ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" листопада 2024 р. Cправа № 902/1001/17

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області (; вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

до: Фізичної особи - підприємця Шевчука Едуарда Івановича (ідент. код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа за заявою Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області до ФОП Шевчука Е.І. про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року, зокрема, затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Янчука В.В. та ліквідаційний баланс банкрута - ФОП Шевчука Е.І. у справі № 902/1001/17. Припинено підприємницьку діяльність ФОП Шевчука Е.І. Повноваження ліквідатора Янчука В.В. у справі №902/1001/17 припинено. Припинено дію мораторію, введеного ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2017 року у справі № 902/1001/17. Закрито провадження у справі № 902/1001/17.

19.11.2024 року до суду від представника Шевчука Е.І. надійшла заява б/н від 19.11.2024 року про скасування арешту, накладеного ухвалою суду від 09.11.2017 року.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеної вище заяви за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

При цьому, суд, розглянувши подану заяву про скасування арешту, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, зі змісту заяви та наявних матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 09.11.2017 року заяву про порушення провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду; призначено підготовче засідання; накладено арешт на майно ФОП Шевчука Едуарда Івановича (ідент. код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення, та майна, що перебуває в заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 11.12.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Шевчука Е.І.

Постановою суду від 11.12.2017 року визнано ФОП Шевчука Е.І. банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Янчука В.В.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року, зокрема, затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Янчука В.В. та ліквідаційний баланс банкрута - ФОП Шевчука Е.І. у справі № 902/1001/17. Припинено підприємницьку діяльність ФОП Шевчука Е.І. Повноваження ліквідатора Янчука В.В. у справі №902/1001/17 припинено. Припинено дію мораторію, введеного ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2017 року у справі № 902/1001/17. Закрито провадження у справі № 902/1001/17 про банкрутство.

Разом з тим, з наявних матеріалів справи вбачається, що арешт, накладений ухвалою суду від 09.11.2017 року, не знято.

На підставі викладеного, заявник просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 09.11.2017 року.

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, заявником надано відповідні письмові докази.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 б/н від 19.11.2024 року про скасування арешту у справі № 902/1001/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 327 ГПК України передбачено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 59, 113, 120, 130 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 18, 42, 196, 232, 234-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву представника ОСОБА_1 б/н від 19.11.2024 року про скасування арешту у справі № 902/1001/17.

2. Скасувати арешт, накладений ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/1001/17 про банкрутство Фізичної особи - підприємця Шевчука Едуарда Івановича (ідент. код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

3. Ухвалу засвідчену підписом судді та гербовою печаткою суду надіслати рекомендованим листом представнику Шевчука Е.І. - для пред`явлення до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили - 21.11.2024 року.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - представнику ОСОБА_1 , адвокату Грабіку М.С. ( АДРЕСА_2 )