плану реструктуризації, встановлює мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання або переходить до наступної процедури та закриває провадження у справі про неплатоспроможність.

Для цілей цього пункту членами сім`ї боржника вважаються батьки, чоловік або дружина, діти боржника, у тому числі усиновлені, які проживають спільно з боржником на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

08 лютого 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № VО21GA на суму 24860,00 дол. США з нарахуванням 1,0 % відсотків на місяць та погашенням до 08.02.2028.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 08.02.2008, за яким передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 38,7 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року у справі № 161/2657/17 ухвалено стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VО21GA від 08.02.2008 у розмірі 20399 долари США 76 центи, що за курсом 25,65 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.11.2016 року складає 523 253 грн. 84 грн.

За доводами заявника борг станом на день подання заяви про реструктуризацію по тілу кредиту становить 20399,76 дол. США, розмір вимог кредитора - 460000 грн. (розрахунок наведено у заяві - а.с.1 - 4).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 року у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності".

Як визначено частиною 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Частиною 1 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Отже, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, випливає, що такий боржник повинен запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань, оскільки метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів фактичного погашення їх вимог в межах процедури.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (абзац дев`ятнадцятий статті 1 КУзПБ).

Регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи (фізичної особи - підприємця) наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ (статті 124 - 129 Кодексу).

Стаття 124 цього Кодексу встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті КУзПБ також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Тобто, Книгою четвертою КУзПБ урегульовано умови й порядок здійснення провадження у справі про неплатоспроможність боржників (фізичних осіб) та реструктуризації заборгованості без розмежування її природи, підстав виникнення, складу заборгованості, суб`єктного та кількісного складу кредиторів тощо.

Водночас у пункті 5 КУзПБ розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ законодавець визначив особливості реструктуризації заборгованості фізичних осіб за кредитом в іноземній валюті забезпеченим іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

У разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом (абзац другий пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ).

Системний аналіз абзаців першого, другого, шостого - сімнадцятого, дев`ятнадцятого - двадцятого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє визначити умови, яким має обов`язково відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та виокремити дві групи умов, які має містити план реструктуризації боржника задля відповідності його умовам реструктуризації визначеним цим пунктом, а саме: обов`язкові умови та факультативні умови.

Законодавцем до обов`язкових умов, яким має відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та має містити план реструктуризації віднесено щодо:

заяви боржника:

1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу;

2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

4) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання його сім`ї;

5) забезпечений кредитор є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи.

плану реструктуризації:

1) склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за цими зобов`язаннями визначений в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, до якого не включаються штрафні санкції та пеня;

2) ринкова вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора;

3) загальна площа квартири (житлового будинку), обтяженого іпотекою в залежності від якої визначається розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню;

4) розмір відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника;

5) строк погашення вимог забезпеченого кредитора.

За відсутності наведених умов заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та план реструктуризації боржника не відповідають вимогам пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника (фізичної особи).

План реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.35 -39), підписаний шляхом проставлення КЕП при подані документів через систему «Електронний суд» адвокатом Ракущинець А.А.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 КУзПБ разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Відповідно п. 7 ч. 8 ст. 126 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо план реструктуризації боргів не погоджено боржником.

Зважаючи на підписання плану реструктуризації представником заявника, суду не подано доказів погодження боржником плану реструктуризації боргів, який приєднаний до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, що не відповідає вимогам КУзПБ.

Посилання представника заявника на ч.4 ст.34 КУзПБ не заслуговує на увагу, оскільки нею передбачено приєднання до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство довіреності чи іншого документа, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником.

Частина 4 ст.34 КУзПБ не регулює питання підписання плану реструктуризації представником боржника.

Також в порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 124 КузПБ у плані реструктуризації фізична особа ОСОБА_1 не зазначила обставин, які спричинили її неплатоспроможність, не обґрунтувала природу і причини неплатоспроможності, не надала інформацію про витрачання (спрямування) коштів, отриманих від кредитора.

Посилання у плані реструктуризації на такі обставини неплатоспроможності, як отримання кредиту в іноземній валюті; події форс-мажорного характеру, що відбулися останнім часом в Україні та суттєво вплинули на курс гривні до іноземних валют, не пояснюють ані причин неплатоспроможності боржника, ані можливості виконання нею плану реструктуризації.

У п. 5.1. плану реструктуризації, приєднаного до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначено: «Доходи, які боржник отримує (заробітна плата, пенсія тощо) - заробітна плата в розмірі 7000,00 грн.».

Водночас, у декларації боржника за січень-серпень 2024 року зазначено, що боржник є пенсіонером та не отримує заробітної плати, а доходами є пенсія, сума якої за 8 місяців 2024 року склала 37454 грн., а це 4 681,75 грн. на місяць.

В деклараціях за інші періоди також зазначено, що боржниця є пенсіонером та не отримує заробітної плати.

Таким чином, план реструктуризації заявника не відповідає дійсним обставинам справи.

У п. 5.2. плану реструктуризації зазначено: «Доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів - заробітна плата орієнтовно 7000 - 10000,00 грн./міс.»

Проте, з доданих до заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 станом на час звернення із заявою до суду офіційно не працює, не зареєстрована у центрі зайнятості, доказів отримання можливої роботи у майбутньому суду також не надано.

У зв`язку з цим цей пункт плану реструктуризації також не відповідає дійсним обставинам справи.

У п. 9. плану реструктуризації зазначено: «Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб - орієнтовно 4000,00 грн.»

У п. 13.2. плану реструктуризації наведено графік погашення заборгованості, який передбачає, що боржник протягом 38 місяців буде сплачувати АТ КБ «ПриватБанк» суму, що становить більше 6000,00 грн. на місяць, а в подальшому з 39 по 76 місяці - суму, більше 5000, 00 грн.

Враховуючи наведені вище обставини, боржниця не має достатнього рівня доходу для здійснення відповідних погашень, а подані декларації не містять жодної інформації про будь-які заощадження боржниці.

Доходи боржниці у 2024 році складають 4681, 75 грн. на місяць, що є значно меншою сумою, від тієї, що запропонована для погашення планом реструктуризації, при цьому доказів покращення матеріального стану боржниця не надала.

Отже, боржниця не довела фінансової можливості ані сплачувати заборгованість за планом реструктуризації, ані залишати певну грошову суму для задоволення власних побутових потреб.

Доводи про можливість погашення заборгованості перед кредитором за рахунок коштів членів сім`ї боржниці не підтверджені жодними доказами, про це також не було зазначено ні у заяві, ні у плані реструктуризації.

Разом з цим, судом встановлено невідповідність наданого боржницею на затвердження плану реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 умовам, визначеним в КУзПБ.

Відповідно до абз. 7 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, обов`язковою умовою відповідності плану реструктуризації вимогам закону є те, що ринкова вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором, в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора.

На підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав для затвердження плану реструктуризації боргів боржником до заяви додано звіт про оцінку майна від 03.10.2024 належного боржнику житлового загальною площею 38,7 кв.м та житловою площею 19,0 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Звіт про оцінку майна від 03.10.2024 виконано ПП «Оціночна компанія «Лемберг» на замовлення боржниці - ОСОБА_1 .

Водночас, боржниця не надала доказів того, що цього суб`єкта оціночної діяльності було визначено саме кредитором, як і доказів погодження кредитором оцінювача.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 розроблено без дотриманням вимог Кодексу України з процедур банкрутства, яким врегульовано це питання, не погоджено боржником, умови реструктуризації боргів, що містяться у вказаному плані, не відповідають дійсним обставинам, відсутні правові підстави для затвердження плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 з метою відновлення її платоспроможності.

Також з поданих боржницею декларацій вбачається ряд недоліків, які пов`язані з повнотою та достовірністю інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів її сім`ї:

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 06.04.2023 року № 1263/5 «Про внесення змін до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність», який набув чинності 20.04.2023 року, внесено зміни до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21 серпня 2019 року № 2627/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 серпня 2019 року за № 964/33935, зокрема, доповнено новими пунктами - збільшено загальну кількість пунктів декларації до 73.

Боржницею подано до суду декларації, що не відповідають вимогам наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність", чинному на дату заповнення та подання декларацій, оскільки декларації містять лише 71 пункт.

Боржниця не зазначає реєстраційні номери облікової картки платника податків або серії і номери паспортів членів сім`ї.

Відсутність такої інформації позбавляє можливості перевірити достовірність заповнення боржником інформації, враховуючи той факт, що за розділами декларацій щодо членів сім`ї у всіх графах проставлено прочерк.

У деклараціях в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України" щодо боржника та членів сім`ї боржника в усіх графах проставлено прочерки.

Наявність прочерків у розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України" декларацій свідчить про те, що боржниця і члени її сім`ї взагалі не витрачали коштів протягом 3-х років, зокрема, на власні побутові потреби, що викликає сумніви.

Відсутність відомостей про витрати боржника позбавляє і кредиторів, і суд можливості здійснити об`єктивний аналіз майнового стану боржника та може свідчити про намагання приховати свій справжній фінансово-майновий стан.

Вказані недоліки свідчать про формальний характер заповнення поданих до суду декларацій.

За приписами п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має право звернутись боржник у випадку якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора.

Суд враховує висновки, викладені в пунктах 100, 101, 102 постанови Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 923/984/21, згідно з якими в контексті з`ясування наявності такого юридичного факту для застосування у справі про неплатоспроможність фізичної особи особливостей, передбачених в пункті 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, як існування у сім`ї боржника єдиного місяця проживання (квартири або житлового будинку), суду при дослідженні матеріалів справи належить виходити зі складу сім`ї боржника (фізичної особи) та, відповідно, враховувати за правилами цивільного, житлового та сімейного законодавства не тільки майно, що належить безпосередньо боржнику - фізичній особі, а й майно, що належить членам сім`ї боржника, та за своїми ознаками є (або може бути) місцем проживання (квартира або житловий будинок) сім`ї боржника.

Відповідно до абзацу 22 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ для цілей цього пункту членами сім`ї боржника вважаються батьки, чоловік або дружина, діти боржника, у тому числі усиновлені, які проживають спільно з боржником на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Проте, у процесі розгляду заяви фізична особа ОСОБА_1 не довела, що житловий будинок, яким вона володіє на праві власності, і який перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 акцентував, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої КУзПБ установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України)

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Вказане вище не може залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

З огляду на положення ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, за якими визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України, суд при здійсненні провадження у справах про неплатоспроможність зобов`язаний застосовувати положення Господарського процесуального кодексу України, якими визначений порядок подання доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 - 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, зокрема, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини, заява фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у спрощеному провадженні без призначення арбітражного керуючого не підлягає до задоволення.

Відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації визначеним п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ не позбавляє боржника (фізичної особи) права та можливості звернення до суду з аналогічною заявою поданою з урахуванням всіх умов, необхідних для здійснення процедури реструктуризації заборгованості за цією нормою чи звернення до суду із заявою про неплатоспроможність з інших підстав в порядку визначеному Книгою IV КУзПБ, яка передбачає застосування щодо боржника загальної процедури реструктуризації із застосуванням під час розгляду плану реструктуризації положень ст. 126 цього Кодексу, оскільки норми КУзПБ такої заборони не містять. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №923/984/21).

Керуючись, ст. 1, 115, 119, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

відмовити фізичній особі ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та ухвалу підписано 22.11.2024.

Суддя І. О. Якушева