ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2024 р. Справа №909/844/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

представники учасників у справі не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.ЗАГС №01- 05/2587/24 від 17.09.24)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 (повний текст складено - 05.09.2024, суддя Неверовська Л. М.)

про відсторонення арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича від виконання повноважень керуючого реструктуризацією

у справі № 909/844/23

про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , с. Старий Косів Косівського району Івано- Франківської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.05.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича.

14.06.2024 представником фізичної особи ОСОБА_1 подано до суду заяву про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Ухвалою суду від 26.06.2024 у задоволенні заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено.

28.06.2024 від фізичної особи ОСОБА_1 до суду повторно надійшла заява про відсторонення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у цій справі, в якій просить суд у зв`язку з систематичним невиконанням обов`язків та ігноруванням вимог суду відсторонити від виконання повноважень керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. та призначити керуючим реструктуризацією - арбітражного керуючого Бігдана Олексія Антоновича.

Подана заява обґрунтована тим, що арбітражний керуючий з 13.05.2024 не виконував вимоги суду в частині проведення виявлення, складання опису майна боржника (проведення інвентаризації) та визначення його вартості у строк до 12.06.2024. Лише після проведення судового засідання 26.06.2024 арбітражний керуючий Соловей Ю.А. надав до суду докази направлення запитів до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які датовані 23.06.2024.

По цій справі участь арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. має знаки наявності конфлікту інтересів. Вважає, що арбітражний керуючий, дізнавшись про наявність коштів на депозитному рахунку суду, які авансовані ОСОБА_1 має намір отримати ці кошти та подати відповідне клопотання про припинення його повноважень, не виконуючи вимог суду.

Покликається на те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства Соловей Ю.А. не подавав взагалі жодної заяви, в тому числі й заяву на згоду на участь у цій справі.

Крім цього, 10.05.2024 представнику боржника надійшла відповідь від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що за результатами перевірки діяльності арбітражного керуючого Солов 'я Ю.А. під час виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі №922/3992/23, комісією виявлені порушення вимог статті 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не виконано вимоги ухвал Господарського суду Харківської області щодо подання відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості, а також надано з порушенням встановлених КУзПБ строків звіт про результати перевірки декларації боржника.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 29 КУзПБ право на здійснення діяльності арбітражного керуючого тимчасово зупиняється на час дії таких обставин: у разі виявлення під час перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень норм законодавства - до прийняття рішення дисциплінарною комісією, але на строк, що не перевищує 30 днів. Вказує, що по інших боржниках проводиться перевірка діяльності цього ж арбітражного керуючого. Враховуючи зазначене, на момент відкриття провадження у справі № 909/844/23, тобто станом на 13.05.2024, діяльність арбітражного керуючого Солов 'я Ю.А. була тимчасово зупинена.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 26.08.2024 у задоволенні заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про її неплатоспроможність - відмовив і у задоволенні клопотання цієї ж фізичної особи від 12.08.2024 про залишення без розгляду звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан за 2020-2023 роки боржника також відмовив.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що подана заява про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень керуючого реструктуризацією є безпідставною, не підтвердженою жодними доказами, а частина із поданих доказів не стосуються діяльності арбітражного керуючого в межах цієї справа. Відтак відсутні також і підстави для залишення без розгляду віту про результати перевірки декларацій про майновий стан за 2020-2023 роки боржника.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вказані вище заяви. Подана апеляційна скарга обґрунтована тими ж обставинами, що й заява про відсторонення арбітражного керуючого.

Окрім цього, апелянт покликається на безпідставне твердження суду щодо не ігноруванням арбітражним керуючим вимог ухвал суду. Щодо відсутності в матеріалах справи наказу Мінюсту про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого Солов`я Ю.А., то вказує про неможливість надання такого заявницею, адже він можу бути виключно в арбітражного керуючого. Також вказує, що суд належним чином не дослідив обставин наявності конфлікту інтересів у арбітражного керуючого у цій справі.

Відзивів, а також інших клопотань та заяв, в порядку ст.207 ГПК України, учасниками у справі подано не було.

14.11.2024 в судове засідання представники учасників у справі не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Зазначене підтверджується довідками про доставку електронного листа в електронний кабінет представниці боржниці та арбітражного керуючого, а також повідомленням про вручення поштового відправлення боржниці.

Водночас від боржниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що вона не може взяти участі в судовому засіданні ні в приміщенні суду, ні в режимі відеоконференції, а її представниця не зможе взяти участі в судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. При цьому, покликається на постанову Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №537/5256/19, що згідно якої неможливість суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції є підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши подане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Підставою для відкладення розгляду справи можуть бути лише обставини, які об`єктивно унеможливлюють проведення судового засідання, а наведені апелянтом у заяві обставини не відповідають зазначеним критеріям, не є достатньо обґрунтованими та не підтверджені жодними доказами. Так, боржниця не зазначає жодних обставин, які свідчать про об`єктивну неможливість у неї взяти участь в судовому засіданні, а на підтвердження обставин щодо неможливості у її представниці взяти участь в судовому засіданні не надає жодних доказів.

При цьому, суд відхиляє покликання боржниці на постанову Верховного Суду, адже у цій справі відсутнє клопотання боржниці щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянтки про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги положення ст. 202, 270 ГПК України, а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників у справі.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

В силу норм КУзПБ арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Вимоги до арбітражного керуючого, права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень, зокрема, розпорядника майна, визначені у Кодексі.

Арбітражний керуючий має здійснювати неупереджене правозастосування, діючи з додержанням принципів незалежності і самостійності. Передумовою набуття незалежності і збереження самостійності є виключення, або зведення до мінімуму суб`єктивного фактору при призначенні та відстороненні арбітражного керуючого.

Через арбітражного керуючого здійснюються правовідносини між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство. Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа.

Статтею 28 КУзПБ визначено порядок та підстави для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 28 КУзПБ арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності конфлікту інтересів (абзац другий частини 4 статті 28 КУзПБ).

Таким чином законодавцем визначено три випадки (і відповідні їм підстави) відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень:

- за заявою самого арбітражного керуючого - абз. 1 ч. 4 ст. 28 КУзПБ;

- за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою господарського суду за наявністю підстав, визначених у самому Кодексі - абз. 2 ч. 4 ст. 28 КУзПБ;

- за клопотанням комітету кредиторів незалежно від наявності підстав - абз. 3 ч. 4 ст. 28 КУзПБ.

Аналогічний правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 №922/3369/19.

Розглядаючи питання відсторонення за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою господарського суду за наявністю підстав, визначених у самому Кодексі суд зазначає, що такі підстави визначені пунктами 1) - 6) абз. 2 ч. 4 ст. 28 Кодексу та пов`язані із встановленням у різній формі фактів невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків, або існування обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.

Клопотання про відсторонення арбітражного керуючого має бути обґрунтованим та вмотивованим. Однак, у будь-якому випадку, таке мотивування повинно враховувати принцип незалежності арбітражного керуючого.

Враховуючи зазначене вище, необхідно відзначити, що безпідставне відсторонення арбітражного керуючого не допускається як таке, що порушує права та законні інтереси арбітражного керуючого, принципи його діяльності та завдає шкоду ефективності процедури банкрутства.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 від виконання повноважень керуючого реструктуризацією від 14.06.2024, в ухвалі суду від 26.06.2024 досліджувалося питання виконання керуючим реструктуризацією Солов`єм Ю.А. вимог ухвали суду від 13.05.2024. Вказана ухвала суду набрала законної сили. Відтак доводи апелянта про невиконання арбітражним керуючим вимог ухвали суду від 13.05.2024 судом не досліджуються, а доводи скаржниці щодо неврахування судом першої інстанції ігнорування арбітражним керуючим вимог ухвал суду не беруться колегією судді до уваги.

Також суд вважає безпідставними доводи заявниці щодо тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. станом на момент відкриття провадження по справі № 909/844/23 (13.05.2024) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 13 розділу VI Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих затвердженого Наказом №3928/5 від 06.12.2019 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Припис та/або Розпорядження (за потреби) орган контролю виносить не пізніше ніж на третій робочий день з дня отримання повідомлення про прийняте Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання Акта перевірки надсилає до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п. 3 розділу VII Порядку, Мін`юст має право тимчасово зупинити право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, якщо Актом перевірки встановлено грубі порушення в діяльності арбітражного керуючого, є очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством.

Про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого Мін`юст видає наказ, який не пізніше наступного робочого дня з дня його видання надсилається арбітражному керуючому рекомендованим поштовим відправленням на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого та електронною поштою до виконання.

Наказ про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого підлягає негайному виконанню арбітражним керуючим, і протягом часу зупинення діяльності арбітражний керуючий не має права здійснювати будь-яких повноважень, визначених законодавством, крім заходів щодо збереження майна боржника.

Тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого діє до дня прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, але протягом строку, що не перевищує 30 днів.

Згідно п. 13 розділу VI Порядку, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції "Про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого Солов`я Ю. А.", на підставі п. 9 розділу VI Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 06.12.2019 №3928/5 зареєстрованим 12.12.2019 за №1228/34199 за результатами перевірки органом контролю винесено арбітражному керуючому Солов`ю Ю.А. (свідоцтво №1895 видане 29.12.2018 Міністерством юстиції України) припис про недопущення повторних порушень від 08.05.2024 № 5.

Таким чином, у наданій Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції відповіді, на яку посилається заявниця, не йдеться про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Проведення перевірки та виявлення ймовірних порушень у інших справах без відповідного рішення Мін`юсту не впливає на законність виконання обов`язків арбітражного керуючого у справі № 909/844/23.

Навіть якщо Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції виявило порушення під час перевірки арбітражного керуючого в іншій справі, то це не стосується цієї справи та не є автоматичною підставою для усунення арбітражного керуючого, адже порушення повинні бути доведені та визнані такими, що мають прямий вплив на виконання його обов`язків у конкретній справі.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутня копія наказу Мінюсту про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. або виписка із Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, а тому факт тимчасового зупинення діяльності арбітражного керуючого не підтверджений належними доказами. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що твердження апелянта про неможливість надання цього документа не звільняє її від обов`язку довести свої доводи.

Так, згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається. Якщо заявник стверджує, що діяльність арбітражного керуючого була зупинена, вона повинна надати відповідні докази. Якщо ж апелянтка вважає, що необхідний документ перебуває у володінні іншої особи, вона могла скористатися правом звернутися до суду із клопотанням про витребування такого доказу (ст. 81 ГПК України). Відсутність зазначеного клопотання свідчить про необґрунтованість заявлених доводів.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо того, що наявність скарги на дії/бездіяльність арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. скаржника адвоката Цимбал Альони Анатоліївни в інтересах ряду боржників зверненої до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, Міністерства юстиції України, Департаменту з питань банкрутства, Національної асоціації арбітражних керуючих України, вказує на наявність певного конфлікту під час участі у інших справах у процедурі банкрутства саме між адвокатом Цимбал А.А. та арбітражним керуючим Солов`єм Ю.А.

Щодо доводів скаржника про не дослідження судом обставин наявності конфлікту інтересів у арбітражного керуючого у цій справі, колегія суддів зазначає таке.

Як визначено ч. 5 ст. 12 КУзПБ порушення арбітражним керуючим вимог Закону України "Про запобігання корупції", а також виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів під час здійснення арбітражним керуючим повноважень є підставою для відсторонення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про що господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 28 КУзПБ відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою, зокрема, у разі наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У постанові Верховного Суду у справі № 914/1367/19, Суд наголошує, що конфлікт інтересів повинен бути доведений конкретними фактами. Самі лише припущення, суб`єктивна оцінка дій чи незадоволення діями арбітражного керуючого не є достатньою підставою для його відсторонення.

Апелянт не надав документів чи інших доказів, які б підтверджували, що арбітражний керуючий вживав заходів виключно в інтересах одного кредитора, а також відсутні факти, які б свідчили, що дії керуючого були спрямовані на обмеження прав інших кредиторів чи боржника.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 902/42/20 та від 23.06.2021 у справі № 910/11353/19.

Суд зазначає, що подана боржницею скарга містить лише загальні формулювання щодо упередженості, без зазначення конкретних ситуацій або рішень, які могли б вказувати на наявність конфлікту інтересів. Апелянтка не надала жодних доказів, які б вказували на упередженість або особисту зацікавленість арбітражного керуючого, а самі лише загальні твердження та припущення не можуть бути підставою для його відсторонення.

Таким чином, доводи апелянтки є безпідставними та не підтверджені документально, з урахуванням чого суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про відсторонення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією та, як наслідок, правомірно відмовив у задоволенні клопотання про залишення без розгляду звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан за 2020-2023 роки ОСОБА_1 ..

Відповідно ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишається за апелянтом.

Керуючись ст. 11, 13, 74, 129, 269 - 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 у справі №909/844/23 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК