УХВАЛА

м. Київ

20.11.2024Справа № 910/12076/23
За заявою Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ»

про ухвалення додаткового рішення

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ»

до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРОФІНВЕСТ»

про стягнення 270 730 708,00 грн,

Суддя Трофименко Т.Ю.

Учасники справи: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» про стягнення 270 730 708,00 грн, обґрунтований порушенням відповідачем умов Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2024, позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" (вул. Голосіївська, 17, поверх 8, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 43222969) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" (вул. Дегтярівська, 25А, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 41050152) заборгованість у розмірі 270 730 708 (двісті сімдесят мільйонів сімсот тридцять тисяч сімсот вісім) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень 00 коп.

11.11.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/12076/23, в якому зазначити банківські реквізити позивача, за якими відповідачу слід здійснити перерахунок стягнутої заборгованості та судових витрат.

13.11.2024 до суду через систему Електронний Суд від позивача надійшли заперечення щодо заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення, у яких зазначено, що наведене відповідачем у вищевказаній заяві обґрунтування не є підставою для ухвалення додаткового рішення, а заявлені останнім вимоги фактично стосуються роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду.

Розглянувши подану відповідачем заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.

Так, в обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З аналізу положень ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України можна дійти висновку, що якщо суд не вбачає необхідності у виклику (повідомленні) сторін про судове засідання, у якому здійснюватиметься розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення виклик не здійснюється.

Зважаючи на викладене відповідачем обґрунтування поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати представників сторін у судове засідання для розгляду вказаної заяви, оскільки суду очевидним є те, що не зазначення у судовому рішенні банківських реквізитів, на які слід сплатити за рішенням суду заборгованість та судові витрати, не може бути підставою для ухвалення додаткового рішення.

Так, суд зазначає, що у ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено перелік підстав, при наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення, вказаний перелік не містить такої підстави як не зазначення судом в резолютивній частині рішення банківських реквізитів, за якими боржнику слід сплатити кошти.

Також суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочки або розстрочки виконання рішення; 3) забезпечення виконання рішення; 4) повернення судового збору; 5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат; 6) дата складення повного судового рішення.

Отже, як вбачається із викладеного, господарським процесуальним законодавством не встановлено вимог щодо обов`язкового зазначення у резолютивній частині рішення банківських реквізитів стягувача, за якими, у разі задоволення позову, боржнику слід сплатити кошти боргу та судових витрат.

Відтак, судом не встановлено, що стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Більше того, позивач при зверненні із даним позовом не зазначав відповідних реквізитів, за якими слід сплачувати заборгованість.

Суд вважає слушними твердження позивача, викладені ним у запереченнях щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, що у разі добровільного виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23, представник відповідача може звернутися до позивача з метою вирішення питання щодо отримання банківських реквізитів.

Отже, у суду відсутні процесуальні підстави для ухвалення додаткового рішення за заявою Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ».

На підставі викладеного, керуючись статтями 244, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 20.11.2024 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її складання повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко