ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Справа № 924/282/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Крейбух О.Г. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Новак С.Я.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Летичівської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24, ухвалене суддею Виноградовою В.В., повний текст рішення складено 07.06.2024.

за позовом Летичівської селищної ради

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка"

про розірвання договору оренди землі

Летичівська селищна рада звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка", в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений 25.04.2013 між Летичівською районною державною адміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" в особі директора Сєриха Юрія Віталійовича щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0069 площею 61,3266 га.

В обґрунтування позову позивач посилається на надходження до селищної ради заяв про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) за №132 площею 1,9101 га із числа земель колективної власності КСП "Нива", яка належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та сертифікату на право на земельну ділянку (пай). Правовою підставою позовних вимог зазначає, зокрема положення ст. ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)", ст. 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 р. у справі №924/282/24 у позові Летичівської селищної ради до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.04.2013 між Летичівською районною державною адміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0069 площею 61,3266 га, відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24 Летичівська селищна рада звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 р. по справі №924/282/24 повністю. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та розірвати договір оренди землі укладений від 25.04.2013, між Летичівської районної державної адміністрації та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА КУДИНКА» в особі директора Сєриха Юрія Віталійовича щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0069 площею 61,3266 га.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/282/24 у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою суду від 15.07.2024 апеляційну скаргу Летичівської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24 залишено без руху. Запропоновано Летичівській селищній раді усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі заяви про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучити докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4542,00 грн. Роз`яснено Летичівській селищній раді, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

29 липня 2024 року від Летичівської селищної ради на виконання ухвали суду від 15.07.2024 надійшла заява до якої долучено докази сплати судового збору у розмірі 1514,00грн (платіжна інструкція №231 від 22.07.2024).

Розглянувши вищевказану заяву, Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 30.07.2024 залишив апеляційну скаргу Летичівської селищної ради без руху повторно та запропонував усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі заяви про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучити докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3028,00 грн.

09 серпня 2024 року від апелянта, на виконання ухвали суду від 30.07.2024, надійшла заява до якої долучено докази доплати судового збору у розмірі 3028,00грн (платіжна інструкція №195 від 21.06.2024).

Як вбачається з табелю обліку робочого часу КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуючий суддя Гудак А.В. у період з 05.08.2024 по 30.08.2024 включно, перебуває у відпустці, суддя Мельник О.В. у період з 05.08.2024 по 30.08.2024 включно, перебуває у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату від 09.08.2024 №01-05/720 призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/282/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/282/24 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Летичівської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 12.09.2024 р. о 10:00 год.

12.09.2024 р. представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" через систему «Електронний суд» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить поновити строк на подачу відзиву та долучити відзив до матеріалів справи та залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У зв`язку із відпусткою судді - члена колегії у справі Крейбух О.Г. в період з 10.09.2024 по 04.10.2024 включно судове засідання у справі №924/282/24, 12.09.2024 не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 р. розгляд апеляційної скарги призначено на "31" жовтня 2024 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Маціщук А.В. з 29.10.2024 по 30.10.2024 перебувала у відряджені, а 31.10.2024 р. у відпустці.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, розпорядженням керівника апарату суду №01-05/931 від 30.10.2024 р. призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/282/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/282/24 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Крейбух О.Г., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 р. прийнято апеляційну скаргу Летичівської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Крейбух О.Г., суддя Василишин А.Р..

30.10.2024 р. від позивача та від відповідача до апеляційного господарського суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представників сторін.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" у відзиві на апеляційну скаргу, просить поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вказує, що відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, ст.119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У своєму відзиві Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" обґрунтовує, тим що доступ до електронного кабінету має лише директора товариства, який в період серпня-вересня був зайнятий збором урожаю. Після ознайомлення з матеріалами справи представника, у відповідача з`явилась можливість подати відзив.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначені обставини оцінює як достатні, а поновлення строку для надання відзиву - підставне.

У судове засіданні 31.10.2024 р. представники сторін не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції. Враховуючи подані клопотання сторін про розгляд справи без участі представників сторін, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

За результатом розгляду спору суд першої інстанції дійшов висновку про не доведення позивачем наявності передбачених законодавством чи договором підстав для розірвання договору оренди землі від 25.04.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 площею 61,3266 га та не доведення порушення прав позивача у спірних правовідносинах, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В апеляційній скарзі Летичівська селищна рада вказує на те, що до селищної ради на дійшли заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) за №132 площею 1,9101 га із числа земель колективної власності КСП "Нива", яка належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та сертифікату на право на земельну ділянку (пай) та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки із кадастровим номером :05:006:0069, з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) за №131 площею 1,8479га, із числа земель колективної власності КСП «Нива», на території Кудинської сільської ради (Летичівського району) Хмельницького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-482 від 19.04.2010р. та сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай) серія ХМ № 0277020 від 16.12.1996р.

Скаржник вважає, що Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області не може розглянути вищезазначені заяви, у зв`язку з тим, що на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013р. № 114/2013-р. укладено договір оренди земельної ділянки від 25.04.2013р. між Летичівської районної державної адміністрації та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА КУДИНКА». На думку скаржника укладений договір є перешкодою у розробці технічної документації, оскільки земельні ділянки потрібно зареєструвати в Державному земельному кадастрі (ДЗК) з присвоєнням їй кадастрового номеру, однак одній і тій самій земельній ділянці не може бути присвоєно два кадастрові номери.

На підтвердження своїх доводів скаржник посилається зокрема на положення ст. ст.79, 79-1 Земельного кодексу України, ст.ст.1, 13, 32 Закону України "Про оренду землі", ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)".

Також скаржник просить суд звернути увагу, що у діючому договорі оренди зазначено, що у розділу 12. «Зміна умов договору і припинення його дії» п.12.2. містить умову: дія договору припиняється у разі витребування землі власником (спадкоємцем).

Строк дії договору оренди нерозподіленої земельної ділянки/невитребуваного паю обмежується днем реєстрації державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Тобто такий договір оренди припиняється в день державної реєстрації права власності на земельну ділянку. При цьому будь яких договорів (додаткових угод) про його припинення складати непотрібно. Державна реєстрація припинення права оренди проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку.

Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області вживалися заходи для досудового врегулювання спору шляхом надсилання 1)листа від 27.10.2023р. №3959 з метою поділу земельної ділянки та реалізації прав власників сертифікатів на право на земельні частки (паї), просили погодити розірвання договору оренди землі від 25.05.2013р. (зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про, що здійснено запис іншого речового права за номером 14536778 від 24.03.2016р.) за взаємною згодою сторін (копія листа додається), однак відповіді не отримано (копія додається); 2) претензії про розірвання договору оренди землі від 25.05.2013р., відповіді не отримано.

Крім того, Летичівська селищна рада прийняла рішення від 30.05.2024р. № 65 «Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" стверджує, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та не містять правових підстав для задоволення скарги.

Зокрема, відповідач вказує на те що до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області надійшли заяви спадкоємця власника паю про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) №132, площею 1,9101 га із числа земель колективної власності КСП «Нива» на території Кудинської сільської ради Летичівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, позивач зазначає, що не може розглянути вищевказані заяви у зв`язку з тим, що між СТОВ «Агрофірма «Кудинка» та Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області було укладено договір оренди землі від 25.04.2013 року.

Проте така позиція позивача є безпідставною, необґрунтованою та надуманою, оскільки існування між сторонами договору оренди землі жодним чином не перешкоджає процесам приватизації нерозподілених та невитребуваних паїв.

При цьому, відповідач посилається зокрема на положення ч.1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій», ч.3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідач звертає увагу, що законодавцем передбачена можливість здійснення процедури розробки та затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання невитребуваних та нерозподілених земельних ділянок під час того, як така земельна ділянка перебуває у користуванні третьої особи, а право оренди, в свою чергу, автоматично припиняється в момент державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Відтак у позивача відсутні підстави для відмови в розгляді заяв громадян про надання дозволу на розробку технічної документації з огляду на існування діючого договору оренди землі, а також немає жодних причин для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки його положення та вимоги законодавства жодним чином порушено не було.

В свою чергу, СТОВ «Агрофірма Кудинка» визнає права пайовиків та їх спадкоємців на земельні ділянки (паї) з числа нерозподілених та невитребуваних земель колективної власності КСП «Нива» на території Кудинської сільської ради Летичівського району, які перебувають в їх оренді, та не заперечує щодо розроблення ними відповідної технічної документації, а тому позов Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області є безпідставним та надуманим.

Серед іншого, відповідача звертає увагу суду, що у контексті даної справи абсолютно відсутні підстави для розірвання спірного договору оренди землі з огляду на те, що до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області звернулися потенційні власники земельної ділянки, загальною площею 1,9101 га, а не площею 61,3266 га, яка безпосередньо є предметом договору, а тому в даному випадку недопустимим застосовувати пункт 12.2 Договору, яким передбачено припинення дії договору у разі витребування землі власником (спадкоємцем).

Таким чином, після виділу земельної ділянки загальною площею 1,9101 га з числа нерозподілених та невитребуваних земель колективної власності КСП «Нива» на території Кудинської сільської ради Летичівського району, які перебувають в оренді відповідача, для передачі її у власність особи, яка звернулася до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, решта землі продовжить мати статус нерозподіленої та невитребуваної, а тому відсутні підстави для розірвання спірного договору оренди землі.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013 №114/2013-р затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні ділянки спільної сумісної власності громадян - власників земельних часток (паїв)), загальною площею 91,3386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області. Надано ТОВ "Агрофірма "Кудинка" земельні ділянки загальною площею 91,3386 га із земель приватної власності громадян (нерозподілені та невитребувані земельні ділянки спільної сумісної власності громадян - власників земельних часток (паїв)) на території Кудинської сільської ради в оренду на строк до моменту оформлення їх власниками права власності на землю, але не більше 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

25.04.2013 між Летичівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" в особі директора ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з числа земель приватної власності громадян (невитребувані та нерозподілені земельні частки (паї)), на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013 №114/2013-р, яка знаходиться на території Кудинської сільської ради Летичівського району за межами населеного пункту.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 61,3266 га, у тому числі ріллі - 61,3266 га (п. 2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що його укладено на термін до моменту отримання актів на право власності на землю власниками (спадкоємцями), але не більш ніж на 20 років (з урахуванням ротації культур). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію А також у разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення (п. п. 5.1, 5.2 договору).

Згідно з п.6.1 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Підставою передачі в оренду земельної ділянки є розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013 за № 114/2013-р (п. 6.2 договору).

За умовами п. 6.3 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

У п. 12.1 договору зазначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Відповідно до п. 12.2 договору його дія припиняється у разі, зокрема витребування землі власником (спадкоємцем).

За умовами п. 12.4 договору його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренда землі в односторонньому порядку допускається лише при систематичній несплаті орендної плати. Систематичну несплату потрібно розуміти як несплату орендної плати протягом одного року підряд (п. 12.5 договору).

Згідно з п. 12.6 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та діє до моменту оформлення права власності на землю власниками (спадкоємцями), але не більш ніж на 20 років.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 25.04.2013 на підставі договору оренди між орендодавцем і орендарем орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :05:006:0069 загальною площею 61,3266 гектара, яка знаходиться на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку на термін до моменту отримання актів на право власності на землю власниками (спадкоємцями), але не більш ніж на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, між Летичівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" (орендар) на таких, як у вищезазначеному договорі умовах, укладено ще два договори оренди землі від 25.04.2013, згідно з п. п. 1.1, 2.1 яких орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 19,2230 га та 10,7890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з числа земель приватної власності громадян (невитребувані та нерозподілені земельні частки (паї)), на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013 №114/2013-р.

На підставі цих договорів орендодавець передав земельні ділянки відповідно з кадастровим номером :05:015:0029 загальною площею 19,2230 га та з кадастровим номером :05:006:0068 загальною площею 10,7890 га, які знаходяться на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, а орендар прийняв в строкове платне користування вищевказані земельні ділянки на термін до моменту отримання актів на право власності на землю власниками (спадкоємцями), але не більш ніж на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що складено акти прийому-передачі земельних ділянок від 25.04.2013.

Позивачем у матеріали справи надано заяву ОСОБА_2 від 30.10.2023 до Летичівської селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки із кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) за №131 площею 1,8479 га із числа земель колективної власності КСП "Нива" на території Кудинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі свідоцтва по право на спадщину за законом №2-482 від 19 квітня 2010 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0277020 від 16 грудня 1996 року.

До заяви додано, зокрема копії свідоцтва по право на спадщину за законом, сертифікату на право на земельну частку (пай), викопіювання з плану організації земельних часток (паїв).

Так, відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) ХМ №0277248 та серії ХМ №0277020, виданих Летичівською райдержадміністрацією 16.12.1996 на підставі рішення №387 від 12.12.1996, членам колективного сільськогосподарського підприємства "Нива" відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало право на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства Нива, розміром по 3,84 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості). При цьому 27.12.2000 до сертифікату серії ХМ №0277020 внесено зміни, згідно з якими право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2000, а в квітні 2010 року до сертифікату серії ХМ №0277248 внесено зміни, згідно з якими право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.04.2010.

Згідно зі свідоцтвом по право на спадщину за законом від 19.04.2010 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права власності на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нива" с. Кудинка Летичівського району Хмельницької області, розміром по 3,84 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яке (право) належало померлій на підставі сертифікатів серії ХМ №0277248 та серії ХМ №0277020, виданих Летичівською райдержадміністрацією 12.12.1996 згідно рішення цієї ж райдержадміністрації №387 від 12.12.1996.

У матеріали справи надано проект землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області (2004 рік), в якому наявний Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №11, виданий колективному сільськогосподарському підприємству "Нива", с. Кудинка Летичівскього району Хмельницької області на 2117 га землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Кудинської сільської ради від 30.05.1996 №8; план зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність; розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 07.10.2005 №266/2005-р, яким погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), виділено в натурі на місцевості земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 242 власникам земельних часток (паїв) відповідно до землевпорядного проекту та протоколу розподілу земельних ділянок між ними із земель колективної власності колишнього КСП "Нива" с. Кудинка на території Кудинської сільської ради Летичівського району, згідно з додатком, раніше видані сертифікати на право на земельну частку (пай) вирішено повернути в райдержадміністрацію; додаток до вищезазначеного розпорядження - список громадян - власників земельних часток (паїв) колишнього КПС "Нива" с. Кудинка, які бажають виділити земельні ділянки в натурі (на місцевості), серед яких у п. п. 32, 33 зазначено ОСОБА_3 та земельні ділянки №132 площею 1,91 га та №131 площею 1,85 га; протокол розподілу земельних часток (паїв) на території Кудинської сільської ради, в якому в п. п. 102 та 103 зазначено ОСОБА_3 та земельні ділянки №132 площею 1,91 га та №131 площею 1,85 га; проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Кудинської сільської ради.

Згідно з протоколом розподілу земельних часток (паїв) і погодження меж власниками сертифікатів на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області Серветнику М.Г. розподілено земельну частку (пай) згідно з сертифікатом ХМ №0277020 за №131 площею 1,85 га, ОСОБА_3 - згідно з сертифікатом ХМ №0277248 за №132 площею 1,91 га.

Позивачем до матеріалів справи долучено лист Фізичної особи-підприємця Гуцалюка Р.О. (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №014690 від 05.08.2021) від 13.05.2024, в якому Летичівську сільську раду повідомлено, що при проведенні камеральних робіт, а саме: створення обмінних файлів відповідно до координат, які наявні в технічній документації щодо розпаювання земельних ділянок (часток) ділянки під номерами 131 та 132 (згідно протоколу земельних часток), виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0069 площею 61,3269 га, яка перебуває в оренді СТОВ "Агрофірма "Кудинка", накладається на вищевказані земельні ділянки з номерами 131 та 132 (у матеріали справи надано каталог координат поворотних точок земельних часток (паїв) на території Кудинської сільської ради).

У листі від 27.10.2023, адресованому ТОВ "Агрофірма "Кудинка", Летичівська селищна рада з огляду на надходження заяв громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо організації території земельних часток (паїв) із земель колишньої КСП "Нива" та виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості), просила погодити розірвання договору оренди землі від 25.05.2013 (зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що здійснено запис іншого речового права за номером 14536778 від 24.03.2016) за взаємною згодою сторін.

Також надано претензію Летичівської селищної ради від 19.12.2023 до ТОВ "Агрофірма "Кудинка" про розірвання договору оренди землі від 25.05.2013.

У листі від 11.04.2024 відповідач з приводу надходження до Летичівської селищної ради заяви спадкоємця власника паю про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) №132, площею 1,9101 га із числа земель колективної власності КСП "Нива" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, повідомив позивачу, що як орендар за договором оренди землі від 25.04.2013 не заперечує та надає дозвіл на виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою. Зауважив, що договір оренди землі припиниться в частині оренди земельної ділянки площею 1,9101 га, а решта земель в розмірі 59,4165 га будуть мати інший кадастровий номер. При цьому зауважив, що буде пропонувати новим власникам земельної ділянки (паю) №132, площею 1,9101 та укласти договір оренди землі, адже має намір продовжувати займатися сільськогосподарським виробництвом.

Згідно з наявним у матеріалах справи листом Летичівської селищної ради від 02.05.2024 остання у відповідь на лист відповідача від 11.04.2024 повідомила про направлення позовної заяви до суду на розірвання договору оренди.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК України кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів, інших юридичних фактів, настання або ненастання певної події.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметом позовних вимог у цій справі є вимоги позивача про розірвання договору оренди землі.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" в чинній редакції відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі", ст. 93 Земельного кодексу України в редакціях, чинних на момент укладення спірного договору, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі" в чинній редакції).

Частиною 3 статті 2 Земельного кодексу України в чинній редакції передбачено, що об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

При цьому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 №2498-VIII, розділ Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 21, яким встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

За змістом статей 30 та 31 Закону України "Про оренду землі" зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав, наведених у частині першій статті 31 Закону України "Про оренду землі", а також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Разом з тим частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 вказаного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Приписами пунктів 16, 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначені статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Так, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема: розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Положеннями ст. 11 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено особливості встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Так, встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

За приписами ст. 22 Закону України "Про землеустрій" про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається рішення, зокрема органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо розпорядження земельними ділянками унормовані положеннями, зокрема ст. ст. 118, 122 Земельного кодексу України. Зокрема, відповідний орган місцевого самоврядування розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надає мотивовану відмову у його наданні; приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За приписами ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2013 між Летичівською районною державною адміністрацією як орендодавцем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кудинка" як орендарем укладено спірний договір оренди землі, відповідно до п. п. 1.1, 2.1 якого, а також відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 25.04.2013 орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:006:0069 загальною площею 61,3266 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з числа земель приватної власності громадян (невитребувані та нерозподілені земельні частки (паї)), на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 25.04.2013 №114/2013-р, яка знаходиться на території Кудинської сільської ради Летичівського району за межами населеного пункту.

Заявляючи позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 25.04.2013, Летичівська селищна рада посилається на неможливість розглянути заяви фізичних осіб, зокрема ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) із числа земель колективної власності КСП "Нива", яка належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та сертифікату на право на земельну ділянку (пай). Підставою розірвання зазначає п. 12.2 договору, згідно з яким дія договору припиняється у разі витребування землі власником (спадкоємцем).

Апеляційним судом враховується, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначаються положеннями Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Станом на момент укладення спірного договору оренди ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачала, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в чинній редакції, зокрема визначено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю); невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

З аналізу вищенаведених редакцій ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" слідує, що станом на момент укладення спірного договору оренди землі нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки могли передаватися в оренду на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, на теперішній час нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) можуть передаватися у оренду на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_3 , якій належало право на земельні частки (паї) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", розміром по 3,84 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), звернулась до позивача із заявою від 30.10.2023 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки із кадастровим номером :05:006:0069 з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) за №131 площею 1,8479 га із числа земель колективної власності КСП "Нива" на території Кудинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, додавши до заяви, серед іншого, копії свідоцтва по право на спадщину за законом №2-482 від 19 квітня 2010 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0277020 від 16 грудня 1996 року.

Разом з тим матеріали справи не містять будь-яких доказів розгляду позивачем заяви ОСОБА_2 від 30.10.2023 з прийняттям відповідного рішення, як це передбачено вищенаведеними нормами.

При цьому позивачем не наведено законодавчих заборон чи обмежень щодо розгляду ним заяви ОСОБА_2 від 30.10.2023, пов`язаних із перебуванням належної їй нерозподіленої (невитребуваної) земельної частки (паю) у користуванні відповідача, не обґрунтовано, що наявність договору оренди на земельні ділянки, які є масивами нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), є перешкодою для вирішення питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю).

З аналізу вищенаведених положень Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" вбачається, що на етапі погодження розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки вимог щодо розірвання договору користування такою земельною ділянкою законодавством не передбачено, оскільки від землекористувача земельної ділянки вимагається лише надання згоди на вчинення відповідних дій.

Доказів звернення заінтересованих осіб або позивача до відповідача з метою отримання такої згоди матеріали справи не містять.

Натомість, з відзиву відповідача на апеляційну скаргу вбачається, що відповідач визнає права пайовиків та їх спадкоємців на земельні ділянки (паї) з числа нерозподілених та невитребуваних земель колективної власності КСП "Нива" на території Кудинської сільської ради Летичівського району, які перебувають в оренді, та не заперечує щодо розроблення ними відповідної технічної документації.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає слушними доводи відповідача про те, що законодавцем передбачена можливість здійснення процедури розробки та затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання невитребуваних та нерозподілених земельних ділянок під час того, як така земельна ділянка перебуває у користуванні третьої особи, а право оренди, в свою чергу, припиняється в момент державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Одночасно доказів отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на землю або реєстрації нею права власності на земельну ділянку, як це передбачено відповідними редакціями ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", доказів формування земельної частки в земельну ділянку відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази саме витребування власником землі згідно з п. п. 12.2 спірного договору.

Крім того, судами враховується, що об`єктом спірного договору є земельна ділянка загальною площею 61,3266 га з числа невитребуваних та нерозподілених земельних часток (паїв), тоді як позов про розірвання договору мотивовано зверненням до позивача фізичної особи з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) площею 1,8479 га.

З правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 22.11.2021 у справі №732/409/20, від 06.09.2021 у справі №732/407/20 слідує, що з моменту набуття права власності на земельні ділянки власниками земельних ділянок (паїв), припинення права оренди відбувається в частині площі виділених в натурі земельних ділянок, а не щодо всієї орендованої земельної ділянки.

Апеляційний суд ураховує, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства" визначено, що майном у статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

У справі "NKM v. Hungary" від 14 травня 2013 року, скарга № 66529/11, ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

Стаття 27 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За наявних обставин справи відповідач, укладаючи договір оренди земельної ділянки площею 61,3266 га та належним чином виконуючи його умови, як добросовісний користувач мав усі підстави очікувати, що буде використовувати земельну ділянку площею 61,3266 га протягом всього строку дії договору, у тому числі до витребування землі власником, здійснення на ній діяльності, узгодженої договором оренди, та на припинення договору лише у випадках, передбачених законодавством чи самим договором.

Натомість позивач, без наведення жодних підстав для припинення орендних правовідносин щодо всієї орендованої земельної ділянки, а лише щодо частини, вимагає розірвання всього договору оренди земельної ділянки площею 61,3266 га, не зважаючи на можливість продовження перебування в оренді тієї частини, яка є нерозподіленою та невитребуваною. Доказів виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) та оформлення права власності на інші земельні ділянки у загальній площі 61,3266 га, суду не надано.

Відтак заявлена позивачем підстава розірвання договору не узгоджується з фактичними обставинами та вимогами закону і умовами договору.

Враховуючи, що скаржником належними та допустимими доказами не доведено наявності передбачених законодавством, зокрема, ст. 651 ЦК України, ст. ст. 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та спірним договором (п. п. 12.2, 12.4) підстав для розірвання спірного договору оренди, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог позивачем.

Апеляційний суд приходить до висновку, що посилання позивача на наявність у нього порушеного права, пов`язаного з неможливістю розгляду звернення громадян про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0069 площею 61,3266 га з метою виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) площею 1,8479 га не мають достатнього обґрунтування.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду відповідають матеріалам справи, порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Летичівської селищної ради не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Летичівської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.05.2024 по справі №924/282/24 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/282/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "18" листопада 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Василишин А.Р.